УХВАЛА

01 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 902/331/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграція Поділля"

на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.12.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сільськогосподарське підприємство "Турбівське"

до Турбівської селищної ради Липовецького району Вінницької області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграція Поділля"

про скасування рішення та визнання недійсним договору оренди землі,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтеграція Поділля" (далі - ТОВ "Інтеграція Поділля") вдруге звернулось з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.12.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 у справі № 902/331/17.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі ТОВ "Інтеграція Поділля" зазначає, що не погоджується з оскаржуваними судовими рішеннями вважає їх незаконними та необґрунтованими, ухваленими з порушенням норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування зазначеного посилається на: статті 5, 19, 20, 22, 25, 31, 33-37, 95, 149 Земельного кодексу України (редакція 1990 року); Укази Президента України від 10.11.1994 № 666/94 "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" та від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям"; підпункт 3.9. "Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землі (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі), затвердженої наказом Держкомзему України № 43 від 04.05.1999 (редакція на час розпаювання); рішення 9 сесії Турбівської селищної ради 22 скликання від 07.08.1996; пункти 1, 4 розпорядження № 272 від 30.09.2008 Липовецької Районної державної адміністрації Вінницької області "Про затвердження технічної документації про передачі земельних часток (паїв) та видачу державних актів приватної власності на землю"; рішення 29 сесії 6 скликання Турбівської селищної ради Липовецького району від 18.11.2014 № 563 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земельної ділянки сільськогосподарського призначення, що перебуває у комунальній власності"; статтю 25 Закону України "Про землеустрій"; на Закон України "Про державний земельний кадастр"; на роз`яснення Президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/35 від 26.01.2000 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з виконанням недійсними актів державних чи інших органів"; на постанову Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 № 513 "Про порядок проведення інвентаризації земель"; підпункти 1, 2 пункту 110, пункти 67, 70, 73, 77-85, 111 "Порядку ведення державного земельного кадастру"; на частину 1 статті 1, статтю 74 ГПК України; статтю 129 Конституції України; пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року; практику Європейського суду у справах: "Рябих проти Росії" (заява №52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х), "Гінчо проти Португалії" (від 10.07.1984), "Делкурт проти Бельгії" (від 17.01.1970, п. 25, серія AN 11), "Пелевін проти України" (п. 27, № 24402/02 від 20.05.2010).

Втім, скаржник не зазначає обґрунтування того, у чому саме, на його думку, полягає порушення судами наведених норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, а також не наводить висновків, до яких мали б дійти суди попередніх інстанцій у разі правильного застосування вказаних норм права.

Таким чином, ТОВ "Інтеграція Поділля" необхідно обґрунтувати, в чому, на його думку, полягає неправильне застосування зазначених норм права судами першої та апеляційної інстанцій при ухваленні оскаржуваних рішень.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграція Поділля" на рішення Господарського суду Вінницької області від 07.12.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 у справі № 902/331/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 16.07.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков