УХВАЛА

08 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/2849/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н.М. головуючий, Кондратова І.Д., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва

у складі судді Головіної К.І.

від 27.09.2018 та

на постанову Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Мальченко А.О., Дикунська С.Я., Жук Г.А.

від 13.05.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Смарт Груп"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпроспецмаш"

про стягнення 38 880 000,00 грн.

та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія Смарт Груп"

про визнання недійсним договору факторингу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 у справі №910/2849/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019, у задоволенні первісного позову про стягнення 38 880 000,00 грн. та зустрічного позову про визнання недійсним договору факторингу відмовлено.

11 червня 2019 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/2849/18, в якій просить скасувати зазначені судові рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця", Судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

З матеріалів справи вбачається, що зустрічний позов поданий у квітні 2018 року, предметом якого є вимога немайнового характеру, а саме: визнання недійсним договору факторингу №Ф-16-02/1 від 14.02.2018.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з позовної заявою) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року встановлений у розмірі 1 762,00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Оскільки Акціонерне товариство "Українська залізниця" оскаржує рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/2849/18 в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним договору факторингу, то при зверненні з касаційною скаргою судовий збір підлягав оплаті у сумі 3 524,00 грн., а саме 1 762,00 грн. * 200 %, де 1 762,00 грн. розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні зустрічної позовної заяви, 200 % ставка судового збору за подання касаційної скарги.

Однак до касаційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" не додано доказів сплати судового збору.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

У зв`язку з несплатою судового збору, Акціонерному товариству "Українська залізниця" необхідно усунути недоліки касаційної скарги та подати суду документ про сплату (зарахування) судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/2849/18 в установленому законом порядку та розмірі, а саме у сумі 3 524,00 грн.

Крім того, статтею 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст оскаржуваної постанови складений 16.05.2019, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/2849/18 було 05.06.2019 включно, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Із касаційної скаргою Акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулося лише 11.06.2019, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції Північного апеляційного господарського суду на першому аркуші касаційної скарги, оскільки скаржник подав касаційну скаргу через канцелярію Північного апеляційного господарського суду, з клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Клопотання Акціонерного товариства "Українська залізниця" про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/2849/18 мотивовано обчисленням строку касаційного оскарження з дати отримання тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду 22.05.2019, про що, як зауважує скаржник, є відмітка в матеріалах справи.

При цьому, до касаційної скарги додана копія постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/2849/18 з відміткою вхідної кореспонденції №Ц-17107/0/67-19 від 22.05.2019, а матеріали справи №910/2849/18 доказів про дату отримання Акціонерним товариством "Українська залізниця" зазначеної постанови не містять.

Приписами статті 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи має право на поновлення пропущеного строку саме з дня вручення судового рішення, а не з дня реєстрації на підприємстві.

Штамп Акціонерного товариства "Українська залізниця" на копії оскаржуваної постанови не є належним доказом вручення зазначеної постанови саме 22.05.2019.

Такими доказами можуть бути, зокрема, поштовий конверт зі штрихкодовим ідентифікатором у якому копія оскаржуваної постанови надійшла скаржникові.

Нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачається автоматичного та безумовного поновлення строку на касаційне оскарження, у зв`язку з лише самим посиланням на дату отримання копії судового рішення. Дійсно, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку, проте для цього необхідно заявити відповідне клопотання, обґрунтувати поважність причин пропуску такого строку та надати суду відповідні докази.

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, не вбачається, а підстави наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження таких підстав, визнаються судом неповажними.

Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, касаційна скарга вважається поданою без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, і підлягає залишенню без руху на підставі частин 2, 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, статтею 4 Закону України "Про судовий збір", Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/2849/18 залишити без руху.

2. Надати Акціонерному товариству "Українська залізниця" строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити Акціонерному товариству "Українська залізниця", що у разі неусунення недоліків касаційної скарги у встановлений судом строк така касаційна скарга вважається неподаною і підлягає поверненню скаржникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Н.М. Губенко

Судді І.Д. Кондратова

В.І. Студенець