ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" липня 2019 р. Справа № 910/7221/17

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Сотніков С.В.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представників згідно протоколу судового засідання

розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет"

на дії приватного виконавця

у справі № 910/7221/17

за заявою Акціонерного товариства "Сбербанк"

про видачу виконавчого документа

на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 29.03.2017

у третейській справі № 42/16

за позовом Акціонерного товариства "Сбербанк"

до Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет"

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвест лтд"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 29.03.2017 у третейській справі № 42/16 позов Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" задоволено.

Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до господарського суду про видачу виконавчого документа на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 29.03.2017 у третейській справі № 42/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 задоволено заяву ПАТ "Сбербанк" про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду; постановлено видати накази на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" від 29.03.2017 у третейській справі № 42/16 про стягнення солідарно з Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвест лтд" на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії від 07.07.2011 № 74-В/11/54/КЛ та на підставі Договору поруки від 25.05.2015 № 4, що станом на 24.06.2016 склала 14 663 033 долари США 66 центів та 48 835 598 гривень 12 копійок, з яких: заборгованість за Кредитною лінією 11 792 336,82 доларів США; процентів за користування Кредитною лінією 2 870 697,14 доларів США. що нараховані за період з 07.12.2013 по 23.06.2016; пені за прострочення сплати процентів за користування Кредитною лінією за період з 25.05.2015 по 03.06.2016 - 9 329 942,45 гривень; пені за прострочення погашення основної заборгованості за Кредитною лінією, за період з 13.02.2016 по 03.06.2016 - 35 505 655,67 гривень; стягнуто солідарно з боржників на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" третейський збір в розмірі 42 500 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення в розмірі 800 грн.

Постановою Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 910/7221/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвест лтд" залишено без задоволення, а ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі за № 910/7221/17 залишено без змін.

26.03.2019 видано шість наказів про примусове виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 26.12.2018 у справі за № 910/7221/17.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2019 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Північного апеляційного господарського суду № 910/7221/17 від 26.03.2019 про стягнення солідарно з Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвест лтд" на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії від 07.07.2011 № 74-В/11/54/КЛ та на підставі Договору поруки від 25.05.2015 № 4, що станом на 24.06.2016 склала 14 663 033 долари США 66 центів та 48 835 598 гривень 12 копійок.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про арешт коштів боржника від 29.05.2019 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у банківських установах та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет" у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 478404601,81 грн.

13.06.2019 Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет" звернулось до Північного апеляційного господарського суду зі скаргою на рішення та дії приватного виконавця, у якій просить:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною щодо відкриття виконавчого провадження №59239129 та накладення арешту на кошти ПАТ "Укрвторчормет", які містяться, зокрема на рахунках: НОМЕР_1 в AT "Державний ощадний банк України", МФО 300465; НОМЕР_3 в AT "Державний ощадний банк України", МФО 300465; НОМЕР_4 в AT "Державний ощадний банк України", МФО 300465; НОМЕР_2 в AT "Державний ощадний банк України", МФО 300465.

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2019 року (ВП №59239129), винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною.

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 29.05.2019 р. (ВП №59239129), винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2019, справу №910/7221/17 передано для розгляду судді Сотнікову С.В.

14.06.2019 матеріали справи №910/7221/17 витребувано з архіву суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 прийнято до розгляду скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" на дії приватного виконавця у справі № 910/7221/17; розгляд справи № 910/7221/17 за скаргою Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.06.2019; задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" про витребування доказів; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяну Леонідівну надати суду оригінал для огляду та належним чином засвідчену копію договору страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця та письмову інформацію про загальну суму за виконавчими документами, що перебували на виконанні у приватного виконавця Вольф Тетяни Леонідівни станом на 29.05.2019.

В судовому засіданні 24.06.2019 було оголошено перерву до 02.07.2019 відповідно до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України.

Представник відповідача (скаржника) в судовому засіданні 02.07.2019 вимоги скарги підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити.

Представник приватного виконавця просив відмовити у задоволенні скарги.

Інші учасники справи та державний виконавець, що повідомлені належним чином про час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, неявка позивача не є перешкодою для розгляду скарги на рішення та дії приватного виконавця по суті.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що скарга на рішення та дії приватного виконавця не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2019 відкрито виконавче провадження №59239129 з примусового виконання наказу Північного апеляційного господарського суду № 910/7221/17 від 26.03.2019 про стягнення солідарно з Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Металінвест лтд" на користь Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії від 07.07.2011 № 74-В/11/54/КЛ та на підставі Договору поруки від 25.05.2015 № 4, що станом на 24.06.2016 склала 14 663 033 долари США 66 центів та 48 835 598 гривень 12 копійок.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

У рішенні ЄСПЛ у справі "Войтенко проти України" від 29.06.2004 (заява № 18966/02) Високий суд нагадує практику, що неможливість для заявника домогтися виконання судового рішення, винесеного на його чи її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 п. 53.

ЄСПЛ також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України", заява № 71186/01 (рішення від 07.06.2005) ЄСПЛ вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Отже, з моменту звернення у належний спосіб до органів виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, стягувач має право розраховувати, що компетентний орган здійснить всі можливі заходи для виконання постановленого судового рішення, що набрало законної сили. Повернення ж виконавчого документу стягувачу має здійснюватися у виключних випадках, передбачених статтею 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів:

виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Вимоги до виконавчого документа встановлені частиною 1 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження"

Так, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Суд, дослідивши наказ Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019, за яким відкрито виконавче провадження № 59239129, встановив його повну відповідність вимогам, що встановлені ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, містить відомості про особу, яка видала виконавчий документ - суддя Північного апеляційного господарського суду Доманська М.Л.

Таким чином, суд відхиляє доводи скарги про невідповідність наказу від 26.03.2019 вимогам, установленим законодавством для виконавчого документа, а відтак правомірність дій приватного виконавця з відкриття виконавчого провадження за таким виконавчим документом.

Щодо доводів скарги про право приватного виконавця Вольф Т.Л. здійснювати виконавчі дії у виконавчому провадженні № 59239129 у зв`язку з вимогами законодавства щодо обов`язку приватного виконавця застрахувати свою цивільно-правову відповідальність.

Сума звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у виконавчому провадженні № 59239129 складає 478404601,81 грн.

На виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019, приватний виконавець надав суду договір № ВПВ/001/19 від 04.01.2019 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця та додаткову угоду від 16.04.2019, відповідно до умов якого загальна страхова сума складає 2 000 000 000,00 грн, страховий платіж - 256109,59 грн, платіжні доручення про сплату страхового платежу №9775 від 19.04.2019, № 4764 від 10.01.2019 на загальну суму 256109,59 грн, довідку про суму стягнення за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні приватного виконавця станом на 29.05.2019.

Згідно довідки приватного виконавця, сума стягнення за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні приватного виконавця, становить 1 922 112 127,78 грн.

За вимогами статті 24 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", приватний виконавець зобов`язаний до початку здійснення діяльності застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед третіми особами. Мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця має становити 10 відсотків загальної суми стягнення за виконавчими документами, що перебувають на виконанні у приватного виконавця протягом року, але не менше 1 тисячі мінімальних розмірів заробітної плати станом на початок відповідного календарного року. Протягом перших трьох років зайняття діяльністю приватного виконавця мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця не може бути меншим загальної суми стягнення за виконавчими документами, що перебувають на виконанні у приватного виконавця протягом року, але не менше 1 тисячі мінімальних розмірів заробітної плати станом на початок відповідного календарного року. Приватний виконавець не має права здійснювати виконавчі дії, якщо сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають у нього на виконанні, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця. У такому разі приватний виконавець зобов`язаний укласти договір страхування на належну страхову суму.

За висновком суду, приватний виконавець подав належні, достатні та беззаперечні докази виконання ним вимог законодавства про обов`язковість страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця, а відтак доводи скарги в цій частині підлягають відхиленню.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про арешт коштів боржника від 29.05.2019 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у банківських установах та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику Публічному акціонерному товариству "Укрвторчормет" у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 478404601,81 грн.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром.

Постанова про арешт коштів боржника від 29.05.2019 була надіслана сторонам простим поштовим відправленням, що узгоджується з вимогами ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження", а відтак доводи скаржника про неправомірність дій приватного виконавця з надсилання документа виконавчого провадження не приймаються судом з огляду на обов`язок сторони вживати належних заходів та забезпечити отримання поштової кореспонденції за адресою місцезнаходження товариства.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

За змістом ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Частиною 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як було зазначено вище, постановою про арешт коштів боржника від 29.05.2019 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках у банківських установах, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Тобто постанова містить умову, що передбачена ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" про кошти що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, а банківська установа зобов`язана повернути постанову приватного виконавця в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Суд зазначає, що чинне законодавство не відносить кошти та рахунки, на яких вони зберігаються, призначені для виплати заробітної плати, для розрахунку з бюджетом тощо до тих, на які заборонено звертати стягнення.

Якщо ж накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, який використовується для акумулювання страхових коштів відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", то банківська установа зобов`язана повернути без виконання постанову приватного виконавця в цій частині, оскільки відповідно до ст. 34 вказаного Закону не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

За вказаних обставин, суд не вбачає у діях приватного виконавця при винесенні постанови про арешт грошових коштів порушень чинного законодавства, а доводи скарги про порушення прав працівників з отримання заробітної плати, неможливість виконувати зобов`язання зі сплати податків не можуть бути підставою для скасування правомірного рішення державного виконавця, а перебувають в прямій залежності від волі самого боржника, який не виконує свої зобов`язання перед стягувачем та відповідно створив передумови для примусового виконання рішення третейського суду про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч. 3 ст. 343 ГПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, скарга Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 233, 234, 235, 339, 343 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" (вх. № 09.1-11/2909/19 від 13.06.2019) на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складений та підписаний 02.07.2019.

Суддя С.В. Сотніков