ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.06.2019 Справа № 920/1106/17
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Котельницької В.Л., суддів: Резніченко О.Ю., Джепи Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу №920/1106/17

за позовом Державної екологічної інспекції в Сумській області, м. Суми,

до відповідача Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства Глухівський агролісгосп, м. Глухів Сумської області,

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1)Білокопитівська сільська рада, с. Білокопитове Глухівського району Сумської області,

2)Привільська сільська рада, с. Привілля Глухівського району Сумської області,

3)Дунаєцька сільська рада, с. Дунаєць Глухівського району Сумської області,

4)Шалигинська селищна рада, смт. Шалигине, Глухівського району Сумської області,

5)Сумська обласна рада, м. Суми,

про стягнення 540 540,24 грн.

за участю представників:

позивача: Матюха Д.М. (довіреність № 04/10 від 02.01.2019)

відповідача: Черненко Д.О. (ордер серії КС № 389678 від 04.06.2019)

третіх осіб: не прибули

при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М.,

встановив:

До господарського суду звернулась Державна екологічна інспекція в Сумській області з позовом до Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства Глухівський агролісгосп, відповідно до якого, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (вх. № 2521к від 12.11.2018) просить суд стягнути з відповідача 540540,24 грн. шкоди, завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: самовільної вирубки лісу.

Відповідач подав відзив на позов з урахуванням поданої позивачем заяви, проти вимог позивача заперечує.

Позивач подав відповідь на відзив, наполягає на задоволенні позовних вимог.

Треті особи у підготовчому провадженні подали заяви, у яких повідомили суд, що підтримують позовні вимоги, та просили суд розглядати справу без участі їх представників.

Ухвалою суду від 02.04.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті у судове засідання на 25.04.2019.

24.05.2019 відповідачем подано клопотання про проведення екологічної експертизи.

В судовому засіданні 24.05.2019 свідками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 були надані свідчення, що стосуються обставин даної справи.

18.06.2019 та 26.06.2019 до суду від представника відповідача надійшли клопотання про визнання доказів (акту позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, постанови слідчого Глухівського ВП ГУНП в Сумській області від 20.10.2016, польових перелікових відомостей контрольного переліку) недопустимими.

Судом 18.06.2019 постановлено протокольну ухвалу із її занесенням до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання відповідача про призначення судової екологічної експертизи з огляду на порушення відповідачем норм процесуального законодавства при поданні зазначеного клопотання на стадії розгляду справи по суті та про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про визнання доказів недопустимими з огляду необґрунтованість зазначеного клопотання. Ухвалою суду від 26.06.2019 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про визнання доказів недопустимими, поданого до суду 26.06.2019.

21.06.2019 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі з уточненнями щодо проведеного розрахунку шкоди.

25.06.2019 представник відповідача подав до суду клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні 26.06.2019 судом постановлено протокольну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, якою задоволено клопотання представника відповідача та долучено до матеріалів справи подані ним додаткові документи.

26.06.2019 представник відповідача подав пояснення по справі стосовно заперечень позовним вимогам.

Представники сторін під час розгляду справи по суті підтримали свої позиції, викладені у поданих заявах по суті спору.

Судом були досліджені докази, подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази та заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, суд встановив:

У період 01.11.2016 по 07.11.2016 державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Приходьком І.О. та Красновою І.В. в присутності в.о. директора ГДАП «Глухівський агролісгосп» Пирлика В.М. проведено позапланову перевірку по дотриманню вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісових ресурсів Глухівським дочірнім агролісогосподарським підприємством «Глухівський агролісгосп» (відповідачем у справі).

Перевіркою були встановлені наступні порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері використання лісових ресурсів:

1. У кварталі 122 виділ 10 ГДАП «Глухівський агролісгоп» в межах території Соснівської сільської ради, яка в подальшому увійшла до складу Шалигинської об`єднаної територіальної громади Глухівського району в рубку було взято (вимічено) 33 (тридцять три) дерева породи сосна звичайна.

В ході перевірки при здійсненні контрольного переліку пнів від зрубаних дерев встановлено, що відповідачем в кв. 122 , вид. 10 фактично було зрубано 50 (п`ятдесят) дерев породи сосна звичайна в наслідок чого відповідачем незаконно було зрубано 17 дерев без спеціального дозволу (лісорубного квитка), чим порушено вимоги ст.ст. 19, 64, 65, 67, 68, 69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 89 238 грн. 27 коп.

2. В кварталі 119 виділ 26 ГДАП «Глухівський агролісгоп» в межах території Білокопитівської сільської ради Глухівського району в рубку було взято (вимічено) 59 (п`ятдесят дев`ять) дерев, з яких 57 - дуб звичайний та 2 - осики.

В ході перевірки при здійсненні контрольного переліку пнів від зрубаних дерев встановлено, що відповідачем в кв. 119, вид. 26 фактично було зрубано 65 (шістдесят п`ять ) дерев, з яких 61 - дуб звичайний, 2 - крушини та 2 - в`яза в наслідок чого відповідачем незаконно було зрубано 8 дерев без спеціального дозволу (лісорубного квитка), чим порушено вимоги ст.ст. 19, 64, 65, 67, 68, 69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 41316 грн. 28 коп.

3. В кварталі 107 виділ 2, 3 ГДАП «Глухівський агролісгоп» в межах території Привільської сільської ради Глухівського району відповідачем не було забезпечено охорону лісових насаджень, внаслідок чого було здійснено вирубку 34 (тридцяти чотирьох) дерев, не відведених (вимічених) в рубку, без виписки лісорубного квитка на ці дерева, що є порушенням вимог ст.ст. 19, 64, 65, 67, 68, 69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 163 748 грн. 36 коп.

4. В кварталі 129 виділ 48 ГДАП «Глухівський агролісгоп» в межах території Дунаєцької сільської ради Глухівського району в рубку було взято (вимічено) 37 (тридцять сім) дерев, з яких 34 - дуб звичайний та 3 - осики.

В ході перевірки при здійсненні контрольного переліку пнів від зрубаних дерев встановлено, що відповідачем в кв. 119 , вид. 26 фактично було зрубано 44 (сорок чотири) дерева, з яких 33 - дуб звичайний, 3 - берези, 4 - береста та 4 - осики в наслідок чого відповідачем незаконно було зрубано 7 дерев без спеціального дозволу (лісорубного квитка), чим порушено вимоги ст.ст. 19, 64, 65, 67, 68, 69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 49 304 грн. 30 коп.

5. В кварталі 148 виділ 59 ГДАП «Глухівський агролісгоп» в межах території Шалигинської селищної ради Глухівського району в рубку було взято (вимічено) 61 (шістдесят одне) дерево, з яких 17 - дуб звичайний, 40 - акація та 4 - клени.

В ході перевірки при здійсненні контрольного переліку пнів від зрубаних дерев встановлено, що відповідачем в кв. 148 , вид. 59 фактично було зрубано 98 (дев`яносто вісім ) дерев, з яких 32 - дуб звичайний, 60 - акація та 6 - кленів в наслідок чого відповідачем незаконно було зрубано 37 (тридцять дев`ять) дерев без спеціального дозволу (лісорубного квитка), чим порушено вимоги ст.ст. 19, 64, 65, 67, 68, 69 Лісового кодексу України та заподіяно шкоду в розмірі - 196 993 грн. 03 коп. (При цьому позивачем вже в ході розгляду справи по суті зазначено про неточність у розрахунках розміру завданої шкоди при незаконній порубці лісу у кварталі 149 виділі 59, у зв`язку з чим він просить суд вважати вірним розмір заподіяної шкоди 188598 грн. 04 коп.).

Вказані обставини підтверджуються актом позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів на виконання постанови слідчого Глухівського ВПГУНП у Сумській області від 20.10.2016 в рамках кримінального провадження від 16.09.2016 № 0000995.

Відповідач заперечує проти покладення на нього відповідальності за заподіяну шкоду незаконною вирубкою дерев, оскільки не вважає себе постійним землекористувачем.

Суд вважає таке твердження відповідача хибним з огляду на наступні обставини.

Так, статтею 1 Лісового кодексу України передбачено, що усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

Згідно статей 1, 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», завданням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є регулювання відносин у галузі охорони, використання і відтворення природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки, запобігання і ліквідації негативного впливу господарської та іншої діяльності на навколишнє природне середовище, збереження природних ресурсів, генетичного фонду живої природи, ландшафтів та інших природних комплексів, унікальних територій та природних об`єктів, пов`язаних з історико-культурною спадщиною. Державній охороні підлягає у т.ч. ліс.

Статтею 6 Лісового кодексу України передбачено, що усі ліси в Україні є власністю держави.

У відповідності до статті 3 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташування виконують переважно екологічні (водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні), естетичні, виховні та інші функції, мають обмежене експлуатаційне значення і підлягають державному обліку та охороні.

Статтею 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що ліс, як природний ресурс загальнодержавного значення підлягає державній охороні і регулюванню на всій території України.

Згідно статті 7 Лісового кодексу України, ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Стаття 9 Лісового кодексу України передбачає, що у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності.

У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Право комунальної власності на ліси реалізується територіальними громадами безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування.

Згідно частини третьої статті 17 Лісового кодексу України, у постійне користування лісами на землях комунальної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим комунальним підприємствам, установами та організаціям, у яких створені спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

Ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень відповідно до частини четвертої статті 17 Лісового кодексу України.

Пунктом 1 та підпунктом 1.1 рішення Сумської обласної ради від 19.10.2000 «Про вилучення і надання земельних ділянок для несільськогосподарських потреб» вирішено вилучити та надати в постійне користування землі сільських, селищних та міських рад Сумської області дочірнім агролісогосподарським підприємствам Сумського обласного комунального агролісогосподарського підприємства «Сумиоблаголіс» для ведення лісового господарства в розрізі суб`єктів земельних відносин по площах та угіддях згідно з додатком.

На запит Державної екологічної інспекції у Сумській області від 03.08.2016 № 2205/09-23 щодо надання інформації скільки агролісогосподарських підприємств займаються веденням лісового господарства, чи є дані підприємства постійними лісокористувачами і чи здійснюють вони спеціальне використання лісових ресурсів, Сумське обласне комунальне агролісогосподарське підприємство «Сумиоблагроліс» листом від 08.08.2016 № 449 повідомило, що ряду агролісогосподарських підприємств області, зокрема і відповідачу, було надано в постійне користування для ведення лісового господарства землі сільських, селищних та міських рад Сумської області.

Таким чином, суд відхиляє посилання відповідача на те, що він не є постійним лісокористувачем.

Пунктом 12 постанови Кабінету Міністрів України від 27.07.1995 № 555 «Про затвердження санітарних правил в лісах України» передбачено, що вибіркові санітарні рубки проводяться власниками лісів, постійними лісокористувачами шляхом вилучення з насаджень сухостійних, відмираючих, дуже ослаблених внаслідок пошкодження насаджень пожежами, шкідниками, хворобами лісу і внаслідок аварій та стихійного лиха окремих дерев або їх груп.

Пунктом 26 цієї ж постанови визначено, що під час відведення насадження для проведення вибіркових санітарних рубок проводиться нумерація дерев, що підлягають вирубуванню, починаючи з тих, що мають ступінь товщини стовбура 24 сантиметри і більше на висоті 1,3 метра, та складається нумераційна відомість дерев, призначених для вибіркової санітарної рубки із зазначенням породи, категорії технічної придатності і підстав для відбору їх для рубки.

Відповідачем 10.06.2016 була складена відомість переліку дерев, призначених під вибіркову санітарну рубку (ВСР) у кварталі 122 виділ 10, відповідно до якої в рубку відведено (вимічено) та взято 33 (тридцять три) дерева породи сосна звичайна. Після чого на цю рубку був виписаний лісорубний квиток від 16.06.2016 серія 02 ЛКБ № 517444.

В ході здійснення позивачем контрольного переліку дерев від 01.11.2016 встановлено, що в кв. 122, вид. 10 фактично було зрубано 50 (п`ятдесят) дерев породи сосна звичайна, внаслідок чого незаконно було зрубано 17 дерев без спеціального дозволу (лісорубного квитка) на ці дерева.

Відповідачем 05.07.2016 була складена відомість переліку дерев, призначених під вибіркову санітарну рубку (ВСР) у кварталі 119 виділ 26, відповідно до якої в рубку було взято відведено (вимічено) 59 (п`ятдесят дев`ять) дерев, з яких 57 - дуб звичайний та 2 - осики. Після чого на цю рубку був виписаний лісорубний квиток від 05.07.2016 серія 02 ЛКБ № 517450.

В ході здійснення позивачем контрольного переліку дерев від 01.11.2016 встановлено, що в кв. 119, вид. 26 фактично було зрубано 65 (шістдесят п`ять ) дерев, з яких 61 - дуб звичайний, 2 - крушини та 2 - в`яза, внаслідок чого незаконно було зрубано 8 дерев без спеціального дозволу (лісорубного квитка) на ці дерева.

Відповідачем 15.01.2016 була складена відомість переліку дерев, призначених під вибіркову санітарну рубку (ВСР) у кварталі 129 виділ 48, відповідно до якої в рубку відведено (вимічено) та взято 37 (тридцять сім) дерев, з яких 34 - дуб звичайний та 3 - осики. Після чого на цю рубку був виписаний лісорубний квиток від 18.01.2016 серія 02 ЛКБ № 275681.

В ході здійснення позивачем контрольного переліку дерев від 07.11.2016 встановлено, що в кв. 129 , вид. 48 фактично було зрубано 44 (сорок чотири ) дерева, з яких 33 - дуб звичайний, 3 - берези, 4 - береста та 4 осики, внаслідок чого незаконно було зрубано 7 дерев без спеціального дозволу (лісорубного квитка) на ці дерева.

Відповідачем 12.01.2016 була складена відомість переліку дерев, призначених під вибіркову санітарну рубку (ВСР) у кварталі 148 виділ 59, відповідно до якої в рубку відведено (вимічено) та взято 61 (шістдесят одне) дерево, з яких 17 - дуб звичайний, 40 - акація та 4 - клени. Після чого на цю рубку був виписаний лісорубний квиток від 14.01.2016 серія 02 ЛКБ № 275679.

В ході здійснення позивачем контрольного переліку дерев від 07.11.2016 встановлено, що в кв. 148, вид. 59 фактично було зрубано 98 (дев`яносто вісім) дерев, з яких 32 - дуб звичайний, 60 - акація та 6 кленів, внаслідок чого відповідачем незаконно було зрубано 37 (тридцять дев`ять) дерев без спеціального дозволу (лісорубного квитка) на ці дерева.

Частина 4 ст. 69 Лісового кодексу України передбачає, що на виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Пунктом 9 Постанови пленуму Верховного Суду України № 17 від 10.12.2004 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» передбачається, що зокрема, визнається незаконною порубка дерев і чагарників, вчинена: без відповідного дозволу; за дозволом, виданим із порушенням чинного законодавства; до початку чи після закінчення установлених у дозволі строків; не на призначених ділянках чи понад установлену кількість; не тих порід дерев, які визначені в дозволі; порід, вирубку яких заборонено.

Порядок оформлення фактів порушень вимог лісового законодавства, зокрема встановлений вимогами Інструкції про порядок проведення ревізій лісових обходів (майстерських дільниць), затвердженої Наказом Державного комітету лісового господарства № 23 від 08.02.2010 (далі-Інструкція).

Пунктом 2.5. Інструкції передбачається, що кількість пнів та їх діаметр заноситься у відомість, яка ведеться в польових умовах, окремо по кожному кварталу та виділу, де було виявлено незаконне вирубування дерев і чагарників.

Пунктом 4.3. Інструкції передбачається, що у разі необхідності, обліку та клеймуванню контрольними клеймами підлягають пні від рубок догляду за лісом та на вибіркових санітарних рубках.

Перелік дерев по пнях звіряється з польовим переліком дерев, зрубаних згідно матеріалів відводу.

Якщо кількість пнів перевищує кількість дерев, облікованих під час відводу лісосіки, то різницю, окремо за породами та ступенями товщини, відносять до тих, що зрубані з порушеннями встановлених вимог.

З урахуванням вимог вище зазначеної Інструкції посадовими особами позивача спільно з посадовими особами відповідача були складені Польові відомості контрольного переліку дерев в кварталі 122 виділ 10, кварталі 119 виділ 26, кварталі 129 виділ 48 та в кварталі 148 виділ 59, де відповідачем проводились вибіркові санітарні рубки.

Державна екологічна інспекція у Сумській області до моменту пред`явлення позову до господарського суду листами від 05.04.2017 № 910/09-22 та від 11.08.2017 № 2013/09-22 зверталась до Глухівського відділення поліції про надання інформації стосовно встановлення винних осіб, причетних до порубу лісових насаджень, пред`явлення цивільних позовів до винних осіб про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу з наданням копій відповідних процесуальних документів.

Глухівське відділення поліції листами від 20.04.2017 № 6508/58/10-2017 та від 16.08.2017 № 12336/58/10-17 повідомило, що особи, причетні до порубу лісових насаджень, встановлені не були; досудове розслідування триває.

Позапланова перевірка відповідача в період 01.11.2016-07.11.2016 проводилась в присутності в.о. директора ГДАП «Глухівський агролісгосп» Пирлика В.М.

Частина 6 ст. 7 Закону передбачає, що в останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Акт позапланової перевірки від 01.11.2016-07.11.2016 був підписаний та отриманий в.о. директора ГДАП «Глухівський агролісгосп» Пирликом В.М.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

При цьому суд зауважує, що акт позапланової перевірки від 01.11.2016-07.11.2016 з боку відповідача року був підписаний без будь-яких зауважень з боку керівника суб`єкта господарювання чи наявності зауважень до його змісту чи виявлених перевіркою порушень вимог лісового законодавства.

Як пояснювали представники відповідача, працівниками Глухівського агролісоспу у листопаді 2017 року були відкликані та визнані недійсними підписи, що містились у документах, складених у ході перевірки відповідача.

Однак, враховуючи, що відповідачем не підтверджено жодними доказами правомірності вчинення вказаних дій (відкликання підписів посадових осіб та визнання їх недійсними), суд не приймає до уваги ці доводи відповідача та вважає, що акт позапланової перевірки був підписаний з боку відповідача без зауважень та відповідачем не було подано доказів оскарження вказаного акту перевірки у встановленому порядку.

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану шкоду визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, з аналізу якої слідує, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо заподіювач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду.

Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до пункту 1.6 роз`яснення президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища» № 02-5/744 від 27.07.2001, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (стаття 1166 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 19 Лісового кодексу України визначено, що обов`язок забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, вжиття інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку, а також дотримання правил і норм використання лісових ресурсів покладено на постійних лісокористувачів.

Положеннями статті 63 Лісового кодексу України передбачено, що ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до ст. 86 ЛК України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

За змістом пункту 5 частини другої статті 105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у порушенні вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів.

Згідно з ст. 107 ЛК України підприємства, установи, організації зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Отже, організація і забезпечення охорони та захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження та охорону лісів, зокрема, від незаконних рубок та інших пошкоджень, покладається на постійних лісокористувачів.

Порушення вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених у сфері охорони, захисту та використання лісів, є підставою для покладення на постійного лісокористувача цивільно-правової відповідальності. При цьому, не важливо хто конкретно здійснював незаконне вирубування дерев на відповідних ділянках лісу, оскільки визначальним є факт порушення лісокористувачем встановлених правил лісокористування, що спричинило завдання державі збитків внаслідок незаконної рубки дерев третіми особами на підконтрольній лісокористувачу ділянці лісу.

Таким чином, обов`язок щодо забезпечення охорони лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які відповідають за невиконання або неналежне виконання таких обов`язків, в тому числі, у разі незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а й постійні лісокористувачі, вина яких полягає у протиправній бездіяльності у вигляді невчинення дій щодо забезпечення охорони та збереження лісу від незаконних рубок на підвідомчих їм ділянках із земель лісового фонду, що має наслідком самовільну рубку (пошкодження) лісових насаджень третіми (невстановленими) особами.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 09.08.2018 у справі №909/976/17, від 20.08.2016 у справі № 920/1293/16.

Позовні вимоги підтверджені наявними у справі доказами та не спростовані відповідачем.

Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що направленням Державної екологічної інспекції у Сумській області № 228/04 від 31.10.2016 на позапланову перевірку ГДАП «Глухівський агролісгосп» в період часу з 01.11.2016 по 07.11.2016 були направлені державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Сугоняк Я.В., Бунякін Є.О., Краснова І.В. та Приходько І.О. При цьому державні інспектори з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Сугоняк Я.В. та Бунякін Є.О. приймали участь у перевірці ГДАП «Глухівський агролісгосп» в період часу з 01.11.2016 по 06.11.2016, а в останній день перевірки та на момент підписання акту перевірки, а саме 07.11.2016 вони були відсутні як пояснив позивач у зв`язку з початком проведення ними планової перевірки ВДАП «Великописарівський агролісгосп» в період часу з 07.11.2016 по 11.11.2016, що підтверджується направленням на планову перевірку ВДАП «Великописарівський агролісгосп» № 235/04 від 02.11.2016 та актом планової перевірки ВДАП «Великописарівський агролісгосп» від 07.11.-11.11.2016.

Однак, матеріали справи свідчать, що польова перелікова відомість дерев по кварталу 107 виділ 2,3, складена 16.09.2016, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Сугоняком Я.В. складалась у період, не передбачений перевіркою.

18.12.2017 з даного приводу у державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Сугоняка Я.В. були відібрані пояснення, в яких останній пояснив, що дана відомість ним складалась в період проведення позапланової перевірки ГДАП «Глухівський агролісгосп» у період часу з 01.11.2016 по 06.11.2016 та при її складанні ним була допущена описка в частині зазначення дати її складання, а саме « 16.09.2016».

Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає, що вказання державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Сумської області Сугоняком Я.В. іншої дати (поза межами проведеної перевірки) не є опискою, оскільки дата 16.09.2016 вказана як у польовій перерахунковій відомості дерев, так і у розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу внаслідок незаконної рубки дерев на землях лісового фонду ДП «Глухівський агролісгосп» у кварталі 107 виділ 2, 3 Привільської сільської ради Глухівського району Сумської області, з якого вбачається, що він складений саме на підставі польової перелікової відомості від 16.09.2016.

Відтак суд не може прийняти даний розрахунок як такий, що підтверджує розмір заподіяної відповідачем шкоди незаконною порубкою лісу у розмірі 163748,36 грн., факт якої встановлений актом позапланової перевірки за період з 01.11.2016 по 07.11.2016, оскільки цей розрахунок здійснений до початку проведення позапланової перевірки особою, яка не зазначена в акті перевірки.

Тому вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Також суд приймає до уваги уточнення щодо розрахунку завданої відповідачем шкоди незаконною порубкою лісу у кварталі 149 виділ 59 в частині невірного визначення розміру шкоди та зазначає, що правомірним є нарахування шкоди у сумі 188598,04 грн.

Частиною вісімнадцятою статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що головними розпорядниками бюджетних коштів - є бюджетні установи в особі їх керівників.

В даному випадку Білокопитівська, Дунаєцька сільські ради Глухівського району Сумської області та Шалигинська об`єднана територіальна громада.

Частиною двадцять дев`ятою статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що доходами бюджету - є усі податкові, неоподатковані та інші надходження на безповоротній основі, справляння яких передбачено законодавством України.

Пунктом 7 частини третьої статті 29 та пунктом 7 частини другої статті 69 Бюджетного кодексу України передбачається, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України у частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; джерелами формування спеціального фонду місцевих бюджетів є 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної республіки Крим 20 відсотків.

У відповідності до вимог статей 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 86 зазначеного Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В зв`язку з наведеним, судом не приймаються як належні докази показання свідків, оскільки вони спростовуються іншими належними доказами, наявними в матеріалах справи.

Позивачем надані необхідні документи в обґрунтування позовних вимог, зокрема щодо наявності факту спричинення шкоди навколишньому природному середовищу, правомірності та обґрунтованості розрахованої суми нанесеної неправомірними діями відповідача збитків.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача по сплаті судового збору суд покладає на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 231-233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» (41400, м. Глухів, вул. Києво-Московська, 17/А, ) шкоду у сумі 89238 грн. 27 коп., завдану внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: 26 771 грн. 48 коп. - до спеціального фонду Державного бюджету України, 17 847 грн. 65 коп. - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 44619 грн. 14 коп. - до місцевого бюджету Шалигинської об`єднаної територіальної громади, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Шалигинської об`єднаної територіальної громади, код бюджетного призначення платежу - 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності), р/р 8482, ОКПО 37437431, Державне казначейство України, МФО 899998.

3. Стягнути з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» (41400, м. Глухів, вул. Києво-Московська, 17/А, ) шкоду у сумі 41 316 грн. 28 коп., завдану внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: 12 394 грн. 88 коп. - до спеціального фонду Державного бюджету України, 8263 грн. 26 коп. - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 20 658 грн. 14 коп. - до місцевого бюджету Білокопитівської сільської ради, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Білокопитівської сільської ради, код бюджетного призначення платежу - 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності), р/р 8112, ОКПО 37437431, Державне казначейство України, МФО 899998.

4. Стягнути з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» (41400, м. Глухів, вул. Києво-Московська, 17/А, ) шкоду у сумі 49 304 грн. 30 коп., завдану внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: 14 791 грн. 29 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України, 9860 грн. 86 коп. - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 24 652 грн. 15 коп. - до місцевого бюджету Дунаєцької сільської ради, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Дунаєцької сільської ради, код бюджетного призначення платежу - 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності), р/р 8116, ОКПО 37437431, Державне казначейство України, МФО 899998.

5. Стягнути з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» (41400, м. Глухів, вул. Києво-Московська, 17/А, ) шкоду у сумі 188598 грн. 04 коп., завдану внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України, а саме: 56579 грн. 41 коп. - до спеціального фонду Державного бюджету України, 37719 грн. 61 коп. - до спеціального фонду обласного бюджету Сумської обласної ради, 94299 грн. 02 коп. - до місцевого бюджету Шалигинської об`єднаної територіальної громади, з початковим зарахуванням стягуваної суми на рахунок Шалигинської об`єднаної територіальної громади, код бюджетного призначення платежу 24062100 (грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням природоохоронного законодавства), р/р 8482, ОКПО 37437431, Державне казначейство України, МФО 899998.

6. Стягнути з Глухівського дочірнього агролісогосподарського підприємства «Глухівський агролісгосп» (41400, м. Глухів, вул. Києво-Московська, 17/А, ) на користь Державної екологічної інспекції у Сумській області витрати на сплату судового збору в сумі 5526 грн. 48 коп. (, МФО 820172, поточний рахунок НОМЕР_1 , Держказначейська служба України, м. Київ).

7. В іншому відмовити.

8. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 01.07.2019.

Головуючий суддя В.Л. Котельницька

Судді: О.Ю.Резніченко

Ю.А.Джепа