ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2019 справа № 914/648/19

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольчий Альянс", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФТ ТУР", м. Львів

про: оплату вартості поставлених товарів

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Шоробура С.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суд встановив: 09.04.2019 року за вх. № 674 в канцелярії Господарського суду Львівської області зареєстровано позовну заяву Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольчий Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФТ ТУР" про оплату вартості поставлених товарів.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.04.2019 року, позовна заява Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольчий Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФТ ТУР" про оплату вартості поставлених товарів - залишена без руху для усунення недоліків.

23.04.2019 р. за вх. № 16833/19 позивач на виконання Ухвали Господарського суду Львівської області від 10.04.2019 року усунув недоліки позовної заяви по справі № 914/648/19.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.04.2019 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання на 14.05.2019 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 14.05.2019 року підготовче засідання відкладено до 23.05.2019 року, у зв`язку з неявкою представників. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.05.2019 року підготовче засідання відкладено до 06.06.2019 року, у зв`язку з неявкою представників.Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.06.2019 року підготовче засідання відкладено до 13.06.2019 року, у зв`язку з неявкою представників.Ухвалою Господарського суду Львівської області від 13.06.2019 року підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті на 24.06.2019 року.

Оскільки, за складністю та категорією дану справу, слід розглядати за правилами загального позовного провадження, суд призначив розгляд цієї справи в підготовчому провадженні.

Позивач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 23.04.2019 року, ухвали про відкладення розгляду справи від 14.05.2019 року, від 23.05.2019 року, від 06.06.2019 року, від 13.06.2019 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обов`язковою.

13.05.2019 р. за вх. № 19174/19 представник позивача подав пояснення по справі.

03.06.2019 р. за вх. № 23046/19 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

19.06.2019 р. за вх. № 25357/19 представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 23.04.2019 року, ухвали про відкладення розгляду справи від 14.05.2019 року, від 23.05.2019 року, від 06.06.2019 року, від 13.06.2019 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 3 ст.222 ГПК України,у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

У позовній заяві представник позивача зазначив, що на момент виникнення договірних відносин відповідач мав назву Товариство з обмеженою відповідальністю «ІВЕНТУМ УКРАЇНА», . На момент складання цієї позовної заяви за кодом заданими ЄДР ЮОФОП та ГФ міститься інформація про відповідача - ТОВ «СОФТ ТУР», тобто відповідачем було змінено найменування на юридичну адресу, котра зазначена у позовній заяві

24.10.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 2410/1-16, відповідно до умов якого позивач мав поставляти відповідачу обумовлені товари, які відповідач мав отримувати та оплачувати на користь позивача їх вартість протягом 14 календарних днів з моменту отримання товарів (п. 2.2. Договору).

Позивач зазначає, що на виконання цього Договору позивачем було поставлено на користь відповідача товари, відповідно до видаткових накладних:

№ 851 від 14.03.2017 року на суму 2 489,76 грн.. термін оплати сплив 03.04.2017 року.

№ 1053 від 04.04.2017 року на суму 2 074,80 грн., термін оплати сплив 24.04.2017 року.

№ 1292 від 25.04.2017 року на суму 2 074,80 грн., термін оплати сплив 18.05.2017 року.

№ 1527 від 16.05.2017 року на суму 2 535,00 грн.. термін оплати сплив 06.06.2017 року.

№ 1823 від 13.06.2017 року па суму 2 489,76 грн.. термін оплати сплив 04.07.2016 року.

Всього відповідно до наведених накладних, товарів було поставлено на суму:

2 489,76 грн. + 2 074,80 грн. + 2 074,80 грн. і 2 535,00 грн. + 2 489,76 грн. = 11 664,12 грн. Зазначена сума відповідачем не сплачена.

Позивач зазначає, що відповідно до ст. 625 ЦКУкраїни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентні не встановлений договором або законом.

Таким чином, на думку позивача,відповідач, окрім суми боргу має сплатити на користь позивача суму збитків від інфляції в розмірі 2225,41 грн. та 3% річних в сумі 616,91грн., а всього відповідач за прострочення платежу має сплатити 2842,32 грн.

Відповідно до ст. 11 ЦКУкраїни, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені ними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`яжеться передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч.2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач зазначає, що відповідно до ст. 193 ГКУкраїни, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 692 ЦКУкраїни, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 610ЦКУкраїни, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦКУкраїни, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином,відповідач має сплатити на користь позивача суму заборгованості по оплаті за поставлені товари та штрафні санкції за прострочення платежу.

У поясненнях позивач зазначає, що позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, додаткового донарахування штрафних санкцій на дату розгляду справи не здійснюватиме, тому просить розглядати позовні вимоги в межах Розрахунку суми позову, що є додатком до позовної заяви із обґрунтуванням необхідності нарахування/стягнення суми боргу та штрафних санкцій, згідно заявлених позовних вимог.

Акт звіряння взаєморозрахунків направлений відповідачу 10.05.2019 року. Доказ направлення - опис вкладення та поштова квитанція додається.

Позивач повідомляє, що позовна заява із доданими документами, що направлена відповідачу, повернулася у зв`язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення у поштовому відділенні відповідача. Тому, є всі підстави вважати, що направлений відповідачу Акт звіряння взаєморозрахунків може бути так само відповідачем не отриманий на пошті. Інших способів контактів із відповідачем позивач не має.

Відповідач вимог суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав,явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

У ході розгляду справи судом встановлено, що 24.10.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 2410/1-16, відповідно до умов якого позивач мав поставляти відповідачу обумовлені товари, які відповідач мав отримувати та оплачувати на користь позивача їх вартість протягом 14 календарних дня з моменту отримання товарів (п. 2.2. Договору).

На виконання цього Договору позивачем було поставлено на користь відповідача товарів, в тому числі відповідно до видаткових накладних:

№ 851 від 14.03.2017 року на суму 2 489,76 грн., термін оплати сплив 03.04.2017 року.

№ 1053 від 04.04.2017 року на суму 2 074,80 грн., термін оплати сплив 24.04.2017 року.

№ 1292 від 25.04.2017 року на суму 2 074,80 грн., термін оплати сплив 18.05.2017 року.

№ 1527 від 16.05.2017 року на суму 2 535,00 грн.. термін оплати сплив 06.06.2017 року.

№ 1823 від 13.06.2017 року па суму 2 489,76 грн.. термін оплати сплив 04.07.2016 року.

Всього, відповідно до наведених накладних, товарів було поставлено на суму:

2 489,76 грн. + 2 074,80 грн. + 2 074,80 грн. і 2 535,00 грн. + 2 489,76 грн. = 11 664,12 грн. Зазначена сума відповідачем не сплачена.

Відповідно до ст. 625 ЦКУкраїни, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитори зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентні не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідач, окрім суми боргу, має сплатити на користь позивача суму збитків від інфляції в розмірі 2225,41 грн. та 3% річних в сумі 616,91грн., а всього відповідач за прострочення платежу має сплатити 2842,32 грн.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`яжеться передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч.2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 610ЦКУкраїни, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦКУкраїни, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином,відповідач має сплатити на користь позивача суму заборгованості по оплаті за поставлені товарита штрафні санкції за прострочення платежу.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об`єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем позовні вимоги не спростовані, суд прийшов до висновку, що позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Продовольчий Альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФТ ТУР" про оплату вартості поставлених товарів з урахуванням фінансових санкцій є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 1938від 15.02.2019 року на суму 1921,00 грн. про сплату судового збору.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на сторін пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги - задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФТ ТУР» (79015, м. Львів, вул. Героїв УПА, 73, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольчий Альянс» (19601, Черкаська обл.., Черкаський р-н, с. Геронимівка, вул. Леніна, 1, ) суму основного боргу в розмірі 11664 (одинадцять тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 12 коп., 2225 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) грн. 41 коп. - інфляційних втрат, 616 (шістсот шістнадцять) грн. 91 коп. - 3 % річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СОФТ ТУР» (79015, м. Львів, вул. Героїв УПА, 73, ) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Продовольчий Альянс» (19601, Черкаська обл.., Черкаський р-н, с. Геронимівка, вул. Леніна, 1, ) судові витрати в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

4. Наказ видати, в порядку ст. 327 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 04.07.2019р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Пазичев В.М.