ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/308/18

Розглянувши матеріали справи за позовом Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради»

до Вишгородської районної ради

про визнання недійсним свідоцтва на право власності та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку

та за зустрічним позовом Вишгородської районної ради

до Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради»

Вишгородської міської ради

Головного управління Держгеокадастру у Київській області

про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії

За участю секретаря судового засідання Беркут Я.О.

Суддя Т.П. Карпечкін

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Приходько І.А. (довіреність № 5 від 10.04.2018 року);

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Пащинська А.О. (довіреність № 364/02-07 від 16.04.2018 року);

від відповідача 2 за зустрічним позовом: Рогова Ю.Г. (довіреність № 2-28/1832 від 19.11.2018 року);

від відповідача 3 за зустрічним позовом: не з`явився.

Обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» до Вишгородської районної ради про визнання недійсним свідоцтва на право власності серія та номер: САК154517 № НОМЕР_1 , видане відповідачу 03.06.2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції в Київській області та зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняту двома гаражами літ. «Е» і «І» і господарською будівлею «Є» спірну земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 , яка належить на праві власності позивачу і розташована по АДРЕСА_1 Київської області, шляхом знесення за власний рахунок.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.03.2018 року відкрито провадження у справі № 911/308/18, справу № 911/308/18 призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.04.2018 року.

Ухвалою від 23.04.2018 року підготовче засідання у справі № 911/308/18 відкладалось на 23.05.2018 року та продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позов до 10.05.2018 року.

23.04.2018 року через канцелярію суду від Вишгородської районної ради надійшов зустрічний позов б/н від 19.04.2018 року до Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради», Вишгородської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним рішення Вишгородської районної ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» № 18/24 від 28.11.2016 року, скасування державної реєстрації спірної земельної ділянки та державної реєстрації права постійного користування спірною земельною ділянкою та зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Київській області та Вишгородської районної ради внести відповідні зміни до Державного земельного кадастру та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В ході розгляду спору ухвалою від 23.05.2018 року прийнято зустрічну позовну заяву б/н від 19.04.2018 року Вишгородської районної ради до Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради», Вишгородської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії у справі № 911/308/18 та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Розгляд зустрічного позову призначено до спільного розгляду з первісним позовом на 11.06.2018 року.

У зв`язку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному судове засідання 11.06.2018 року не відбулося та було перенесено на 04.07.2018 року.

В підготовчому судовому засіданні 04.07.2018 року за наслідками розгляду поданого відповідачем за первісним позовом клопотання про зупинення провадження у справі № 911/308/18 (яке надійшло до суду 08.06.2018 року), судом встановлено, що в провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/980/18 за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вишгородської районної ради, Комунального закладу Вишгородської районної ради «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат» до Вишгородської міської ради, Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» про визнання незаконним та скасування рішення, скасування реєстрації права постійного користування земельною ділянкою.

В наведеній справі № 911/980/18 за позовом заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вишгородської районної ради, Комунального закладу Вишгородської районної ради «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат» розглядається спір про визнання незаконним та скасування рішення, скасування реєстрації права постійного користування земельною ділянкою Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради», зокрема, кадастровий номер НОМЕР_3 01: НОМЕР_4 :6601 по вул АДРЕСА_1 . Вишгороді Київської області, у зв`язку з порушенням права на яку позивач звернувся до суду з позовом у справі № 911/308/18.

Таким чином, в матеріалах справи Господарського суду Київської області № 911/980/18 вирішується по суті спір про наявність у Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» права на земельну ділянку, зокрема, кадастровий номер НОМЕР_2 по вул АДРЕСА_1 Київської області, порушенням якого позивач обґрунтовує первісні позовні вимоги у справі № 911/308/18 і щодо якої останнім заявлено вимоги про усунення перешкод у користуванні (в тому числі шляхом визнання недійсним свідоцтва на право власності серія та номер: САК154517 НОМЕР_1 та зобов`язання звільнити самовільно зайняту двома гаражами літ. «Е» і «І» і господарською будівлею «Є» спірну земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_2 шляхом знесення будівель).

В разі задоволення позову у справі № 911/980/18 буде спростовано наявність у Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» права на земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_5 : НОМЕР_4 :6601 по вул АДРЕСА_1 Київської області, на захист якого заявлено первісний позов у справі № 911/308/18.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 04.07.2018 року провадження у справі № 911/308/18 зупинялось до набрання законної сили судовим рішенням у справі Господарського суду Київської області № 911/980/18, зобов`язано сторони повідомити про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 911/308/18.

До Господарського суду Київської області від Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» надійшла заява б/н від 05.03.2019 року про поновлення провадження у справі № 911/308/18, у зв`язку з тим, що обставини, що зумовили зупинення провадження справи відпали. До заяви також додана копія постанови Північного апеляційного Господарського суду від 19.02.2019 року у справі № 911/980/18.

Ухвалою від 20.03.2019 року поновлено провадження у справі № 911/308/18, підготовче засідання призначено на 10.04.2019 року.

Ухвалою від 10.04.2019 року підготовче засідання у справі № 911/308/18 відкладалось на 06.05.2019 року.

В судовому засіданні 06.05.2019 року судом оголошувалась ухвала про відкладення підготовчого засідання у справі № 911/308/18 на 22.05.2019 року, про що зазначено в протоколі відповідного судового засідання і повідомлено присутніх представників сторін під розписку. Окрім того, відповідача 3 за зустрічним позовом в наступне судове засідання викликано ухвалою суду від 06.05.2019 року.

В судовому засіданні 22.05.2019 року представник позивача за первісним позовом позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві, підтримав в повному обсязі, уточнень позовних вимог не має. Також зазначив і про те, що позивачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Представник відповідача за первісним позовом в судовому засіданні 22.05.2019 року проти позову заперечував, зазначив і про те, що відповідачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі.

Позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним) позовні вимоги, з підстав викладених у зустрічній позовній заяві, підтримав в повному обсязі, уточнень позовних вимог не має. Також зазначив і про те, що позивачем повідомлено про всі обставини справи, які йому відомі, та надані суду всі наявні в нього докази.

Представник відповідача1 за зустрічним позовом (позивач за первісним) в судовому засіданні 22.05.2019 року проти зустрічного позову заперечував з підстав викладених у відзиві, поданому 11.06.2018 року. Зазначив, що докази на які він посилається у відзиві додані до нього. Також зазначив і про те, що ним повідомлено про всі обставини справи, які відомі.

Відповідачі 2, 3 за зустрічним позовом зазначили про те, що ними повідомлено про всі обставини справи, які їм відомі.

Враховуючи, що судом під час підготовчого судового засідання вирішено питання, зазначені в ч. 2 ст. 182 Господарського процесуального кодексу України та вчинено усі необхідні дії, передбачені ст. 177 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного, своєчасного та безперешкодного розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті 29.05.2019 року.

В судовому засіданні 29.05.2019 року оголошувалась перерва в розгляді справи на 03.06.2019 року.

В судовому засіданні 03.06.2019 року представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримав, представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) проти позову заперечував та підтримав вимоги за зустрічним позовом.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення та постанови приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України рішення суду проголошується у судовому засіданні, яким завершується розгляд справи, публічно, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд може проголосити лише вступну та резолютивну частини рішення.

У зв`язку з чим, в судовому засіданні 03.06.2019 року судом закінчено розгляд справи та за результатами оцінки поданих сторонами доказів, у нарадчій кімнаті, прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з викладених у позові обставин, позивач в позові зазначає, що земельна ділянка площею 0,4397 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - землі громадської забудови, кадастровий номер НОМЕР_2 , перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Вишгорода в особі Вишгородської міської ради й передана на праві постійного користування позивачу - Комунальному підприємству «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради», що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 98495027 від 26.09.2017 року.

Позивач зазначає, що з указаної вище Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 98495027 від 26.09.2017 року також вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 відсутні будь-які зареєстровані на праві власності об`єкти нерухомого майна.

Проте, при підготовці проектної документації було виявлено, що на земельній ділянці, відведеній для будівництва з кадастровим номером НОМЕР_2 , знаходяться господарські споруди.

Фонд комунального майна Вишгородського району листом від 04.10.2017 року № 362 повідомив позивача, що господарські споруди, розміщені на земельній ділянці позивача належать на праві власності відповідачу та знаходяться на балансі комунального закладу Вишгородської районної ради «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат».

Як вбачається із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 98506450 від 26.09.2017 року на сусідній із позивачами земельній ділянці площею 0,8429 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_6 , зареєстровано на праві комунальної власності за відповідачем об`єкт нерухомого майна «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат» на підставі Свідоцтва про право власності, серія та номер: САК154517, індексний № 4306423, виданий 03.06.2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області.

Проте, окремі складові частини об`єкта нерухомого майна «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат», а саме: два гаражі літ. «Е», «І», господарська будівля «Є» знаходяться на земельній ділянці позивача з кадастровим номером НОМЕР_2 .

Таким чином, два гаражі літ. «Е», «І», господарська будівля «Є», що зареєстровані як складові частини нерухомого майна «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат», не знаходяться на земельній ділянці площею 0,8429 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_6 , що відведена саме для розміщення цього майна.

Відповідно до п. 44 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703, що був чинний на час державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, державна реєстрація прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно щодо новозбудованого або реконструйованого нерухомого майна проводиться за наявності державної реєстрації речового права на земельну ділянку, на якій розташоване таке майно, за заінтересованою особою.

Відповідно до п. 46 вказаного Порядку для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв`язку з набуттям права власності на новозбудовані чи реконструйовані об`єкти нерухомого майна заявник, крім документів, що зазначені у пунктах 28, 29 і 31 цього Порядку, подає органові державної реєстрації прав: документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку (крім випадків реконструкції квартири, житлового або нежитлового приміщення); витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (у разі, коли в документі, що посвідчує речове право на земельну ділянку, відсутні відомості про її кадастровий номер); документ, що зазначений у пункті 27 цього Порядку та підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці (у разі проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно у зв`язку з набуттям права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна); документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Відповідно до ч.2 ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно.

Позивач зазначає, що посвідчення та реєстрація права власності з видачею Свідоцтва про право власності на нерухоме майно - на об`єкт «Вишгородськнй міжшкільний навчально-виробничий комбінат», до складу якого включені два гаражі літ. «Е», «І», господарська будівля «Є», на земельній ділянці площею 0,8429 га по пул АДРЕСА_2 Вишгороді АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_6 , здійснено незаконно, оскільки складові частини нерухомого майна «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат»: два гаражі літ. «Е», «І», господарська будівля «Є» не розташовані на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_6 , а фактично перебувають на земельній ділянці позивача НОМЕР_2 .

Позивач в позові стверджує, що наведені обставини свідчать про те, що відповідач самовільно зайняв частину земельної ділянки позивача, що знаходиться по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - землі громадської забудови, кадастровий номер НОМЕР_2 , та чинить таким чином перешкоди позивачу у користуванні його земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

З огляду на викладені в позові обставини позивачем заявлено вимоги про визнання недійсним Свідоцтва про право власності серія та номер: САК154517, індексний № 4306423, виданого 03.06.2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області та зобов`язання відповідача звільнити самовільно зайняту двома гаражами літ. «Е», «І», господарською будівлею «Є» земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_3 : НОМЕР_7 : НОМЕР_8 по АДРЕСА_1 шляхом знесення за власний рахунок з земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_5 : НОМЕР_4 :6601 по вул АДРЕСА_1 Київської області двох гаражів літ. «Е», «І», господарської будівлі «Є».

В ході розгляду спору відповідач проти позову заперечував та подав зустрічний позов до Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради», Вишгородської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним рішення міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки та державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою.

В заперечення проти первісного позову та в обґрунтування зустрічного позову відповідач зазначив, що відповідно до рішення Вишгородської міської ради народних депутатів від 09.07.1997 року № 204, земельна ділянка площею 0,8429 га, що знаходиться по АДРЕСА_2 була надана у постійне користування КЗ «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат» (власником якого є Вишгородська районна рада Київської області, згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.04.2018 року), що підтверджується Державним актом на право постійного користування землею серії НОМЕР_9 , виданим Вишгородською міською Радою народних депутатів Київської області 29.07.1998 року та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 30. Цим рішенням земельна ділянка площею 0,4212 га була надана Вишгородському міжшкільному навчально-виробничому комбінату у тимчасове користування.

На виконання даного рішення екологічною інспекцією Київської області, відділом містобудування та архітектури Вишгородської районної державної адміністрації Київської, Вишгородським районним відділом земельних ресурсів Київської області надано висновки про погодження матеріалів інвентаризації земель, де зазначено про можливість затвердити земельну ділянку площею 1,2641 га, з них в постійне користування 0,8429 га, в тимчасове користування 0,4212 га.

Також на виконання цього рішення госпрозрахунковим виробничим бюро Вишгородського районного відділу земельних ресурсів у 1997 році був розроблений технічний звіт по встановленню зовнішніх меж та інвентаризації землекористування Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату, розташованого на землях Вишгородської міської Ради народних депутатів Київської області, та на його підставі були встановлені реальні межі вказаної земельної ділянки площею 0,4212 га, на якій частково розташовані господарські будівлі, що належать Вишгородському міжшкільному навчально-виробничому комбінату, а саме гараж № 1, туалет № 2, та інші № 7.

Пізніше Вишгородською районною радою було прийнято рішення № 240-20-У від 23.10.2008 року «Про оформлення спільної комунальної власності на об`єкти нерухомого майна Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату», згідно якого було визнано право спільної комунальної власності на об`єкти нерухомо майна Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату, що розташований за адресою: 07300, Київська область, місто Вишгород, вулиця Шкільна, 29, а саме: навчальне приміщення літера «А», навчальне приміщення літера «Б», охорона літера «В», гараж літера «Е», складські приміщення літера «Є», гараж літера «І», гараж літера «ї», навчальні приміщення літера «Ж», за територіальними громадами сіл, селища, міста Вишгородського району в особі Вишгородської районної ради.

Державним реєстратором Реєстраційної служби Вишгородського районного управління Київської області 29.04.2013 року було зареєстровано право комунальної власності Вишгородської районної ради Київської області на об`єкт нерухомого майна «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат», складовими частинами якого, згідно технічного паспорту, виготовленого Комунальним підприємством «Вишгородське бюро технічної інвентаризація» станом на 25.02.2007 року, є: учбовий корпус літера «А», учбовий корпус літера «Б», будинок охорони літера «В», сарай літера «Г», убиральня літера «Д», гараж літера «Е», господарська будівля літера «Є», гараж літера «І», лабораторія літера «ї», учбовий корпус літера «Ж», кіоск літера «З», убиральня літера «К», гараж літера «Л», гараж літера «М», сарай літера «О», огорожа літера « 1-5», естакада літера «І», гараж літера «Н», про що 03.06.2013 Вишгородській районній ради було видано свідоцтво про право власності. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 8, номер запису про право власності - 1028766. У технічному паспорті зазначено, що гараж літера «Е» та гараж літера «І» збудовані у 1974 та 1980 роках відповідно.

Постановою Верховного суду України від 12.10.2016 року викладена правова позиція Судової палати у цивільних справах Верховного суду України у справі № 6-2225 цс 16, згідно якої при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну діянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Зважаючи на викладене, відповідач (позивач за зустрічним позовом) стверджує, що до Вишгородської районної ради перейшло право користування земельною ділянкою, що знаходиться під будівлями і спорудами, на які 03.06.2013 року було видано Свідоцтво про право власності.

Також, відповідач зазначає, що станом на дату державної реєстрації права власності на вищевказане майно до Вншгородської районної ради не надходило вимог щодо звільнення земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог про визнання незаконним та скасування рішення Вишгородської міської ради від 28.11.2016 року № 18/24 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» та похідних вимог про скасування реєстраційних дій (рішення та запису), відповідач (позивач за зустрічним позовом) посилається на порушення норм законодавства при розробці проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4397 га, кадастровий номер НОМЕР_10 у постійне користування КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вншгородської міської ради».

Зазначає, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,4397 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , цільове призначення - землі громадської забудови, кадастровий номер НОМЕР_10 , стосовно якої існує даний спір, відбулося з порушенням норм законодавства, оскільки в проекті землеустрою, розробленому сертифікованим інженером-землевпорядником ОСОБА_1 , щодо відведення земельної ділянки в постійне користування для розміщення об`єктів житлової та громадської забудови КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради», на кадастровому плані відсутні графічні зображення розміщення об`єктів нерухомого майна, хоча достовірно відомо про їх наявність, що підтверджується технічною документацією та, зокрема, листом самого КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» від 27.09.2017 року № 58, де зазначено, що при підготовці проектної документації було виявлено, що на земельній ділянці знаходяться господарські споруди. На кадастровому плані земельної ділянки, що є додатком до витягу з Державного земельного кадастру НВ-018 від 19.04.2018 року, також відсутні графічні зображення розміщення об`єктів нерухомого майна.

Також, в пояснювальній записці до вищезазначеного проекту землеустрою зазначено про відсутність будівель на земельній ділянці, що вказує на те, що проект був виготовлений з приховуванням реальних фактів або ж без виїзду на місцевість, що є грубим порушенням законодавства про землеустрій та топографо-геодезичну і картографічну діяльність і ліцензійних умов.

У пояснювальній записці зазначено, що польові роботи виконані ОСОБА_2 . В Державних реєстрах сертифікованих інженерів-геодезистів та сертифікованих інженерів-землевпорядників інформація про ОСОБА_2 відсутня, ним не відображено фактичного стану земельної ділянки.

Також, пунктом 2.2. частини II Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 18.05.2010 року № 376 (далі - Інструкція) встановлено, що комплекс робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: підготовчі роботи, топографо-геодезичні, картографічні роботи та роботи із землеустрою, камеральні роботи, складання і оформлення матеріалів технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), а також встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.

Додаток 2 до Інструкції встановлює форму акту прийомки-передачі межових знаків на зберігання, де визначено, що даний акт в тому числі має бути підписаний власниками або користувачами суміжних земельних ділянок.

Однак, як стверджує відповідач (позивач за зустрічним позовом), з суміжними користувачами, а саме земельної ділянки площею 0,0923 га, з кадастровим номером НОМЕР_11 , що перебуває у власності гр. ОСОБА_3 та земельної ділянки площею 0,8429 га, з кадастровим номером НОМЕР_6 , що перебуває у постійному користуванні комунального закладу Вишгородської районної ради «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат», не погоджувалось встановлення позивачу меж щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 .

Крім того, розробником проекту землеустрою є сертифікований інженер-землевпорядник ОСОБА_4 Вікторович, дію кваліфікаційного сертифікату якого призупинено до 03.10.2017 року.

Також, у висновку № 99-1010-99.3-3552/2-16 про обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки, виданому Управлінням Держгеокадастру у Вишгородському районі Київської області 28.09.2016 року зазначається про відсутність обмежень на використання земельної ділянки, що підтверджується, зокрема, Витягом з Державного земельного кадастру НВ-018 від 19.04.2018 року, при тому, що будівлі і споруди, що належать іншому власнику та право власності на які зареєстровано відповідно до законодавства ще у 2013 році, збудовані ще у 1970-х роках, тому відповідні обмеження обов`язково мали бути встановлені.

Зважаючи на вищевикладене, проект землеустрою складений з порушенням вимог законодавства та не міг бути затверджений Вишгородською міською радою, відповідно земельна ділянка незаконно сформована в Державному земельному кадастрі.

Також відповідач (позивач за зустрічним позовом) посилається на порушення норм законодавства під час державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, стверджує, що державна реєстрація речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_2 відбулася з порушенням норм законодавства, так як право постійне користування земельною ділянкою зареєстровано у спеціальному розділі без одночасного проведення реєстрації права власності за Вишгородською міською радою.

Також відповідач в зустрічному позові зазначає про пропуск позивачем строків позовної давності, оскільки рішення про оформлення спільної комунальної власності на об`єкти нерухомо майна Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату № 240-20-У було прийняте 23.10.2008 року, а Свідоцтво про право власності на нерухоме майно САК154517, індексний №4306423, було видане 03.06.2013 року. При цьому, позовна заява надійшла до Господарського суду Київської області лише 14.02.2018, тобто через 4 роки та 8 місяців, хоча споруди на земельній ділянці, щодо якої існує спір, збудовані ще у 1970-х роках, про що достовірно відомо позивачу за первісним позовом.

Відповідач в зустрічному позові просить у задоволенні позовної заяви Комунального підприємства «Координаційний шентр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської раци» до Вишгородської районної ради Київської області про визнання недійсним свідоцтва про право власності та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку відмовити у повному обсязі та визнати недійсним рішення Вишгородської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування ««Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» № 18/24 від 28.11.2016 року, скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,4397 га, що знаходиться по АДРЕСА_3 Київській АДРЕСА_1 , цільове призначення - землі громадської забудови, та зобов`язати відділ у Вишгородському районі Управління Держгеокадастру у Київській області внести відповідні відомості до Державного земельного кадастру та скасувати державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,4397 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , цільове призначення - землі громадської забудови, та зобов`язати відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Позивачем (за первісним позовом) подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому позивач заперечував наявність у відповідача права користування земельною ділянкою площею 0,4212 га, що наразі входить в межі території земельної ділянки площею 0,4397 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - землі громадської забудови, кадастровий номер НОМЕР_2 .

Відповідачем1 за зустрічним позовом (позивачем за первісним позовом) зазначено, що п.3.1. рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 204 від 09.07.1997 року Вишгородському міжшкільному навчально-виробничому комбінату надано земельну ділянку площею 0,4212 га в тимчасове користування на умовах оренди терміном до 5 років.

Згідно з п. 3.2 рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 204 від 09.07.1997 року Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат зобов`язано звільнити земельну ділянку площею 0,4212 га, надану в тимчасове користування до закінчення терміну користування в разі початку будівництва багатоквартирного житлового будинку згідно генерального плану забудови міста Вишгорода.

Пунктом 3.4. рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 204 від 09.07.1997 року Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат було зобов`язано укласти договір оренди земельної ділянки площею 0,4212 га, однак не дотримано відповідного обов`язку, що згідно зі ст. 24 Земельного кодексу України від 1992 року, що був чинний станом на 09.07.1997 року, не породжує право тимчасового користування землею.

Також, згідно зі ст. 22 Земельного кодексу України від 1992 року, що був чинний станом на 09.07.1997 року приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місиевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.

У зв`язку з чим, позивач (відповідач1 за зустрічним позовом) стверджує, що ні Вишгородська районна рада, ні Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат, не набували права користування земельною ділянкою площею 0,4212 га.

Крім того, позивач (відповідач1 за зустрічним позовом), що і Вишгородська районна рада, і Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат були обізнані зі змістом рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 204 від 09.07.1997 року, а тому знали про його п. 3.2. щодо звільнення земельної ділянки, оскільки вона призначена для будівництва багатоквартирного житлового будинку згідно генерального плану забудови міста Вишгорода.

Також, позивач (відповідач1 за зустрічним позовом) зазначає, що згідно з матеріалами інвентаризаційної справи № 5200968 щодо об`єкта нерухомого майна «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат» за адресою: Київська обл., м. Вишгород, вул. Шкільна, 29 первісна інвентаризація об`єкта проведена 24.05.1965 року, згідно з якою наявні наступні споруди: «А» - школа площею 444 кв.м., «Б» - сарай площею 37,0 кв.м, «В» - сарай площею 11,2 кв.м., «Г» - сарай площею 61,2 кв.м., «Д»- погреб площею 15,4 кв.м., «Е» - уборна площею 16,8 кв.м. Наступна інвентаризація проведена 25.02.2006 року згідно з планом присадибної ділянки з будівлями з`явилися об`єкти самочинного будівництва: гаражі - Е, І, господарська будівля - Є, лабораторія вивчення автомобілів - Ї, учбовий корпус - Ж, прибудови - а 2, б1, будинок охорони - В, сараї - Г, О. При цьому, збудовані у 1970-х роках спірні об`єкти та землевідведення не були оформлені у встановленому у відповідний проміжок часу порядку.

Враховуючи, що первісна інвентаризація об`єкта нерухомості проводилася в 1965 році, а наступна - в 2006 році, беручи до уваги відсутність акту відведення земельної ділянки для будівництва та акту про прийняття до експлуатації, збудовані у 1970-х роках споруди та будівлі є самочинним будівництвом, узаконення яких без землевідведення законодавством заборонено.

Також, позивач (відповідач1 за зустрічним позовом) пояснив, що Кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 010981 виданий ОСОБА_1 03.10.2013 року, та був призупинений з 03.10.2017 року, а весь 2016 рік - сертифікат був чинний.

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) надав пояснення щодо акту про прийняття до експлуатації спірних об`єктів, які на думку відповідача1 за зустрічним позовом (позивача за первісним позовом) є самочинними.

Зокрема, відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначає, що відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності з 12.03.2011 року.

Пунктом 9 Розділу V «Прикінцеві положення» Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачається певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 499 від 05.08.1992 року було встановлено, що завершені будівництвом об`єкти повинні прийматися в експлуатацію. До цього аналогічних положень в законодавстві не існувало.

Враховуючи наведене, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпні 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі.

Фактично, єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатами його технічної інвентаризації.

При реєстрації об`єктів нерухомого майна, побудованих до 05.08.1992 року, для оформлення права власності одним з документів є висновок по технічний стан будівлі, про що також надано роз`яснення в листі Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України «Про оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію» № 15/5-126 від 23.03.1999 року.

Таким чином, зважаючи на те, що будівництво Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату та всіх його складових частин завершено до 05.08.1992 року, а саме ще в 1986 році, що підтверджується технічним паспортом, складеним КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації», спірні господарські будівлі і споруди не є самочинними і щодо таких будівель не вимагається проходженню процедури прийняття в експлуатацію.

Також, відповідач (позивач за зустрічним позовом) зауважує, що у Свідоцтві про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_12 , індексний номер: 4306423, виданому 03.06.2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області, відсутня інформація про кадастровий номер земельної ділянки місця розташування та складові частини об`єкта нерухомого майна. Об`єктом нерухомого майна, на яке видано вказане свідоцтво є Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат. Право власності на Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат в цілому не є предметом спору по даній справі, його наявність ніяким чином не порушує права відповідача, тому немає жодних підстав для скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Крім того, відповідач (позивач за зустрічним позовом) зауважує про безпідставність тверджень позивача (відповідача1 за зустрічним позовом), що згідно Генерального плану забудови міста Вишгород земельна ділянка, щодо якої існує даний спір, призначена для будівництва багатоквартирного житлового будинку.

Зокрема, відповідні твердження не підтверджені жодними належними та допустимими доказами. Натомість, згідно витягу з Генерального плану міста Вишгород, виданого директором КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» ОСОБА_5 , який долучений до матеріалів справи як складова частина проекту землеустрою, місце розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 за функціональним призначенням належить до території загальноосвітніх та дошкільних навчальних закладів. Також, згідно викопіювання з Плану зонування території міста Вишгород, що також долучено до матеріалів справи як складова частина проекту землеустрою місце розташування земельної ділянки в АДРЕСА_1 , яка в подальшому була сформована в земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_10 , по функціональному типу відноситься до ділової зони, зони загальноосвітніх та дошкільних навчальних установ, зони транспортної інфраструктури та територій, які потрапляють в охоронну зону від повітряних ліній електропередач.

Щодо тверджень позивача, що КЗ «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат» не міг приступити до використання земельної ділянки до оформлення договору оренди згідно з рішенням Вишгородської міської ради від 09.07.1997 року №204, відповідач пояснив, що за даними технічного паспорту, виготовленого КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації, всі будівлі збудовані до 1986 року, а спірні гараж літера «Е» та гараж літера «І» - у 1974 та 1980 роках відповідно, тому питання оформлення землекористування на підставі рішення Вишгородської міської ради від 09.07.1997 року №204 не має значення для вирішення даного спору.

Також, відповідач (позивач за зустрічним позовом) в обґрунтування наявності в нього права на земельну ділянку, на якій розташовані спірні об`єкти нерухомості, посилається на ст. 344 Цивільного кодексу України, якою визначено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 119 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.

У зв`язку з чим, відповідач (позивач за зустрічним позовом) зазначає, що спірна земельна ділянка добросовісно, відкрито і безперервно використовувалася для розміщення господарських будівель, що є складовими частинами Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату, протягом щонайменше 40 років, однак відповідачами за зустрічним позовом було порушено право на звернення до суду для визнання права власності на вказану земельну ділянку за набувальною давністю.

За наслідками розгляду спору за первісним позовом судом встановлено, що спірні об`єкти на земельній ділянці позивача згідно технічного паспорту, який був єдиним правовстановчим документом на момент їх будівництва, були збудовані у 1970 роках як складова комбінату Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату і за даними технічного паспорту, виготовленого КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації, всі будівлі збудовані до 1986 року, зокрема, спірні гараж літера «Е» та гараж літера «І» - у 1974 та 1980 роках відповідно.

Рішення Вишгородської міської ради народних депутатів від 09.07.1997 року №204 земельна ділянка площею 0,4212 га, на якій розміщені спірні об`єкти, була надана Вишгородському міжшкільному навчально-виробничому комбінату у тимчасове користування.

Також на виконання цього рішення госпрозрахунковим виробничим бюро Вишгородського районного відділу земельних ресурсів у 1997 році був розроблений технічний звіт по встановленню зовнішніх меж та інвентаризації землекористування Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату, розташованого на землях Вишгородської міської Ради народних депутатів Київської області, та на його підставі були встановлені реальні межі вказаної земельної ділянки площею 0,4212 га, на якій частково розташовані господарські будівлі, що належать Вишгородському міжшкільному навчально-виробничому комбінату, а саме гараж № 1, туалет № 2, та інші № 7.

Таким чином, спірні об`єкти нерухомості обліковувались у складі Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату.

Вишгородською районною радою було прийнято рішення № 240-20-У від 23.10.2008 року «Про оформлення спільної комунальної власності на об`єкти нерухомого майна Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату», згідно якого було визнано право спільної комунальної власності на об`єкти нерухомо майна Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату, що розташований за адресою: 07300, Київська область, місто Вишгород, вулиця Шкільна, 29, а саме: навчальне приміщення літера «А», навчальне приміщення літера «Б», охорона літера «В», гараж літера «Е», складські приміщення літера «Є», гараж літера «І», гараж літера «ї», навчальні приміщення літера «Ж», за територіальними громадами сіл, селища, міста Вишгородського району в особі Вишгородської районної ради.

Державним реєстратором Реєстраційної служби Вишгородського районного управління Київської області 29.04.2013 року було зареєстровано право комунальної власності Вишгородської районної ради Київської області на об`єкт нерухомого майна «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат».

Відповідна реєстрація права власності у 2013 році фактично відбувалась на підставі рішення Вишгородської районної ради № 240-20-У від 23.10.2008 року «Про оформлення спільної комунальної власності на об`єкти нерухомого майна Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату», що не було пов`язано зі створенням (новим будівництвом) об`єктів нерухомості чи їх реконструкцією.

Таким чином, посилання позивача за первісним позовом на порушення вимог п. 44, 46 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703 та ч. 2 ст. 375 Цивільного кодексу України спростовується матеріалами справи та фактичними обставинами.

Крім того, спірне Свідоцтво не містить посилань на пов`язаність об`єктів нерухомості саме та виключно з земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_6 .

Також, з матеріалів справи вбачається, що на реєстрації за відповідачем (за первісним позовом) права власності на спірні об`єкти та идачі оскаржуваного Свідоцтва, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 ще не перебувала у користуванні позивача, фактично належала Вишгородській міській раді, тому видача відповідного ОСОБА_6 та реєстрація права власності, що передувало отриманню позивачем земельної ділянки в користування, не може порушувати його прав та інтересів, оскільки дія, яка виражає обд`єктивну сторону правопорушення, на яке посилається позивач, мала місце в період, коли у позивача право користування ще не виникло.

В той же час, особа, яка фактично мала права на земельну ділянку у відповідний період Вишгородська міська рада, не вживала заходів щодо захисту свого права, хоча була обізнана з існуванням відповідних об`єктів. Після та не дивлячись на набуття відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) в установленому порядку права власності на спірні об`єкти, Вишгородська міська рада передала земельну ділянку в користування позивачу (відповідачу за зустрічним позовом).

В свою чергу, позивач в позові стверджує, що про наявність на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 спірних об`єктів було виявлено при підготовці проектної документації.

Крім того, позивачу (відповідачу1 за зустрічним позовом) було відомо про наявність споруд на спірній земельній ділянці ще до її формування, що підтверджується технічною документацією та, зокрема, листом КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» від 27.09.2017 року № 58, де зазначено, що при підготовці проектної документації було виявлено, що на земельній ділянці знаходяться господарські споруди.

Однак, суд враховує, що підготовка проектної документації передує виділенню земельної ділянки. Таким чином, позивач був обізнаний (міг і мав бути обізнаний) з відповідними обставинами і міг передбачити ймовірність порушення його прав до отримання земельної ділянки в користування. Крім того, щодо відповідних об`єктів нерухомості було видано Свідоцтво ще у 2013 році та проведено відповідні реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що позивач станом на момент оформлення права користування земельною ділянко в 2016-2017 роках міг і повинен був ознайомитись. Відповідно, позивач прийнявши земельну ділянку в користування, погодився з її фактичним станом.

Крім того, існування спірних об`єктів на земельній ділянці до надання її в користування позивачу, виключає підстави стверджувати про порушення права позивача після моменту його набуття самовільним зайняттям відповідачем частини земельної ділянки.

За наведених обставин, наявність на переданій в користування позивачу земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 спірних об`єктів нерухомості ще до її передачі в користування, може свідчити про неправомірне заволодіння відповідачем земельною ділянкою та порушення прав попереднього користувача та володільця (власника) Вишгородської міської ради, а не позивача в межах та у відповідний проміжок часу землекористування.

Як зазначає відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України визначено, що набуття особою права власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, є підставою для набуття нею права власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Також, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) посилається на наявність підстав для набуття прав на земельну ділянку згідно зі ст. 344 Цивільного кодексу України та ст. 119 Земельного кодексу України за набувальною давністю.

Однак, відповідні обставини щодо наявності підстав для переходу чи набуття прав на земельну ділянку відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) не підлягають дослідженню в межах заявлених у справі позовів, оскільки встановлення відповідних обставин є самостійними способами захисту права, про що у справі не заявлено по суті позовних вимог.

В той же час, з обставни спору вбачається, що фактично відповідачем набуто право власності на об`єкти нерухомості, створені на земельній ділянці яка перебувала в його тимчасовому користуванні. При цьому, відповідне право користування, надане за рішенням Вишгородської міської ради народних депутатів від 09.07.1997 року № 204 щодо земельної ділянки площею 0,4212 га, на якій вже існували спірні об`єкти нерухомості, зокрема, як вбачається з технічного паспорту, виготовленого КП «Вишгородське бюро технічної інвентаризації, всі будівлі збудовані до 1986 року, а спірні гараж літера «Е» та гараж літера «І» - у 1974 та 1980 роках відповідно.

Хоча відповідне право користування не було оформлено в установленому порядку, однак відсутні підстави стверджувати про неправомірність використання земельної ділянки, оскільки об`єкти нерухомості вже існували і Вишгородська міська рада народних депутатів своїм рішенням від 09.07.1997 року № 204 засвідчила свою згоду з фактом існування спірних об`єктів нерухомості та можливістю користування у зв`язку з цим відповідною земельною ділянкою для розміщення Вишгородського міжшкільного навчально-виробничого комбінату.

Щодо посилань позивача (відповідача1 за зустрічним позовом) на п. п.3.1. рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 204 від 09.07.1997 року, яким Вишгородському міжшкільному навчально-виробничому комбінату надано земельну ділянку площею 0,4212 га в тимчасове користування на умовах оренди терміном до 5 років та п. 3.2 рішення виконавчого комітету Вишгородської міської ради № 204 від 09.07.1997 року, яким Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат зобов`язано звільнити земельну ділянку площею 0,4212 га, надану в тимчасове користування до закінчення терміну користування в разі початку будівництва багатоквартирного житлового будинку згідно генерального плану забудови міста Вишгорода, судом досліджено та встановлено наступне.

Суду не надано доказів звернення Вишгородської міської ради, як розпорядника спірної земельної ділянки, до Вишгородської районної ради з вимогами щодо звільнення земельної ділянки, в тому числі після реєстрації права власності на спірні об`єкти та до надання земельної ділянки позивачу для будівництва багатоквартирного житлового будинку.

Крім того, за даними Генерального плану міста Вишгород, виданого директором КП «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» ОСОБА_5 , як складової частини проекту землеустрою, місце розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 за функціональним призначенням належить до території загальноосвітніх та дошкільних навчальних закладів. Також, згідно викопіювання з Плану зонування території міста Вишгород місце розташування земельної ділянки в м. Вишгород по вул. Київська, яка в подальшому була сформована в земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_10 , по функціональному типу відноситься до ділової зони, зони загальноосвітніх та дошкільних навчальних установ, зони транспортної інфраструктури та територій, які потрапляють в охоронну зону від повітряних ліній електропередач.

Щодо закінчення терміну користування земельною ділянкою згідно з рішенням ради № 204 від 09.07.1997 року, з огляду на норму ст. 417 Цивільного кодексу України (яка чинна як на момент оформлення права власності за спірним Свідоцтвом, так і на момент передачі земельної ділянки в користування позивачу за первісним позовом та на момент розгляду спору) у разі припинення права користування земельною ділянкою, на якій була споруджена будівля (споруда), власник земельної ділянки та власник цієї будівлі (споруди) визначають правові наслідки такого припинення.

У разі недосягнення домовленості між ними власник земельної ділянки має право вимагати від власника будівлі (споруди) її знесення та приведення земельної ділянки до стану, в якому вона була до надання її у користування.

Якщо знесення будівлі (споруди), що розміщена на земельній ділянці, заборонено законом (житлові будинки, пам`ятки культурної спадщини тощо) або є недоцільним у зв`язку з явним перевищенням вартості будівлі (споруди) порівняно з вартістю земельної ділянки, суд може з урахуванням підстав припинення права користування земельною ділянкою постановити рішення про викуп власником будівлі (споруди) земельної ділянки, на якій вона розміщена, або про викуп власником земельної ділянки будівлі (споруди), або визначити умови користування земельною ділянкою власником будівлі (споруди) на новий строк.

Однак, власником земельної ділянки Вишгородською міською радою не вживались наведені у ст. 417 Цивільного кодексу України заходи, відповідно питання щодо наслідків припинення існуючого у відповідача (позивача за зустрічним позовом) права користування (за рішенням ради № 204 від 09.07.1997 року) в установленому порядку не вирішено.

В той же час, Вишгородська міська рада неодноразово засвідчувала свою обізнаність та згоду з існування спірних об`єктів нерухомості.

Однак, відповідні обставини не підлягають дослідженню по суті в межах даного спору, оскільки щодо них не заявлено позовних вимог.

В той же час, оскільки питання наслідків припинення користування земельною ділянкою, на якій розташовані належні відповідачу об`єкти нерухомості в установленому порядку не вирішено, позивач, який міг і мав бути обізнаний з відповідними обставинами, прийняв на себе ризики можливого порушення свого права.

Таким чином, позивачем не обґрунтовано порушення відповідачем його прав під час видачі спірного Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_12 , позивачем не обґрунтовано наявності в діях відповідача будь-яких порушень його прав після набуття позивачем прав на земельну ділянку.

Крім того, відсутні підстави для скасування Свідоцтва в повному обсязі, оскільки частина об`єктів взагалі не стосується і не може порушувати прав позивача.

За наслідками розгляду спору суд втановив відсутність підстав визнання недійсним Свідоцтва про право власності серія та номер: САК154517, індексний № 4306423, виданого 03.06.2013 року Реєстраційною службою Вишгородського районного управління юстиції Київської області. Також, позивачем за перісни позовом не доведено та не підтверджується матеріалами справи факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки під час перебування її в користуванні позивача. Таким чином, позовна вимога про зобов`язання звільнити земельну ділянку безпідставна.

Таким чином, позовні вимоги за первісним позовом безпідставні і задоволенню не підлягають.

Щодо вимог за зустрічним позовом, судом встановлено, що в матеріалах справи Господарського суду Київської області № 911/980/311 розглядався позов Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Вишгородської районної ради та комунального закладу Вишгородської районної ради «Вишгородський міжшкільний навчально-виробничий комбінат» до Вишгородської міської ради та комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» про визнання незаконним та скасування рішення Вишгородської міської ради від 28.11.2016 № 18/24; скасування рішення від 11.04.2017, індексний номер 34715307, про державну реєстрацію за КП «КЦБЗП Вишгородської міської ради» права постійного користування земельною ділянкою площею 0,4397 га з кадастровим номером НОМЕР_5 : НОМЕР_13 , яка розташована за адресою: Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Київська; скасування запису в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 19909008 від 05.04.2017 про державну реєстрацію за КП «КЦБЗП Вишгородської міської ради» права постійного користування земельною ділянкою площею 0,4397 га з кадастровим номером НОМЕР_14 : НОМЕР_13 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 обл АДРЕСА_1 р АДРЕСА_1 Київська.

Відповідний позов заявлявся зінших підстав, ніж зустрічний позов у справі № 911/308/18 (з підстав, встановлених в ході розслідування кримінальної справи) і станом на момент подання зустрічного позову у справі № 911/308/18, позов у справі № 911/980/311 залишено без розгляду Ухвалою Північного апеляційного господарського суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 226 ГПК України, оскільки прокурор, звертаючись до суду із позовом в інтересах Держави, в особі в т.ч. Вишгородської районної ради, яка є органом місцевого самоврядування, не обґрунтував наявності підстав для здійснення такого представництва інтересів Держави в суді.

В ході розгляду зустрічного позову у справі № 911/308/18 судом встановлено, що відповідачу1 (за зустрічним позовом) у встановленому законодавством порядку надано в користування земельну ділянку площею 0,4397 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - землі громадської забудови, кадастровий номер НОМЕР_2 .

Як встановлено в ході розгляду первісного позову, на відповідну земельну ділянку площею 0,4397 га, кадастровий номер НОМЕР_2 має місце фактине накладення земельної ділянки, наякій розташовані об`єкти нерухомості позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) і яка перебувала в користуванні останнього згідно з рішенням Вишгородської міської ради від 09.07.1997 року № 204, в обсязі 0,4212 га.

Осільки, як встановлено судом, відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним позовом) не вирішено в установленому порядку оформлення прав на земельну ділянку, на якій розташовані спірні об`єкти нерухомості, враховуючи, що будівлі займають лише частину земельної ділянки позивача кадастровий номер НОМЕР_2 , з метою встановлення фактичного обсягу прав позивача за зустрічним позовом, яких може стосуватись оскаржуване рішення Вишгородської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» № 18/24 від 28.11.2016 року, судо було запропоновано призначити у справі судову земельно-технічну експертизу для встановлення фактичної площі, необхідної для розташування та обслуговування належних позивачу за зустрічним позовом будівель.

Однак, на пропозицію суду позивачем за зустрічним позовом не підтримано призначення у справі земельно-технічної експертизи для встановлення факту та розміру накладення земельних ділянок площею 0,4397 га, кадастровий номер НОМЕР_2 та земельної ділянки, на якій розташовані об`єкти нерухомості позивача за зустрічним позовом (відповідача за первісним позовом) і яка перебувала в користуванні останнього згідно з рішенням Вишгородської міської ради від 09.07.1997 року № 204, в обсязі 0,4212 га, розміру земельної ділянки, необхідної для розташування та обслуговування будівель, та розміру земельної ділянки, вільної від будівель.

Таким чином, з огляду на ч. 4 ст. 102 Господарськогопроцесуального кодексу України, оскільки позивач за зустрічним позовом не підтримав пропозицію суду про призначення у справі необхідної для вирішення спору за зустрічним позовом експертизи, обставини щодо обсягу накладення земельних ділянок, розміру земельної ділянки, необхідної для розташування та обслуговування будівель позивача за зустрічним позовом, від так і обсягу його прав, які можуть бути порушені спірним рішенням ради, не доведено.

Крім того, як вже досліджено судом, обставини щодо наявності підстав набуття прав на земельну ділянку згідно зі ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 Земельного кодексу України та за набувальною давністю згідно зі ст. 344 Цивільного кодексу України та ст. 119 Земельного кодексу України не встановлені у визначеному порядку і не підлягають встановленню в матеріалах даної справи, оскільки є самостійними способами захисту права.

Таким чином, позивачем за зустрічним позовом не надано доказів набуття та наявності прав на спірну земельну ділянку, якої стосується оскаржуване рішення Вишгородської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» № 18/24 від 28.11.2016 року. Позивачем за зустрічним позовом не обґрунтовано та не доведено ні факту порушення його прав спірним рішенням в повному обсязі, ні обсягу прав, які пов`язані з належними йому об`єктами нерухомості, і можуть бути порушені.

Оскільки, позивач за зустрічним позовом оскаржує повністю рішення, однак не довів, що таке рішення стосується його прав та інтересів та в якому обсязі, вимоги за зустрічним позовом про визнання недійсним рішення Вишгородської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» № 18/24 від 28.11.2016 року та відповідні похідні вимоги про скасування здійсненої на підставі відповідного рішення ради державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,4397 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , цільове призначення - землі громадської забудови, та зобов`язання відділу у Вишгородському районі Управління Держгеокадастру у Київській області внести відповідні відомості до Державного земельного кадастру, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_2 площею 0,4397 га, що знаходиться по АДРЕСА_1 , цільове призначення - землі громадської забудови, та зобов`язання відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Вишгородської міської ради внести відповідні відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не підлягають задоволенню.

Оскільки позивачем за зустрічним позовом не доведено пов`язаності спірного рішення Вишгородської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» № 18/24 від 28.11.2016 року з його правами та інтересами, обставини щодо правомірності відповідного рішення не підлягають дослідженню по суті.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку про відмову в повному обсязі в задоволенні первісного позову Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» до Вишгородської районної ради про визнання недійсним свідоцтва на право власності та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та про відмову в відмовити повністю та про відмову в повному обсязі в задоволенні зустрічного позову Вишгородської районної ради до Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради», Вишгородської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії, у зв`язку з їх недоведеністю та безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісного позову Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради» до Вишгородської районної ради про визнання недійсним свідоцтва на право власності та зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку відмовити повністю.

2. В задоволенні зустрічного позову Вишгородської районної ради до Комунального підприємства «Координаційний центр з будівництва та земельних питань Вишгородської міської ради», Вишгородської міської ради та Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання недійсним рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 27.06.2019 р.

Суддя Т.П. Карпечкін