ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/912/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу №916/912/19

за позовом Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт

до відповідача Первинної профспілкової організації Білгород-Дністровського морського торговельного порту (Профком мор порту)

про стягнення 3 601 096,99 грн.,-

за участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Кісільова К.О., ордер №453302 від 15.05.2019р.;

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство Білгород-Дністровський морський торговельний порт звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Первинної профспілкової організації Білгород-Дністровського морського торговельного порту (Профком мор порту) заборгованості у розмірі 3 601 096,99 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю заборгованості відповідача за путівки на базу відпочинку Прибій.

23.04.2019р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

16.05.2019 р. за вх. №9681/19 господарським судом одержано клопотання про закриття провадження у справі, в якому відповідач просить суд закрити провадження у справі, з посиланням при цьому на те, що спірні правовідносини виникли із Колективного договору (реєстраційний №55 від 04.11.2013р.), укладеного між трудовим колективом ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» та Первинною профспілковою організацією Білгород-Дністровського морського торговельного порту, спір не має господарського характеру, а справа не підвідомча господарському суду.

Представник позивача у підготовчому засіданні 19.06.2019р. надав усні пояснення, згідно з якими позивач заперечує проти задоволення клопотання відповідача, з посиланням при цьому на відсутність між сторонами колективного трудового спору (конфлікту) з огляду на вимоги ст.6 Закону України «Про прядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», якою встановлено момент виникнення колективного трудового спору (конфлікту). У підготовче засідання 24.06.2019р. позивач не з`явився та про причини свого нез`явлення суд не повідомив.

Представник відповідача у підготовчих зсіданнях підтримав клопотання про закриття провадження у справі та просив суд його задовольнити.

Відповідно до ст. 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною. Угода сторін про передачу спору на розгляд третейського суду (міжнародного комерційного арбітражу) допускається. До міжнародного комерційного арбітражу за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що відповідає вимогам, визначеним законодавством України про міжнародний комерційний арбітраж, крім випадків, визначених законом. До третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

У відповідності до ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Підвідомчість справ господарським судам встановлена у ст. 20 ГПК України, згідно з ч.1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здісненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті) , та інші справи у визначених законом випадках.

Відповідно до ч.1-3 ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

Згідно з ч.1 ст. 4 Господарського кодексу України не є предметом регулювання цього Кодексу трудові відносини.

Таким чином, господарський спір підвідомчий господарському суду за наступних умов: учасники спору є суб`єктами господарювання; між ними виникли господарські відносини, що регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, тобто спір носить господарський характер.

Як встановлено господарським судом у підготовчому провадженні, підставою виникнення спору у даній справі є неналежне виконання відповідачем умов колективного договору (реєстраційний №55 від 04.11.2013р.), із змінами та доповненнями, які укладені між трудовим колективом ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» та Первинною профспілковою організацією Білгород-Дністровського морського торговельного порту, та згідно з якими сторони домовилися надавати Профкому 10% від загальної кількості путівок на базу відпочинку „Прибій для розподілу їх за пільговою ціною.

При цьому, відповідно до умов п.1.4. укладеного між сторонами колективного договору колективний договір нормативно-правовий документ, укладений з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин, а також узгодження інтересів найманих працівників і роботодавця. Сприяння узгодженню інтересів сторін та юридичному узаконенню їхньої співпраці.

Згідно з умовами п.13.1.3. колективного договору сторони домовилися оперативно вживати заходів щодо усунення передумов виникнення колективних трудових суперечок (конфліктів), а у разі їх виникнення прагнути врегулювати суперечки без зупинки виробництва шляхом переговорів в порядку, встановленому Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» і Законом України «Про колективні договори і угоди», а також Галузевою угодою і цим колдоговором.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.

Професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.

Згідно з приписами статті 1 Закону України "Про колективні договори і угоди" колективний договір, угода укладаються на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавців.

Відповідно до статті 10 Кодексу законів про працю України, колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про прядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо:

а) встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту;

б) укладення чи зміни колективного договору, угоди;

в) виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень;

г) невиконання вимог законодавства про працю.

Згідно ст. 7 Закону України «Про прядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)», розгляд колективного трудового спору (конфлікту) здійснюється з питань, передбачених:

пунктами "а" і "б" статті 2 цього Закону, - примирною комісією, а в разі неприйняття рішення у строки, встановлені статтею 9 цього Закону, - трудовим арбітражем;

пунктами "в" і "г" статті 2 цього Закону, - трудовим арбітражем.

З огляду на викладені положення чинного законодавства, враховуючи суть спору у даній справі, який виник із колективного договору, господарський суд дійшов висновку, що колективний договір господарські відносини між суб`єктами господарювання не регулює, а спрямований на регулювання трудових і соціально-економічних відносин між роботодавцем і працівниками.

При цьому, розбіжності, які виникли між сторонами соціально-трудових відносин щодо виконання колективного договору згідно зі ст.2 Закону України «Про прядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» визначено як колективний трудовий спір (конфлікт). Цим же Законом установлено окремий (позасудовий) порядок вирішення колективного трудового спору, зокрема, трудовим арбітражем. Тобто, можливість судового порядку розгляду даного спору не передбачена процесуальним законодавством та Законом України «Про прядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».

Посилання позивача на вимоги ст.6 Закону України «Про прядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» не приймаються до уваги господарським судом, оскільки стосуються моменту виникнення колективного трудового спору (конфлікту) у випадку наявності вимог профспілки до роботодавця.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Згідно ст. 231 ГПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

За таких обставин господарський суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача та закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.231 ГПК України.

При цьому, при вирішенні питання щодо закриття провадження у справі господарським судом враховані висновки щодо застосування норм права, які містяться у постанові Судової палати у господарських справах, судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 07.06.2017р. (справа №904/3267/15) та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.05.2018р. (справа №910/11188/17).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, господарський суд виходить з того, що відповідно до положень п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто, питання щодо повернення судового збору з державного бюджету позивачу може буде вирішено господарським судом після надходження до суду відповідного клопотання позивача.

Керуючись п.2 ч. 2 ст. 185, п.1 ч.1 ст.231, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання Первинної профспілкової організації Білгород-Дністровського морського торговельного порту (Профком мор порту) про закриття провадження у справі №916/912/19 (вх.№9681/19 від 16.05.2019 р.) задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №916/912/19 за позовом Державного підприємства Білгород-Дністровський морський торговельний порт до Первинної профспілкової організації Білгород-Дністровського морського торговельного порту (Профком мор порту) про стягнення 3 601 096,99 грн.

Повну ухвалу складено 01.07.2019р.

Ухвала набирає чинності 24.06.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повної ухвали.

Суддя Г.Є. Смелянець