ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" липня 2019 р. м. ХарківСправа № 922/787/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Слановій М.Ю.

розглянувши клопотання про часткове закриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження по справі

за позовом Харківської міської ради, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій І К Плюс", м. Харків , Приватного підприємства "Акубенс", м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів державний реєстратор комунального підприємства Постачальник послуг Солоницівської селищної ради Луценко П.Г. 3-тя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізична особа ОСОБА_1
про за участю: скасування рішення та визнання недійсним договору
представника позивача - Мироненко О.О., за довіреністю № 08-21/17/2-19 від 02.01.2019 року;

представника відповідача 1 Малойван Є.І., на підставі ордеру від 16.04.2019 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 21.10.2017 року;

представника відповідача 2 - Харченко К.С., на підставі ордеру 30.07.2018 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 17.01.2018 року.

представника 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів державний реєстратор комунального підприємства Постачальник послуг Солоницівської селищної ради Луценко П.Г не з`явився;

представника 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізична особа ОСОБА_1 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меркурій І К Плюс" та Приватного підприємства "Акубенс" про:

- визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення: 421444320), яким додано підставу виникнення права власності у приватного підприємства "Акубенс" на нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б в нежитловій будівлі лі. "Ш-2" по АДРЕСА_1 - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 51 від 13.07.2018 року та змінено загальну площу вказаного нерухомого майна з 285,8 кв.м. на 651,1 кв.м.;

- визнати недійсним та скасувати договір купівлі-продажу від 11.10.2018 року № 3716, що укладений між приватним підприємством "Акубенс" та товариством з обмеженою відповідальністю "Меркурій І К плюс", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Наталією Володимирівною.

Судовий збір позивач просить суд покласти на відповідачів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.03.2019 року позовну заяву Харківської міської ради залишено без руху та надано заявнику час на усунення недоліків позовної заяви - дев`ять днів з дня вручення зазначеної ухвали.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 28.03.2019 року від заявника надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви (вх. № 7700).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.04.2019 року позовну заяву Харківської міської ради прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання в порядку загального позовного провадження на 23.04.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.04.2019 року залучено до участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів державного реєстратора комунального підприємства Постачальник послуг Солоницівської селищної ради Луценко П.Г., залучено участі у справі в якості 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізичну особу ОСОБА_1 , підготовче засідання відкладено на 27.05.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.06.2019 року підготовче провадження у справі було відкладено на 18.06.2019 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.06.2019 року підготовче провадження у справ було закрито та справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 10.07.2019 року.

Представник відповідача (Приватного підприємства "Акубенс") в судовому засіданні 10.07.2019 року підтримав клопотання про часткове закриття провадження у справі, просив суд його задовольнити.

Представник відповідача (ТОВ "Меркурій І К Плюс") в судовому засіданні 10.07.2019 року підтримав клопотання відповідача (Приватного підприємства "Акубенс") про часткове закриття провадження у справі, просив суд його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 10.07.2019 року проти клопотання представника відповідача (Приватного підприємства "Акубенс") та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ФО Кобзаренко ОСОБА_2 .В. про часткове закриття провадження у справі заперечував.

Суд, розглянувши клопотання відповідача (Приватного підприємства "Акубенс") та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ФО Кобзаренко А.В. про часткове закриття провадження у справі, зазначає наступне.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач (Приватне підприємство "Акубенс") та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ФО ОСОБА_1 посилаються на те, що позовна вимога про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення: 421444320), яким додано підставу виникнення права власності у приватного підприємства "Акубенс" на нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б в нежитловій будівлі лі. "Ш-2" по АДРЕСА_1 - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 51 від 13.07.2018 року та змінено загальну площу вказаного нерухомого майна з 285,8 кв.м. на 651,1 кв.м. належить до підвідомчості адміністративного суду та не відноситься до юрисдикції господарських судів, оскільки вказана вимога не є похідно від спору щодо майна, в той час, як п. 13 ч. 1 ст. 20 ГПК України передбачає розгляд вимог щодо реєстрації майна, якщо такі дії є похідними від спору щодо такого майна.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Так, при вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і спір господарськими слід, зокрема, виходити з визначень, наведених у ст.ст. 2, 3 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 2 Господарського кодексу України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

За приписами ч.ч. 5, 6, 7 ст. 3 Господарського кодексу України визначено, що господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб`єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності; під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю; внутрішньогосподарськими є відносини, що складаються між структурними підрозділами суб`єкта господарювання, та відносини суб`єкта господарювання з його структурними підрозділами.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 4 Господарського кодексу України, не є предметом регулювання цього Кодексу: майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України; земельні, гірничі, лісові та водні відносини, відносини щодо використання й охорони рослинного і тваринного світу, територій та об`єктів природно-заповідного фонду, атмосферного повітря; трудові відносини; фінансові відносини за участі суб`єктів господарювання, що виникають у процесі формування та контролю виконання бюджетів усіх рівнів; адміністративні та інші відносини управління за участі суб`єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб`єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб`єкта господарювання; відносини за участю суб`єктів господарювання, що виникають у процесі виконання вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Частиною 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених ч.2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; 2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду; 3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; 4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; 5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах; 6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці; 7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності; 8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України; 9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; 10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем; 11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України „Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті; 12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах; 13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами; 14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою; 15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання; 16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Отже, з аналізу наведених вище положень законодавства вбачається, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: а) участь у спорі суб`єкта господарювання; б) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Як вбачається з матеріалів справи, однією із заявлених позовних вимог є визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення: 421444320), яким додано підставу виникнення права власності у приватного підприємства "Акубенс" на нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б в нежитловій будівлі лі. "Ш-2" по АДРЕСА_1 - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 51 від 13.07.2018 року та змінено загальну площу вказаного нерухомого майна з 285,8 кв.м. на 651,1 кв.м.

Також матеріали справи свідчать про те, що позивачем не заявляються позовні вимоги, які б стосувалися прав останнього на відповідний об`єкт.

За таких обставин, даний спір не є спором про право та не є похідним від спору щодо майна, як того вимагає п. 13 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, суд зазначає, що спір про право щодо майна між позивачем та відповідачами відсутній, оскільки таки вимоги Харківської міською радою не заявлено.

В даному випадку, звертаючись до суду з відповідною позовною вимогою про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна, Харківська міська рада виступає в якості суб`єкта владних повноважень, а спір є публічно-правовим, з огляду на наступне.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративною справою є - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

Згідно ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Крім того, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у відповідності до пунктів 1.1, 3.3 Положення про Інспекцію, затвердженого рішенням Харківської міської ради від 20.11.2015 року № 7/15 є самостійним виконавчим органом, який утворюється Харківською міською радою та діє на правах відділу, та здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах міста Харкова.

Тобто Харківська міська рада в даному випадку після проведення Інспекцією перевірки дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та встановлення порушень вимог законодавства діє саме як суб`єкта владних повноважень.

Отже, дана вимога не має цивільно-правового характеру, а містить ознаки публічного спору.

Також, Великою Палатою Верховного суду було винесено постанову по справі № 520/9778/13 від 29.05.2019 року, в якій висловлено позицію щодо того, що характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2 ( N 2747-IV), 4 ( N 2747-IV), 5 ( N 2747-IV), 19 ( N 2747-IV) та 46 КАС України ( N 2747-IV) (у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, а також право суб`єкта владних повноважень звернутися до адміністративного суду у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

При цьому визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених законодавством повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності. Здійснення такого державного контролю означає обов`язковість прийнятих за його результатами рішень для підконтрольного суб`єкта, що свідчить про владно-управлінський характер, а відтак і публічно-правову природу таких правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що спори, які виникають за участю суб`єкта владних повноважень з метою реалізації у спірних відносинах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, є публічно-правовим.

Аналогічні висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладено, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі N 1519/2-787/11 (провадження N 14-48цс18), від 11 квітня 2018 року у справі N 826/366/16 (провадження N 11-96апп18), від 15 травня 2018 року у справі N 463/4564/16-а (провадження N 11-346апп18), а також від 22 квітня 2019 року у справі N 369/3043/17-ц (провадження N 14-156цс19).

Щодо посилань позивача у позові та пояснень по справі на позицію, висловлену в постановах Великої Палати Верховного суду щодо спірних правовідносин, суд зазначає, що предметом розгляду справ, на які посилається позивач був зокрема спір по право, в той час, як вже було зазначено вище, в даному випадку спір про право між сторонами відсутній.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також враховуючи, що між позивачем та відповідачами відсутній спір про право та Харківська міська рада виступає у спірних правовідносинах як суб`єкт владних повноважень, який діє з метою реалізації у спірних відносинах в межах наданих йому законодавством владних управлінських функцій, суд дійшов висновку, що справа № 922/787/19 в частині визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення: 421444320), яким додано підставу виникнення права власності у приватного підприємства "Акубенс" на нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б в нежитловій будівлі лі. "Ш-2" по АДРЕСА_1 - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 51 від 13.07.2018 року та змінено загальну площу вказаного нерухомого майна з 285,8 кв.м. на 651,1 кв.м. за предметною та суб`єктною юрисдикцією має розглядатись в рамках адміністративного, а не господарського судочинства, в зв`язку з чим провадження у цій частині підлягає закриттю, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що у відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тобто судовий збір за позовною вимогою про визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію змін до об`єктів нерухомого майна у розмірі 1921,00 грн. може бути повернутий позивачу за його клопотанням.

Керуючись статтями п. 1 ч. 1 231, 233-235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання відповідача Приватного підприємства "Акубенс" та 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів фізична особа ОСОБА_1 про закриття провадження у справі в частині визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення: 421444320), яким додано підставу виникнення права власності у приватного підприємства "Акубенс" на нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б в нежитловій будівлі лі. "Ш-2" по АДРЕСА_1 - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 51 від 13.07.2018 року та змінено загальну площу вказаного нерухомого майна з 285,8 кв.м. на 651,1 кв.м. задовольнити.

Закрити провадження у справі № 922/787/19 в частині визнання недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію змін об`єктів нерухомого майна (індексний номер рішення: 421444320), яким додано підставу виникнення права власності у приватного підприємства "Акубенс" на нежитлові приміщення 1-го поверху № 15, 16, 19, 20, 20а, 20б, 21-:-26, мансардний поверх № 22а, 22б в нежитловій будівлі лі. "Ш-2" по АДРЕСА_1 - декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 51 від 13.07.2018 року та змінено загальну площу вказаного нерухомого майна з 285,8 кв.м. на 651,1 кв.м. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення суддею.

Ухвала підлягає оскарженню, в порядку, передбаченому ст.ст. 255-256 ГПК України.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Ухвалу підписано 11.07.2019 року.

Суддя Н.С. Добреля
922/787/19