ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.07.2019 Справа №910/3305/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Київського міського центру зайнятості, м.Київ

до відповідача: Акціонерного товариства Київенерго, м.Курахове, Донецька область

про стягнення 37396,90 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть справи:

Позивач, Київський міський центр зайнятості, м.Київ, звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача Публічного акціонерного товариства Київенерго м.Курахове, Донецька область, (зміна найменування 28.12.18р. на Акціонерне товариство Київенерго відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) про стягнення 37396,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неповернення надлишково сплачених коштів за договорами закупівлі товару (Теплова енергія у гарячій воді/парі) №730038-02 від 14.07.17р. та №8021058 від 14.07.17р.

25.03.19р. ухвалою господарського суду міста Києва позовну заяву Київського міського центра зайнятості залишено без руху.

08.04.19р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано заяву про усунення недоліків.

18.04.19р. господарським судом міста Києва винесено ухвалу про передачу справи №910/3305/19 за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області.

07.05.19р. матеріали справи №910/3305/19 надійшли до господарського суду Донецької області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.19р. автоматизованою системою документообігу суду визначений склад суду для розгляду справи №910/3305/19: головуючий суддя Лейба М.О.

Ухвалою суду від 11.05.19р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №910/3305/19; дану справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 04.06.19р.

Ухвалою суду від 04.06.19р. судове засідання відкладено на 25.06.19р.

14.06.19р. через канцелярію суду від позивача надійшов лист від 11.06.19р., в якому останній просить суд розглянути справу без участі Київського міського центру зайнятості за наявними в матеріалах справи документами.

24.06.19р. на електрону адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів в порядку статті 42 ГПК України.

Ухвалою суду від 25.06.19р. відкладено судове засідання на 10.07.19р.

01.07.19р. через канцелярію суду від позивача отримано клопотання з додатками, що надійшли 24.06.2019р. електронною поштою.

У судове засідання 10.07.19р. представники позивача та відповідача не з`явились про місце, час та дату проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи клопотання позивача №б/н від 11.06.2019р. про розгляд справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами, неявку відповідача у судові засідання, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

14.07.2017р. між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (нині - Акціонерне товариство «Київенерго», далі - Учасник) та Київським міським центром зайнятості (Замовник) укладено договори про закупівлю товару (Теплова енергія у гарячій воді/парі) №730038-02 та №8021058, відповідно до п.1.1 договорів Учасник зобов`язується поставити Замовнику товар, зазначений в п.1.2 договорів, а Замовник - прийняти і оплатити такий товар, в порядку та строки згідно з цими договорами.

За п. 1.2 договорів найменування товару - код визначається згідно національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» (09320000-8 «Пара, гаряча вода та пов`язана продукція», теплова енергія) (товар). Товар за цим договором постачається Замовнику за допомогою технічних засобів передачі та розподілу гарячої води та пари. Одиницею виміру теплової енергії є 1 Гкал.

Оплата теплової енергії відповідно до умов п.4.2 договорів проводиться щомісячно:

- шляхом оплати замовником вартості спожитої теплової енергії протягом 3-х діб після пред`явлення учасником рахунка на оплату товару (рахунок) або після підписання сторонами акта приймання-передавання товарної продукції за звітний період згідно з додатком №4;

- шляхом попередньої оплати, яка здійснюється на підставі постанови Кабінету Міністрів України №117 від 23 квітня 2014р. "Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти" у термін до 1 числа звітного періоду у розмірі згідно з додатком №1 до договору.

Згідно п.5.1 договорів строк (термін) поставки товарів до 31.12.2017р.

За умов п.6.1.2 договорів Замовник зобов`язується виконувати умови та порядок оплати, в обсягах і в терміни, які передбачені в додатку №4 до договорів.

Відповідно до п.6.3.1 договорів учасник зобов`язується постачати теплову енергію у гарячій воді/парі на потреби: опалення та вентиляції в період опалювального сезону, гарячого водопостачання протягом року; в кількості та в обсягах згідно з додатком №1 до цього договору у період його дії.

Відповідно до п.10.1 договорів договори набувають чинності з дня їх підписання і діють до 31.12.2017р.

Відповідно до ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України умови цих договорів застосовуються до відносин, що виникли між сторонами до моменту укладання цих договорів з 15.10.2017р. (п.10.2 договорів).

Договори підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

За умов п.2 Порядку розрахунків за теплову енергію (додаток №4 до договорів №730038-02 від 14.07.17р. та №8021058 від 14.07.17р.) Замовник щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує у Центрі обслуговування корпоративних клієнтів Департаменту обслуговування клієнтів Комерційної дирекції ПАТ «Київенерго» за адресою: пр-кт Голосіївський, 30б: облікову картку фактичного споживання теплової енергії за звітний період; акт звіряння розрахунків на початок розрахункового періоду (один примірник оформленого акта звіряння Замовник повертає в Центр обслуговування корпоративних клієнтів Департаменту обслуговування клієнтів Комерційної дирекції ПАТ «Київенерго»); акт приймання-передавання товарної продукції; рахунок-фактуру, куди включені вартість теплової енергії на поточний місяць, з урахуванням остаточного сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду (п.2 додатку №4 до договорів).

Сплату за вказаними в п.2 цього додатка документами, замовник виконує не пізніше 25 числа поточного місяця. Оплата заборгованості минулих періодів зараховується першочергово (п.4 додатку №4 до договорів).

Позивачем на виконання умов договору №730038-02 від 14.07.17р., з метою отримання теплової енергії перераховано на рахунок відповідача передплату у розмірі 33208,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №8022 від 14.12.2017р.

На підтвердження обсягу та вартості спожитої теплової енергії за період листопад 2017р.-квітень 2018р. за договором №730038-02 від 14.07.17р. позивачем додано до матеріалів справи акти приймання-передавання товарної продукції: №11/2017-730038-02 за листопад 2017р. у сумі 4610,63 грн., №12/2017-730038-02 за грудень 2017р. у сумі 7790,35 грн., №1/2018-730038-02 за січень 2018р. у сумі 7642,97 грн., №2/2018-730038-02 за лютий 2018р. у сумі 8961,58 грн., №3/2018-730038-02 за березень 2018р. у сумі 8322,91 грн., №4/2018-730038-02 за квітень 2018р. у сумі 915,10 грн., загалом на суму 38243,54 грн.

На виконання умов договору №8021058 від 14.07.17р., з метою отримання теплової енергії перераховано на рахунок відповідача передплату у розмірі 80975,62 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №7597 від 24.11.2017р., №8020 від 14.12.2017р.

На підтвердження обсягу та вартості спожитої теплової енергії за період листопад 2017р.-квітень 2018р. за договором №8021058 від 14.07.17р. позивачем додано до матеріалів справи акти приймання-передавання товарної продукції: №11/2017-8021058 за листопад 2017р. у сумі 4941,42 грн., №12/2017-8021058 за грудень 2017р. у сумі 10454,04 грн., №1/2018-8021058 за січень 2018р. у сумі 16685,89 грн., №2/2018-8021058 за лютий 2018р. у сумі 28369,87 грн., №3/2018-8021058 за березень 2018р. у сумі 31426,98 грн., №4/2018-8021058 за квітень 2018р. у сумі 7769,12 грн., загалом на суму 99647,32 грн.

Відповідно до меморіальних ордерів №4-2-авт за квітень 2018р., травень 2019р. «Накопичувальна відомість за розрахунками з дебіторами» залишок коштів на кінець місяця за договором №730038-02 від 14.07.17р. становить 25516,78 грн., за договором №8021058 від 14.07.17р. 11880,12 грн.

01.06.2018р. у зв`язку з припиненням дії Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу міста Києва від 27.09.2001р. та керуючись ст.652 Цивільного кодексу України, сторони уклали додаткові угоди про розірвання з 30.04.2018р. договорів №730038-02 від 14.07.17р., №8021058 від 14.07.17р., відповідно до яких з вказаної дати припиняються зобов`язання Учасника перед Замовником щодо здійснення постачання теплової енергії, а грошові зобов`язання Замовника, що виникли за договором та залишилися невиконаними на дату підписання цих угод, підлягають виконанню до 25.05.2018р.

Згідно з п.2 додаткових угод ці додаткові угоди набирають чинності з дати їх підписання сторонами.

30.04.2018р. представником Київського міського центру зайнятості та представником Акціонерного товариства «Київенерго» складено, підписано та скріплено печатками обох сторін акти звіряння розрахунків за теплову енергію: за договором №730038-02 від 14.07.17р., відповідно до якого станом на 01.05.2018р. залишок на рахунку позивача складає 25516,78 грн.; за договором №8021058 від 14.07.17р. - станом на 01.05.2018р. залишок на рахунку позивача складає 11880,12 грн.

Таким чином, сума передплати Київського міського центру зайнятості за теплову енергію за договором №730038-02 від 14.07.17р. становить 25516,78 грн. та за договором №8021058 від 14.07.17р. - 11880,12 грн.

Станом на дату подачі позову та розгляду справи відповідачем не повернуто позивачу надлишково сплачені кошти у загальному розмірі 37396,90 грн.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписами ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов`язання; у разі поєднання управненої та зобов`язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. Господарське зобов`язання припиняється також у разі його розірвання або визнання недійсним за рішенням суду. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною другою статті 653 Цивільного кодексу України визначено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.4 ст.653 ЦК України).

Разом з тим, ч.2 ст.693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації №1693 від 27.12.2017р. комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким буде закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що буде повернуте з володіння та користування публічного акціонерного товариства «Київенерго» після припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м.Києва від 27.09.2001р., укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго»; комунальне підприємство виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» зобов`язано забезпечити здійснення усіх необхідних заходів, пов`язаних з прийманням-передачею майна.

Рішенням Київської міської ради від 24.04.2018р. №517/4581 для забезпечення неперервності технологічного процесу виробництва, транспортування та постачання теплової енергії споживачам міста Києва та недопущення виникнення позаштатних ситуацій під час опалювального сезону 2018/2019 років вирішено продовжити дію Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» на підставі рішень Київської міської ради від 21.12.2000 № 128/1105, від 21.12.2000 № 129/1106, від 21.12.2000 № 131/1108 (зі змінами, внесеними додатковими угодами від 25.11.2002, від 28.09.2006, від 29.12.2006, від 30.04.2007, від 07.11.2013, від 30.11.2016, від 19.12.2017 відповідно до рішень Київської міської ради від 28.09.2006 № 31/88, від 28.09.2006 № 102/159, від 26.04.2007 № 474/1135, від 23.10.2013 № 274/9762, від 28.07.2016 № 854/854, від 20.06.2017 № 439/2661, розпорядження Київської міської державної адміністрації від 29.12.2006 № 1868) (далі - Угода), щодо:

- користування майном ТЕЦ № 5 та ТЕЦ № 6, електроенергетичним майном, необхідним для передачі та постачання електричної енергії, майном сміттєспалювального заводу, розташованого на вул. Колекторній, 44 у Дарницькому районі м. Києва (завод «Енергія»), що є комунальною власністю територіальної громади міста Києва та відповідно до Угоди перебуває у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго», до 31 липня 2018 року включно;

- користування іншим майном комунальної власності територіальної громади міста Києва, що відповідно до Угоди перебуває у володінні та користуванні ПАТ «Київенерго», крім майна, зазначеного у підпункті 1.1 пункту 1 цього рішення, до 30 квітня 2018 року включно.

Отже, оскільки з 30.04.2018р. АТ "Київенерго" було позбавлене права на провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам і у останнього була відсутня можливість в подальшому надавати зазначені послуги, то фактично, починаючи з 01.05.2018р., теплова енергія позивачу відповідачем не поставлялась.

Також судом встановлено, що додатковими угодами від 01.06.2018р. договори закупівлі товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) №730038-02 від 14.07.17р. та №8021058 від 14.07.17р. з 30.04.2018р. розірвано сторонами, які погодили, що з 30.04.2018р. припиняються зобов`язання Учасника перед Замовником щодо здійснення постачання теплової енергії, а грошові зобов`язання Замовника, що виникли за договором та залишилися невиконаними на дату підписання цієї угоди, підлягають виконанню до 25.05.2018р. (п. 1 додаткових угод).

З матеріалів справи вбачається, що згідно актів звіряння розрахунків за теплову енергію №б/н від 30.04.2018р., які були підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача, переплата (сальдо, сума попередньої оплати) Київського міського центру зайнятості станом на 01.05.2018р. за договором №730038-02 від 14.07.17р. складає 25516,78 грн., за договором №8021058 від 14.07.17р. 11880,12 грн. Факт існування вищевказаної переплати за договорами підтверджується також наявними у матеріалах справи актами приймання-передавання товарної продукції, платіжними дорученнями та меморіальними ордерами.

Відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємства та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг, оскільки не є первинним бухгалтерським документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Аналогічна позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.03.2019р. у справі №910/1389/18.

Оскільки акти звіряння розрахунків за теплову енергію №б/н від 30.04.2018р. складено, підписано та скріплено печатками представником Київського міського центру зайнятості та представником Акціонерного товариства «Київенерго», вказане свідчить про визнання відповідачем суми передоплати за договором №730038-02 від 14.07.17р. в розмірі 25516,78 грн., за договором №8021058 від 14.07.17р. 11880,12 грн., загалом 37396,90 грн.

Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до ч. 2, 3 ст.1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Доказів повернення відповідачем вказаних грошових коштів позивачу суду не надано.

Відтак, оскільки АТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання для юридичних та побутових клієнтів м. Києва, тим самим припинило дію пропозиції (оферти) із надання послуг у сфері теплопостачання, а отже оскільки АТ «Київенерго» позбавлено права на провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам м. Києва та можливості в подальшому виконувати покладені на нього обов`язки згідно договорів закупівлі товару (теплова енергія у гарячій воді/парі) №730038-02 від 14.07.17р. та №8021058 від 14.07.17р., враховуючи, приписи ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України передоплата у розмірі 37396,90 грн. підлягає поверненню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Київського міського центру зайнятості, м.Київ, до Акціонерного товариства Київенерго м.Курахове, Донецька область, про стягнення 37396,90 грн., задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариство «Київенерго» (85612, Донецька область, Мар`їнський район, м.Курахове, вул.Енергетиків, буд.34, ) на користь Київського міського центру зайнятості (01033, м.Київ, вул.Жилянська, буд.47-Б, ) грошові кошти в розмірі 37396,90 грн. та судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Рішення складено та підписано 10.07.2019р.

Суддя М.О. Лейба