РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.07.2019Справа № 910/6832/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., розглянувши у спрощеному провадженні справу

за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України»

про стягнення 8 448, 00 грн.

Без повідомлення (виклику) сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» про стягнення заборгованості у сумі 8 448, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди № 525-15 від 03.08.2015, що і стало підставою для звернення до суду.

Згідно з пунктом 1 частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. Дана ухвала направлена сторонам по справі у встановленому порядку, яку позивач та представник позивача отримали, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 31.05.2019.

Відповідач ухвалу суду від 30.05.2019 року про відкриття провадження у справі, яка направлена на адресу зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не отримав.

За приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

За змістом частин 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень».

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись із вищевказаною ухвалою у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення учасників судового процесу - відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2015 між позивачем (за договором Підприємство) та відповідачем (за договором Організація) було укладено договір № 525-15. Згідно предмету вказаного договору Організація, відповідно до технічних умов та проектної документації, не втручаючись в роботу встановленого в будинку телекомунікаційного обладнання та прокладених мереж у внутрішніх стояках слабих струмів, здійснює модернізацію (реконструкцію) телекомунікаційних мереж з розміщенням власного сертифікованого телекомунікаційного обладнання та приєднанням його до внутрішньобудинкових мереж в погоджених з підприємством точках підключення у будинках за адресами: вул. Відпочинку 10, 12, вул. Котельникова 17, 35, 37, 37-А. вул. Лабораторна 8, а Підприємство за рахунок Організації підтримує внутрішньобудинкові мережі та конструктивні елементи будинку з встановленим додатковим обладнанням, місцями його підключення та прокладеними в результаті модернізації додатковими телекомунікаційними мережами в належному санітарно-технічному стані, забезпечуючи надійність та якість зв`язку для організації і мешканців.

Відповідно до п. 3.1. договору, організація зобов`язується до 25-го числа кожного місяця сплачувати підприємству грошові кошти за цим договором в розмірі, визначеному у додатку № 1 до цього Договору (всього за місяць - 528 грн.).

Підприємство надсилає за адресою м. Київ, вул. Шумського, 1А/організації до 20 числа поточного місяця рахунок-фактуру. У разі відсутності організації за вказаною адресою чи неотримання кореспонденції, сторони домовились, що відмітка поштового відділення про прийняття листа є належним повідомленням за цим пунктом договору, п. 3.2. договору.

Згідно п. 3.3. договору, сума щомісячної плати за цим договором може змінюватись у зв`язку зі зміною вартості послуг, цін та тарифів, які впливають на розмір оплати, зміною кількості будинків, про що укладається додаткова угода. Про зміну суми оплати зацікавлена сторона письмово повідомляє іншу сторону з обґрунтуванням причин, що зумовили зміну щомісячної оплати за 5 робочих днів до бажаної дати. Зміна щомісячної плати за цим договором відбувається після підписання сторонами двосторонньої додатковрї угоди.

Відповідно до п. 3.4. договору, сторони домовились, що сума щомісячної плати за цим договором, з підстав, викладених у п. 3.3. цього договору, не може збільшуватись більше ніж на 10 % від розміру щомісячної плати, вказаному у додатку № 1 до цього договору, протягом одного календарного року.

Договір укладений терміном на один рік і діє з 01.08.2015 (п. 6.1. договору).

Позивач посилаючись на ст.ст. 20, 173, 175, 193 ГК України, обґрунтовує свої позовні вимоги неналежним виконанням умов договору, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у сумі 8 448, 00 грн.

Частина 1 ст. 74 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються, ст. 77 ГПК України.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, ст. 79 ГПК України.

Приписами ст.ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд звертає увагу на те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як вбачається із позовної заяви, в її обґрунтування заявник зазначає, що між сторонами мало місце укладення Договору № 525-15 від 03.08.2015, за результатами виконання якого, за боржником обліковується заборгованість в розмірі 8 448 грн., розмір якої на думку позивача підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості станом на 01.03.2019 та гарантійними листами відповідача. Також, позивач надає до позову Акт звірки взаєморозрахунків, який не підписаний з боку відповідача.

Суд зазначає, що довідка-розрахунок заборгованості, гарантійні листи відповідача перед позивачем щодо сплати коштів за різні періоди в різних сумах протягом декількох місяців 2016 - 2018, акт звірки взаєморозрахунків не належить до первинних документів бухгалтерської звітності, самі по собі не породжують будь-яких прав та обов`язків сторін, у той час як зобов`язання сторін в спірних правовідносинах повинні підтверджуватись первинними документами (договором, актом-прийому передачі, накладними, рахунками, виписками з рахунків тощо).

Позивачем не надано будь-яких належних доказів на підтвердження заборгованості відповідача перед позивачем за договором від 03.08.2015 № 525-15.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 8 448 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

У разі відмови у задоволенні позову витрати по сплаті судового збору за правилами ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

Вирішив:

1.У задоволенні позову Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телесистеми України» про стягнення 8 448, 00 грн. - відмовити повністю.

2.Судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, покладаються на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Алєєва