ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/236/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фрич М. М., секретар судового засідання Бабенецька А. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Івано-Франківського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України,

вул. Незалежності, 6 (Головпоштамп, а/с№22),м. Івано-Франківськ,76018

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД

вул. Мельника, буд.1А, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення штрафу у розмірі 33 000,00 грн та пені у розмірі 34 000,00 грн

за участю:

від позивача: Буджак О.Я. - головний спеціаліст юрисконсульт, (довіреність №59-03/1318 від 03.11.2018)

від відповідача: представник не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Івано-Франківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України подало позов до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД про стягнення штрафу у розмірі 33 000,00 грн та пені у розмірі 34 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначено підготовче засідання на 11.04.2019. В судовому засіданні 11.04.2019 відкладено підготовче засідання на 04.06.2019. В судовому засіданні 04.06.2019 року закрито підготовче провадження і призначено розгляд справи по суті на 13.06.2019. В судовому засіданні 13.06.2019 відкладено розгляд справи по суті на 02.07.2019 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив.

Згідно з ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе у відповідності до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, розглянути справу без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору.

Позиція позивача.

Позивач вказує на те, що рішенням адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.11.2017 №29 у справі №-4-21/2016 визнано дії товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Кадина ІФ" ЛТД, які полягали в узгодженні поведінки під час підготовки та участі в конкурсних торгах на закупівлю робіт по проекту "Будівництво автономної котельні Виноградівської районної лікарні по вулиці Лікарняній, 13 в м. Виноградів" за державні кошти, порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статі 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб`єктів господарювання, що стосуються спотворення результатів торгів.

За вказане порушення накладено на відповідача штраф у розмірі 34 000 грн, який відповідач частково сплатив в розмірі 1000 грн.

Кінцевий термін для добровільної сплати штрафу минув 23.09.2018, внаслідок чого відповідачу нараховано пеню за прострочення сплати штрафу в розмірі 34 000 грн відповідно до ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

У своїх вимогах позивач посилається на ст. 25 Закону України "Про антимонопольний комітет України" та ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Позиція відповідача.

12.04.2019 року відповідач по справі подав до суду відзив на позовну заяву (вх.№6449/19 від 12.04.2019), відповідно до якого відповідач визнає частково позовні вимоги, а саме суму штрафу в розмірі 33 000 грн.

З посиланням на ст.250 Господарського кодексу України, відповідач вказав, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Таким чином, відповідач просить суд позовні вимоги задоволити частково в сумі 33 000 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Відповідно до рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13 листопада 2017 року №29 по справі №04-21/2016 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, визнано дії товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД, які полягали в узгодженні поведінки під час підготовки та участі в конкурсних торгах на закупівлю робіт по проекту "Будівництво автономної котельні Виноградівської районної лікарні по вулиці Лікарняній, 13 в м. Виноградів" за державні кошти, порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статі 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб`єктів господарювання, що стосуються спотворення результатів торгів (а.с.24).

Відповідно вказаного рішення за порушення, зазначене в пункті 1 цього рішення накладено на товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" штраф у розмірі 34 000 грн, який підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до платіжного доручення №3316 від 23.01.2018, відповідач частково сплатив штраф згідно рішення в розмірі 1000 грн (а.с.42).

Відповідно до листа за підписом директора ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД, адресованого Голові Івано-Франківського обласного територіального відділення АМКУ, у зв`язку з браком фінансів ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД просить розтермінувати сплату суми штрафу.

Відповідно до рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.01.2018 року №2 Про розстрочення сплати штрафу ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД - відповідачу розстрочено сплату залишку штрафу у розмірі 33 000 грн (а.с.23).

Виходячи з матеріалів справи та керуючись вимогами діючого законодавства, суд дійшов в спірному випадку наступних висновків.

Щодо стягнення з відповідача штрафу в розмірі 33 000 грн, слід сказати таке.

Відповідно до ч.1 ст.40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення про накладення штрафу.

Статтею 121 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що рішення адміністративної колегії Антимонопольного комітету України приймається від імені Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Частиною 2 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч.3 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13 листопада 2017 року №29 по справі №04-21/2016 Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладено на товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" штраф у розмірі 34 000 грн.

Відповідно до платіжного доручення №3316 від 23.01.2018, відповідач частково сплатив штраф згідно рішення в розмірі 1000 грн. Сплату іншої частини штрафу у розмірі 33000 грн розстрочено рішенням адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.01.2018 року №2 враховуючи клопотання ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД.

Відповідно до ч. 7 та 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу, а у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням органи Антимонопольного комітету України стягують штраф в судовому порядку.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем штрафу в строки, які встановлені рішенням адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.01.2018 року №2 Про розстрочення сплати штрафу ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД.

В силу ч. 2 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення органів Антимонопольного комітету України є обов`язковими до виконання. В спірному випадку, докази виконання відповідачем вказаного рішення Антимонопольного комітету в матеріалах справи відсутні, а відтак в наявності підстави для стягнення несплаченого штрафу в розмірі 33 000 грн.

Крім того, необхідно вказати, що відповідно до відзиву на позовну заяву (вх.№6449/19), відповідач визнає позовні вимоги в частині стягнення 33 000 грн штрафу.

Відповідно до ч.4 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, враховуючи фактичні обставини справи та визнання відповідачем позову в частині стягнення штрафу в розмірі 33 000 грн - позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Що стосується вимоги позивача про стягнення 34 000 грн пені, слід вказати таке.

Частиною 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету. (п.7 і п.9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч.7 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

В спірному випадку, відповідно до рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.01.2018 року №2 Про розстрочення сплати штрафу ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД, останній платіж штрафу в розмірі 4 125, 00 грн мав бути здійснений відповідачем до 23.09.2018 року.

Здійснюючи перевірку правильності нарахування пені позивачем, судом встановлено, що такий розрахунок здійснено в період з 24.09.2018 (з наступного дня після спливу добровільної сплати штрафу відповідачем згідно рішення від 23.01.2018 року №2 Про розстрочення сплати штрафу) до 13.03.2019 року (день подання позивачем позовної заяви).

Відповідно до наведеного позивачем розрахунку, сума пені становить 84 645 грн, а враховуючи, що відповідно до п.1 ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, заявлений до стягнення розмір пені становить 34 000 грн. Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку про те, що період нарахування пені та її розмір відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак вимога про стягнення пені в розмірі 34 000 грн підлягає до задоволення.

Заперечення відповідача з посиланням на ст.230,233,250 Господарського кодексу України визнаються судом необґрунтованими з огляду на таке.

По-перше.

Відповідно до ст.1 Господарського кодексу України - цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Статті 230, 233, 250 ГК України, на які посилається відповідач у своїх запереченнях дають визначення господарським санкціям, встановлюють порядок їх зменшення та строки їх застосування. Дія вказаних статей поширюється виключно на учасників господарських відносин.

Відносини, пов`язані із притягненням до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, шляхом накладення штрафів та їх стягнення у судовому порядку органами Антимонопольного комітету України, не є господарськими відносинами, оскільки в даному випадку орган Антимонопольного комітету України не виступає як суб`єкт господарсько-правових відносин, а реалізує повноваження, встановлені законодавством про захист економічної конкуренції.

Стаття 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначає, що законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів. Особливості застосування законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема щодо певних галузей промисловості, можуть бути встановлені виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Таким чином, господарське законодавство не є складовою законодавства про захист економічної конкуренції, відносини сторін у цій справі не виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання у розумінні ст. 1 Господарського кодексу України.

По-друге.

Проаналізувавши положення ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" можна дійти висновку про те, що нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238,239,249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу. Тому під час таких нарахування та стягнення не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 названого Кодексу.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши подані докази і на підставі цих доказів з урахуванням обставин по справі та діючого законодавства дійшов до висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ч.1 ст.40 Господарського кодексу України, ст. 121 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", ст.48,56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ст. 73, 86, 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 6, / до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. А. Мельника, 1-а, / про стягнення штрафу в розмірі 33000 грн та пені в розмірі 34 000 грн - задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. А. Мельника, 1-а, / на користь Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 6, , Призначення платежу: код 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції"/ штраф у розмірі 33 000 грн (тридцять три тисячі гривень) та пеню в розмірі 34 000 (тридцять чотири тисячі гривень).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД" /76018, м. Івано-Франківськ, вул. А. Мельника, 1-а, / на користь Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України /76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 6, / судовий збір в розмірі 1921 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Видати наказ після вступу рішення в законну силу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 20-ти днів до Західного апеляційного господарського суду (м. Львів).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 05.07.2019

Суддя Фрич М. М.