ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/643/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Яковенко Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовомКомунального підприємства "Харківводоканал", 61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, код 03361715 Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача : - Харківська міська рада, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7,
доАкціонерного товариства "Харківобленерго", 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954 Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, - Фонд державного майна України, 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9,
про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг
за участю представників:

КП "Харківводоканал" - Здоровець С.В., довіреність №01.01-14/7903-18 від 17.12.18

Харківської міської ради - Кічигіна С.С., довіреність №08-21/1356/2-19 від 08.05.2019

АТ "Харківобленерго" - Квіцинська А.І. за довіреністю №01-26/741 від 18.01.2019

Нацкомісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - не з`явився

Фонду державного майна України - Смірнова О.В., довіреність №27 від 02.01.19

ВСТАНОВИВ:

КП "Харківводоканал" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом в якому просить зобов`язати АТ Харківобленерго (відповідач) зробити перерахунок вартості наданих у січні 2(У19 року послуг з розподілу електричної енергії за Договорами № 1.01, № 4 шляхом застосування тарифів для І класу напруги споживача за всіма точками продажу незалежно від ступенів напруги та відобразити такий перерахунок у відповідних Рахунках за січень 2019 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2019, для розгляду справи було визначено суддю Прохорова С.А.

Ухвалою суду від 11.03.2019 було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01.04.2019.

Ухвалою суду від 01.04.2019 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Харківську міську раду, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд державного майна України.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву (вх. № 8019 від 01.04.2019) в якому заперечує проти вимог позивача та просить суд відмовити в позові.

В обґрунтування своїх заперечень, крім іншого, вказує, що оскільки позивач приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договорів про постачання електричної енергії, які встановлюють відповідні класи напруги споживача - 2 та 1 класи, для застосування тарифів 1 класу напруги за усіма точками приєднання за січень 2019 року при виставленні рахунків у відповідача немає достатніх підстав. Договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії не передбачено зобов`язання АТ "Харківобленерго" здійснювати перерахунок вартості наданих у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії. Крім того, АТ "Харківобленерго" заперечує обставину відповідності КП "Харківводоканал" критеріям, встановленим для споживачів за 1 класом напруги, необхідним для здійснення перерахунку вартості послуг за договором розподілу.

03.04.2019 позивачем було заявлено клопотання (вх. № 8294) про витребування у відповідача копій договорів споживача КП "Харківводоканал" про надання послуг з розподілу електричної енергії від 01.01.2019 №1,01 та від 01.01.2019 №4 разом з додатками.

В подальшому, представник позивача в вказав, що зазначене клопотання не підтримується позивачем, у зв`язку з чим, протокольною ухвалою від 15.05.2019 воно було залишено без розгляду.

09.04.2019 позивачем надано відповідь на відзив позивача, який долучено судом до матеріалів справи.

12.04.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надані до суду пояснення (вх. № 9032) згідно яких третя особа повідомляє суд про те, що листом від 21.01.2019 № 683/17.1.2/7-19 надані вичерпні роз`яснення з приводу відносин, що я предметом спору та просить суд розглядати справу за відсутності її представника з урахуванням цих роз`яснень.

22.04.2019 відповідачем надано до матеріалів справи повідомлення №1 (вх. № 9923) про явлений обсяг купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії України Електропостачальника від 28.12.2018, який долучено судом до матеріалів справи.

22.04.2019 Фондом Державного Майна України надані до суду пояснення по справі (вх. № 9948) та в яких третя особа підтримує позицію відповідача по справі. Вказані пояснення долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 22.04.2019 було продовжено строк підготовчого провадження по справі до 08.06.2019.

02.05.2019 Харківською міською радою надані до суду пояснення по справі (вх. № 10683) та в яких третя особа підтримує позицію позивача по справі. Вказані пояснення долучені судом до матеріалів справи.

06.05.2019 відповідачем надані суду пояснення по справі вх. № 10904 та вх. № 10901 щодо обставин спору та клопотання позивача про витребування доказів, які долучено судом до матеріалів справи.

15.05.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надані до суду додаткові пояснення (вх. № 11851). Вказані пояснення долучені судом до матеріалів справи.

20.05.2019 відповідачем надані суду пояснення по справі вх. № 12187, які долучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 20.05.2019 було закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 05.06.2019.

05.06.2019 судом було розпочато розгляд справи по суті.

Протокольною ухвалою від 05.06.2019 в судовому засіданні по розгляду справи по суті було оголошено перерву до 01.07.2019.

19.06.2019 позивачем надано клопотання (вх. 3 14927) про долучення до матеріалів справи Постанови Верховного Суду від 29.05.2019 у справі №922/1545/18, яка, як вказує позивач, містить висновки щодо застосування норм матеріального права до спірних відносин.

27.06.2019 до суду надійшло клопотання третьої особи - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про відкладення судового засідання та участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції, у зв`язку з щорічною відпусткою представника.

Ухвалою суду від 01.07.2019 було відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи про відкладення розгляду справи.

Згідно із ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст. 13 Господарського процесуального кодексу України (в редакції, яка набула чинності 15.12.2017р.) встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції. Викладене вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі Смірнова проти України).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В ході розгляду даної справи господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст. 13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника третьої особи.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 01.07.2019 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

З 11.06.2018 набули чинності «Правила роздрібного ринку електричної енергії» (далі - ПРРЕЕ), затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), від 14.03.2018 № 312 (далі - Постанова).

Відтак взаємовідносини, які виникають між електропостачальниками та споживачами, з 11.06.2018 регулюються ПРРЕЕ.

Згідно п. 2, п. 4 Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

У відповідності до пп. 2.1.4 ПРРЕЕ договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Приписами ч. 2, ч. 6 ст. 633 Цивільного кодексу України умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, а умови публічного договору, які не є однаковими для всіх споживачів та суперечать правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними. Так само, ч. 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1 ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Водночас, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Відповідно до п.п. 2.1.6 ПРРЕЕ фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептуваення договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема, документально підтверджене споживання електричної енергії.

Позивачем у своїй позовній заяві зазначається про укладення ним договорів споживача про надання послуг з розподілу № 1.01 та № 4, оскільки листом позивача за № 01.01-14 /79991-18 від 19.12.2018 відповідачу були направлені підписані заяви- приєднання до умов договору споживача про надання послуг з розподілу № 1.01 та № 4 із "Запереченнями щодо окремих умов Договору приєднання на умовах Договорів про постачання електричної енергії".

До підписаних та направлених АТ "Харківобленерго" заяв-приєднання від 19.12.2018 позивачем додані заперечення щодо окремих умов Договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії") на умовах Договору про постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2008 та Договору про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004.

В той самий час позивач продовжив споживання електричної енергії через мережі АТ "Харківобленерго".

Таким чином, договори споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії №1.01 та 4 між позивачем та відповідачем укладені на умовах Договорів про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004 та №1.01 від 03.01.2008.

Додатками 3.1. "Перелік місць встановлення розрахункових приладів обліку та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до Договорів про постачання електричної енергії №4 від 07.05.2004 та №1.01 від 03.01.2008 сторонами був визначений відповідний клас напруги по всіх точках обліку за точками продажу електричної енергії, а саме: 2й клас напруги за Договором про постачання електричної енергії №4 та 2й клас напруги за Договором про постачання електричної енергії №1.01.

Враховуючи, що позивач приєднався до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договорів про постачання електричної енергії, які встановлюють відповідні класи напруги споживача 2 та 1 класи, для застосування тарифів 1 класу напруги за усіма точками приєднання за січень 2019 року при виставленні рахунків у відповідача немає достатніх підстав.

Абз. 2, 4 пункту 6 Постанови передбачено, що після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/ переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо. В іншій частині договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії припиняють свою дію.

Водночас, Договорами споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії не передбачено зобов`язання АТ "Харківобленерго" здійснювати перерахунок вартості наданих у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії.

Крім того, позивачем не підтверджено належними та достатніми доказами обставину відповідності КП "Харківводоканал" критеріям, встановленим для споживачів за 1 класом напруги, необхідним для здійснення перерахунку вартості послуг за договором розподілу.

Посилання позивача на застосування до спірних правовідносин висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 29.05.2019 по справі № 922/1545/18, суд зазначає, що даною постановою вирішувався спір щодо внесеня змін до договору постачання електричної енергії, а не по договору розподілу електричної енергії, що є різними послугами.

Суд зазначає, що клас напруги позивача за точками продажу електричної енергії визначений сторонами у додатку № 3.1 до Договору відповідно до Порядку визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги затвердженого постановою НКРЕ України від 13.08.1998 № 1052 із змінами та доповненнями (далі Порядок), яким визначено обов`язковість застосування всіма ліцензіатами з передачі електричної енергії при укладанні із споживачами договорів про постачання електричної енергії за регульованим тарифом (п. 1 Порядку).

Постановою НКРЕКП за №1446 від 16.11.2018 анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами АК "Харківобленерго", видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року №70 та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану АК «Харківобленерго» відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 17.09.1996 за №92 та прийнято рішення про видачу Акціонерному товариству «Харківобленерго» () ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні (щодо державного або комунального майна) Акціонерного товариства «Харківобленерго», та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно із законодавством).

Оскільки відповідач на даний час не здійснює постачання єлєтроєнєргії позивачу, застосування Порядку при проведенні розрахунків за послуги з розподілу електричної енергії є безпідставним.

У справі №922/4198/17 досліджувалась відповідність класу споживача електричної енергії у певний період (листопад 2014 року - жовтень 2017) та дослівно у постанові Верховного Суду відображено наступне: «Таким чином, суд приходить до висновку про відповідність позивача у спірний період критеріям, які висуваються законодавством для споживачів 1 класу».

Як вже зазначалося вище, предметом розгляду суду у справі 922/1545/18 було внесення змін до договору постачання електричної енергії №1.01 від 03.01.2018, який станом на час укладення договорів про надання послуг з розподілу електричної енергії у відповідності до п. 6 Постанови припинив свою дію. Крім того, у постанові у справі №922/1545/18 від 25.02.2019 Східний апеляційний господарський суд та у постанові від 29.05.2019 Верховний суд лише застосували висновки суду у справі №922/4198/17, визнавши їх преюдиційними.

Оскільки преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта, факт відповідності КП «Харківводоканал» критеріям, передбаченим пп. 3.1 п. З Порядку визначення класів споживачів електричної енергії, диференційованих за ступенями напруги, затвердженого постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 в період з листопада 2014 року по жовтень 2017 року, у справі про здійснення перерахунку вартості поставленого товару за договором про постачання електричної енергії № 4 від 07.05.2004, не може становити преюдицію при розгляді справи про здійснення перерахунку вартості наданих у січні 2019 року послуг з розподілу електричної енергії за договорами №1.01 та №4.

Як вже зазначалось вище, договір про розподіл електричної енергії є публічним договором приєднання.

Оскільки заяви-приєднання до умов договору, повернуті відповідачу позивачем супровідним листом №01.01-14/79991-18 від 19.12.2018, із запереченнями щодо окремих умов договору, договори на розподіл із Позивачем не були укладені до 01.01.2019.

Позивач був повідомлений про неукладення з ним договорів розподілу станом на 26.12.2018 листом за №01-26/8781 та йому було запропоновано повторно підписати та повернути АТ «Харківобленерго» заяви-приєднання для укладення договору. Зазначені заяви-приєднання позивачем повернуті на адресу АТ «Харківобленерго» не були.

З матеріалів справи вбачається, що надалі позивач приєднався до договору розподілу у зв`язку із тим, що продовжив споживання електроенергії після 1 січня 2019 року через мережі АТ «Харківобленерго», тобто з моменту початку дії ліцензії на розподіл, виданої АТ «Харківобленерго», на умовах, дійсних для всіх споживачів.

На даний час ринок електроенергії перебуває в стадії реформування. Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, що пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії визначаються Законом України «Про ринок електричної енергії» який визначає такі поняття як продаж, включаючи перепродаж, електроенергії (ч. 68 ст. 1), так і розподіл електричної енергії - транспортування електричної енергії від електроустановки виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи розподілу, крім постачання електроенергії (ч. 78 ст. 1).

Частиною 4.9 ст. 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач сплачує за поставлену йому електричну енергію та надані послуги згідно з умовами договорів, укладених відповідно до правил роздрібного ринку.

П. 4.29 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за N 5312 передбачено, що порядок оплати споживачем послуг оператора системи має відповідати порядку розрахунків, визначеному в укладеному договорі про постачання електричної енергії споживачу.

Позивачем такий договір до матеріалів справи не надано.

В п. 2.1. Тимчасового порядку визначення обсягів купівлі електричної енергії на оптовому ринку електричної енергії електропостачальниками та операторами систем розподілу на перехідний період до дати початку дії нового ринку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 28.12.2018 № 2118, передбачено зобов`язання електропостачальника надавати оператору системи розподілу (тобто АТ «Харківобленерго») повідомлення про заявлений ним обсяг купівлі електроенергії для споживачів, що розташовані на території провадження господарської діяльності з розподілу оператора системи розподілу.

Відповідне повідомлення про обсяги електроенергії, заявлені до купівлі у січні 2019 року, було направлене КП «Харківводоканал» відповідачу 28.12.2018 з додатком - переліком споживачів, яким постачається електроенергія позивачем у січні 2019 року, з якого вбачається, що КП «Харківводоканал» для власних потреб закуповує електроенергію на Оптовому ринку електричної енергії саме за 2 класом напруги.

Крім того, суд звертає увагу, що Постановою НКРЕКП №1074 від 20.09.2018 затверджені тарифи на водопостачання і водовідведення КП "Харківводоканал", які діяли в січні 2019 року, тобто саме в той період, за який позивач просить здійснити перерахунок за послуги з розподілу електричної енергії.

В той самий час, при підготовці до затвердження змін до тарифів на водопостачання та водовідведення, до НКРЕКП надавались дані, що свідчать про споживання електричної енергії за 2 класом напруги споживача, що видно із матеріалів, наданих позивачем на обгрунтування для необхідності зміни тарифів до НКРЕКП, які розміщені на сайті НКРЕКП за посиланням http://www.nerc.gov.ua.

Тобто, протягом січня 2019 року позивач отримував від споживачів кошти на оплату за водопостачання і водовідведення, включивши до тарифу витрати на електроенергію саме за 2 класом споживання.

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються судом в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц.

Враховуючи відсутність у даній справі підстав для задоволення позову, судові витрати, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на позивача.

За таких обставин, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 5, 20, 73, 74, 76-79, 86, 126, 129, 130, 185, ст. ст. 236-239, Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Комунального підприємства "Харківводоканал" до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про зобов`язання здійснити перерахунок вартості послуг відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача - Комунальне підприємство "Харківводоканал".

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач - Комунальне підприємство "Харківводоканал", 61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, код 03361715.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківська міська рада, 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7, .

Відповідач - Акціонерне товариство "Харківобленерго", 61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, код 00131954.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, 03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19, .

- Фонд державного майна України, 01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, .

Повне рішення складено "04" липня 2019 р.

Суддя С.А. Прохоров