ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2019 року м.Дніпро Справа № 908/1859/16

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В.

судді: Коваль Л.А., Кузнецов В.О.

секретар судового засідання Кисельов Є.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Железняк-Кранг І.В., довіреність №б/н від 28.09.2018 р., адвокат;

арбітражний керуючий: Острик С.Ю., свідоцтво №300 від 28.02.2013 р.;

від ПАТ "Дельта Банк": Васюта К.С., довіреність №б/н від 26.04.2019 р., адвокат;

інші представники у судове засідання не з'явилися, про час та місце повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.03.2019, повний текст ухвали складено 03.04.2019 року, суддя Черкаський В.І., у справі № 908/1859/16

Кредитори:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Таврічеське МБ"

2. Пологівська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області

3. Приватне підприємство "Еліт-Фаст"

4. Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк"

Боржник - Селянське (фермерське) господарство "Таврічеське"

банківські установи, що здійснюють розрахунково-касове обслуговування боржника: АТ "МетаБанк"

Ліквідатор - Острик С.Ю.

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.03.2019 у справі скаргу ПАТ "Дельта Банк" (вх. № 08-08/4107/19 від 26.02.2019) на дії ліквідатора залишено без задоволення.

Скаргу ПАТ "Дельта Банк" (вх. № 08-08/6194/19 від 26.03.2019) на дії ліквідатора залишено без задоволення.

Заяву ліквідатора (вх. № 08-08/19783/18 від 05.11.2018) задоволено.

Затверджено звіт про основну грошову винагороду арбітражного керуючого Острика С.Ю. під час виконання повноважень розпорядника майна С(Ф)Г "Таврічеське" за період з 28.07.2016 по 03.10.2016 у розмірі 6 454 грн. 83 коп.

Затверджено звіт про основну грошову винагороду арбітражного керуючого Острика С.Ю. під час виконання повноважень ліквідатора С(Ф)Г "Таврічеське" за період з 04.10.16 по 31.10.2018 включно у розмірі 159 979 грн. 35 коп.

Заяву ліквідатора (вх. 08-08/21285/18 від 27.11.2018) про затвердження мирової угоди задоволено.

Затверджено мирову угоду у справі № 908/1859/16 про банкрутство Селянського (фермерського) господарства "Таврічеське" (70543, Запорізька область, Оріхівський район, с.Новоандріївка, вул. Клименка, 19, ), укладену 23.11.2018 між боржником та комітетом кредиторів в особі голови комітету кредиторів , в наступній редакції:

"Схвалено"

Комітетом кредиторів

"Селянського (Фермерського)

Господарства "Таврічеське""

(найменування боржника)

Протокол від 23.11.2018 року № б/н

Голова комітету Кредиторів

Директор ТОВ "Таврічеське МБ" Жилов О.В.

(П.І.Б.)

Мирова угода у справі № 908/1859/16 про банкрутство боржника Селянського (Фермерського) господарства "Таврічеське",

(найменування боржника, код згідно з ЄДРПОУ)

порушеній Господарським судом Запорізької області ухвалою від

28.07.2016 року

(найменування суду, дата відкриття провадження у справі)

Мирова угода

м. Запоріжжя 23.11.2018

(місце укладення) (дата укладення)

І. Загальні положення

1.1. Боржник Селянське (Фермерське) господарство "Таврічеське" () в особі ліквідатора Острика С.Ю., який діє на

(найменування боржника, код згідно з ЄДРПОУ)

підставі постанови Господарського суду Запорізької області від 04.10.2016 у справі №908/1859/16, та кредитори боржника в особі голови комітету кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврічеське МБ", в особі директора Жилова О.В., який діє на підставі Статуту.

(П.І.Б.)

1. 2 Треті сторони у справі про банкрутство відсутні (найменування та реквізити) уклали мирову угоду у справі про банкрутство Селянського (Фермерського) господарства "Таврічеське", порушеній Господарським судом Запорізької області ухвалою від 28.07.2016 року за

(найменування боржника) (найменування суду, дата відкриття провадження у справі)

заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврічеське МБ" (72241, Запорізька область, Веселівський район, с. Веселе, вул. Радянська, 31, ) з метою розрахунків з кредиторами та

(реквізити) відновленняплатоспроможності боржника на умовах

та в порядку, визначених цією мировою угодою.

II. Предмет мирової угоди

2.1. Станом на дату укладення мирової угоди погашені наступні кредиторські вимоги:

2.1.1. Першої черги задоволення:

- АТ "Дельта Банк" в розмірі 6 720, 00 грн.;

- ПП "Еліт - Фаст" в розмірі 2 756, 00 грн.;

- Пологівська ОДПІ у розмірі 2 756, 00 грн.

2.1.2. Третьої черги задоволення:

Пологівська ОДПІ - 34 947 грн. 11 коп. основного платежу;

2.1.3. Шостої черги задоволення

Пологівська ОДПІ - 277 грн. 80 коп. - штрафних санкцій; 6 761 грн. 44 коп. - пені.

2.1.4 Таким чином, щодо вказаних вимог, які є погашеними, мирова угода не укладається.

2.2. Мирова угода укладена щодо вимог, включених до реєстру вимог кредиторів та незадоволених станом на день укладення мирової угоди, а саме:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Таврічеське МБ" у розмірі 583 006 гри. 49 коп. - 4-тої черги задоволення вимог;

- Приватного підприємства "Еліт - Фаст" у розмірі 100 000, 00 грн. - 6-ї черги задоволення вимог.

Селянське (Фермерське) господарство "Таврічеське" зобов'язується сплатити на користь кредитора 4-ї черги задоволення ТОВ "Таврічеське МБ" грошові кошти у розмірі 583 006, 49 грн. на умовах відстрочки після спливу 5-ти років з дня набрання законної сили ухвалою суду про затвердження цієї мирової угоди, за рахунок господарської діяльності боржника.

Вимоги Приватного підприємства "Еліт - Фаст" у розмірі 100 000, 00 грн. 6-ї черги задоволення вимог задоволенню не підлягають, оскільки підлягають списанню за умовами мирової угоди.

III. Порядок і строки виконання зобов'язань боржника

3.1. Умови та порядок виконання зобов'язань боржника

3.1.1. Сторони домовилися про виконання зобов'язань боржником С(Ф)Г "Таврічеське" перед ТОВ "Таврічеське МБ" 4-ї черги задоволення в повному обсязі на умовах відстрочки, строк якої становить 5 років з дня затвердження господарським судом цієї мирової угоди.

3.1.2. Сторони домовилися про повне прощення (списання) вимог ПП "Еліт - Фаст" 6-ї черги задоволення у розмірі 100 000, 00 грн., що не є конкурсними.

3.2. Строки виконання зобов'язань боржника

3.2.1. Щодо вимог ТОВ "Таврічеське МБ" до С(Ф)Г "Таврічеське" у розмірі 583 006, 49 грн. строк виконання зобов'язань настає після закінчення 5-річної відстрочки, що розпочинається з дня затвердження господарським судом цієї мирової угоди.

IV. Прикінцеві та інші положення

4.1. З дня затвердження господарським судом цієї мирової угоди С(Ф)Г "Таврічеське" вважається таким, що відновило свою платоспроможність, із внесенням відповідних записів про відсутність процедури припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

4.2. З дня затвердження господарським судом цієї мирової угоди скасовуються арешти та інші обтяження, накладені на майно та грошові кошти С(Ф)Г "Таврічеське".

4.3. Вимоги кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом в межах справи про банкрутство С(Ф)Г "Таврічеське", вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Керівник боржника/арбітражний Голова комітету кредиторів

керуючий (керуючий санацією,

ліквідатор), який/виконує повноваження

органів управління

та керівника боржника

Острик С.Ю. Директор ТОВ "Таврічеське МБ"

Жилов О.В.

(П.І.Б.)

Зобов'язано Селянське (фермерське) господарство "Таврічеське" здійснити виділ забезпечених речей з майна боржника, що є предметом забезпечення ПАТ "Дельта Банк" за договорами застави: транспортного засобу № 40/ZК-07-3 від 17.07.2007 та рухомого майна № 40/ZK-07-04 від 17.07.2007, їх продаж на аукціоні в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", та задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01014, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38, ) за рахунок отриманих від продажу коштів.

Припинено процедуру ліквідації Селянського (фермерського) господарства "Таврічеське".

Провадження у справі № 908/1859/16 про банкрутство Селянського (фермерського) господарства "Таврічеське" закрито.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ПАТ "Дельта Банк" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційної скаргою, в якій просить суд ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.03.2019 по справі №908/1859/16 в частині відмови в задоволенні скарги AT «Дельта Банк» вх. № 08- 08/6194/19 від 26.03.2019 на дії ліквідатора скасувати та постановити нове рішення, яким скаргу AT «Дельта Банк» задовольнити повністю, а саме:

- визнати дії ліквідатора СФГ «Таврічеське» - арбітражного керуючого Острика Сергія Юрійовича незаконними та такими які порушують права кредитора AT «Дельта Банк»;

- зобов'язати ліквідатора СФГ «Таврічеське» - арбітражного керуючого Острика Сергія Юрійовича вжити заходів щодо виявлення заставного майна Банку, в тому числі, але не виключно, звернутися до правоохоронних органів із відповідною заявою про порушення кримінального провадження за фактом відсутності заставного майна, а також притягнення колишніх керівників Боржника до кримінальної відповідальності за втрату застави.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.03.2019 по справі №908/1859/16 в частині:

- затвердження звіт про основну грошову винагороду арбітражного керуючого Острика С.Ю. під час виконання повноважень розпорядника майна С(Ф)Г "Таврічеське" за період з 28.07.2016 по 03.10.2016 у розмірі 6 454 грн. 83 коп.

- затвердження звіт про основну грошову винагороду арбітражного керуючого Острика С.Ю. під час виконання повноважень ліквідатора С(Ф)Г "Таврічеське" за період з 04.10.16 по 31.10.2018 включно у розмірі 159 979 грн. 35 коп.

- задоволення заяви ліквідатора (вх. 08-08/21285/18 від 27.11.2018) про затвердження мирової угоди;

- про затвердження мирової угоди;

- про зобов'язання Селянське (фермерське) господарство "Таврічеське" здійснити виділ забезпечених речей з майна боржника, що є предметом забезпечення ПАТ "Дельта Банк" за договорами застави: транспортного засобу № 40/ZК-07-3 від 17.07.2007 та рухомого майна № 40/ZK-07-04 від 17.07.2007, їх продаж на аукціоні в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", та задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01014, м. Київ, вул.Дружби Народів, 38, ) за рахунок отриманих від продажу коштів;

- припинення процедуру ліквідації Селянського (фермерського) господарства "Таврічеське";

- закриття провадження у справі № 908/1859/16 про банкрутство Селянського (фермерського) господарства "Таврічеське" - скасувати повністю.

Скаржник вважає, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, скаржник посилається на наступні обставини:

- судом одночасно в одному засіданні розглядалося дві скарги AT «Дельта Банк» та заява ліквідатора про затвердження мирової угоди та за результатами винесено одну ухвалу. А отже, винесення однієї ухвали за результатами одночасного розгляду трьох процесуальних документів є порушенням прав AT «Дельта Банк» на справедливий та повний розгляд справи;

- з отриманих від ліквідатора відомостей встановити дійсність майна, його належність до заставного не вбачалося можливості, в зв'язку із чим, Банк змушений був звернутися до суду зі скаргою. Таким чином, ліквідатором було порушено ч.6 ст. 31, ст. 41, ч.3 ст.98 Закону про банкрутство, а саме: безпідставно подано до правоохоронних органів заяву про закриття кримінального провадження; навмисно введено в оману заставного кредитора про виявлення заставного майна; відмова у вжитті заходів направлених на розшук майна боржника;

- Акти огляду стали підтвердженням факту, що майно, про яке повідомлено Ліквідатором, не є заставою Банку (крім п.4, 6). Зазначений факт є підтвердженням навмисних дій Ліквідатора по введенню в оману як суду так і заставного кредитора, а також підтвердженням порушення Ліквідатором вимог ст.41 Закону про банкрутство;

- в разі відмови від затвердження мирової угоди забезпеченим кредитором, реалізація заставного майна в порядку передбаченому Законом про банкрутство має відбуватися перед затвердженням мирової угоди господарським судом та закриття провадження у справі про банкрутство. Таким чином, судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали було порушено норми ст. 81 Закону про банкрутство;

- допущені процесуальні порушення на предмет повноти дослідження обставин справи по результатам, якої прийнято мирову угоду та затверджено факт виділу і реалізації майна, яке не відноситься до статусу заставного майна, та не вирішення та не звернення уваги на даний факт, є такими помилками, які порушують принцип пропорційності господарського судочинства з метою дотримання балансу інтересів кредиторів та боржника у справі про банкрутство, не забезпечують справедливого розгляду справи. Рішення судів, прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, не можуть вважатися такими, що відповідають приписам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право на справедливий суд. В даному, AT «Дельта Банк» вбачає порушення ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

У запереченнях на апеляційну скаргу ліквідатор просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду - без змін. Зокрема, ліквідатором зазначені наступні доводи:

- судом першої інстанції повно та всебічно встановлено повноту дій при здійсненні розшуку майна;

- в наслідок спільного огляду заставного майна Банк фактично відмовився від предмета забезпечення, що підтверджується заявою про уточнення до заяви з грошовими вимогами (№562 від 30.08.2017), якою Банк просив визнати його конкурсним кредитором, а не забезпеченим;

- знайшовши техніку після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, ліквідатор написав заяву про відсутність подальших підстав для досудового розслідування саме за ст. 185 КК України, а не в частині незаконного відчуження та списання техніки. В той же час, постановою про закриття кримінального провадження визнано неспроможними доводи ліквідатора щодо незаконного списання майна, оскільки таке списання мало місце в межах господарської діяльності підприємства. Також, у поліції відсутні відомості про стан майна на час укладення договорів застави;

- оскаржуваною ухвалою затверджено мирову угоду у справі про банкрутство та закрито провадження по даній справі, це означає, що С(Ф)Г «Таврічеське» вважається таким, що відновило свою платоспроможність. А відтак AT «Дельта Банк» не позбавлений можливості самостійно реалізувати свої права заставодержателя, зокрема, шляхом подання звернень до правоохоронних органів, оглядів майна, оскарження віднесення майна до заставного тощо. Повернення ж до ліквідаційної процедури матиме наслідком лише затягування процесу, адже Банк незадоволений станом виявленого майна та заперечує не те, що проти реалізації, а проти його належності до заставленого майна;

- Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлений порядок та строки затвердження мирової угоди у справі про банкрутство. При цьому за результатами такого розгляду суд або затверджує мирову угоду, або відмовляє у її затвердженні. Підстав для відмови у затвердженні мирової угоди у зв'язку із тим, що реалізація виділених речей, які є предметом забезпечення, не відбулася, Закон суд не наділяє. При цьому комітетом кредиторів додержано частину 3 статті 80 ГПК України, виділено забезпечені речі, а тому підстав для відмови у задоволенні мирової угоди немає.

Від скаржника до апеляційного суду надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме: копію заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.04.2019 року №1629; копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення; копію запита про надання інформації від 11.06.2019 року 2647/1.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, з огляду на викладене нижче.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 28.07.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство Селянського (фермерського) господарства "Таврічеське". Визнано грошові вимоги ТОВ "Таврічеське МБ" до боржника в загальній сумі 583 006 грн. 49 коп. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Острика С.Ю. Попереднє засідання суду призначено на 07.09.2016.

26.08.2016 року розпорядником майна надано проміжний звіт (вх. 09-06/22209 від 26.08.2016).

Ухвалою від 07.09.2016 року заяву Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізької області (вх. 09-06/22667 від 02.09.2016) про визнання кредиторських вимог до боржника задоволено, визнано конкурсним кредитором у справі (з вимогами):

- Пологівську ОДПІ ГУ ДФС у Запорізької області у сумі 1 553 766,23 грн.: 555 394,28 грн. - основний платіж; 652 574,05 грн. - штрафні санкції; 355 943,70 грн. - пеня (555 394 грн. 28 коп. - 3-тя черга; 988 517грн. 75 коп. - 6-та черга задоволення вимог);

- ТОВ "Таврічеське МБ" у сумі 583 006 грн. 49 коп. - 4-та черга задоволення вимог. Витрати понесені заявником на оплату судового збору у розмірі 2 756,00 грн. включити до 1-ої черги задоволення вимог. Затверджено реєстр вимог кредиторів, підсумкове засідання суду призначено на 04.10.2016 року.

19.09.2016 року від розпорядника майна надійшла заява на участь у справі у якості ліквідатора та висновок щодо фінансового стану та про наявність ознак неплатоспроможності СФГ "Таврічеське".

28.09.2016 року розпорядником майна наданий проміжний звіт за період з 27.08.2016 року по 27.09.2016 року з відповідними документами.

Також 28.09.2016 року від комітету кредиторів надійшло клопотання від 22.09.2016р. (вх. 09-06/24811 від 28.09.2016) про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором Острика С.Ю. До клопотання додано копію протокольного рішення зборів кредиторів №1 від 16.09.2016 року та копію протокольного рішення зборів комітету кредиторів №1 від 16.09.2016 року.

Постановою суду від 04.10.2016 року визнано Селянське (фермерське) господарство "Таврічеське" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Острика С.Ю., оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання С(Ф)Г "Таврічеське" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

26.02.2019 року до суду від ПАТ "Дельта Банк" надійшла вих. № 23.1./2780 від 22.02.2019 року (вх. № 08-08/4107/19 від 26.02.2019) на дії ліквідатора, в якій кредитор 4 просить суд:.

1. Прийняти до розгляду дану скаргу.

2. Скаргу на дії ліквідатора СФГ "Таврічеське" - арбітражного керуючого Острика Сергія Юрійовича задовольнити.

3. Визнати дії ліквідатора СФГ "Таврічеське" - арбітражного керуючого Острика Сергія Юрійовича незаконними та такими які порушують права кредитора АТ "Дельта Банк".

4. Зобов'язати ліквідатора СФГ "Таврічеське" - арбітражного керуючого Острика Сергія Юрійовича надати звіти про виконану роботу.

5. Зобов'язати ліквідатора СФГ "Таврічеське" - арбітражного керуючого Острика Сергія Юрійовича повідомити АТ "Дельта Банк" про конкретне місцезнаходження заставного майна виявленого ліквідатором із зазначенням назви населеного пункту, вулиці, номеру будинку, реквізити зберігача, в тому числі контактні дані (номери мобільних телефонів) та надати його до огляду.

6. Зобов'язати ліквідатора надати інформацію про вчинені дії по прийняттю і збереженню заставного майна ліквідатора.

7. Зобов'язати ліквідатора здійснити повторну інвентаризацію майна за участю повноваженого представника Банку.

8. Зобов'язати Ліквідатора звернутися до Інспекції Державного технічного нагляду з відповідним запитом, що заставних тракторів Банку, за критерієм пошуку по заводським номерам та номерам двигунів, а саме:

- даних щодо поточних власників заставних сільськогосподарських машин згідно державного обліку;

- даних щодо дати зняття з державного обліку заставних сільськогосподарських машин з СФГ "Таврічеське";

- даних щодо підстав зняття з державного обліку заставних сільськогосподарських машин з СФГ "Таврічеське" (купівля-продаж, списання чи інше).

26.03.2019 року до суду від ПАТ "Дельта Банк" надійшла скарга вих. № 23.1/2844 від 20.03.2019 року (вх. № 08-08/6194/19 від 26.03.2019) в якій скаржник просить суд:

1. Скаргу АТ "Дельта Банк" на дії ліквідатора СФГ "Таврічеське" - арбітражного керуючого Острика Сергія Юрійовича задовольнити.

2. Визнати дії ліквідатора СФГ "Таврічеське" - арбітражного керуючого Острика Сергія Юрійовича незаконними та такими які порушують права кредитора АТ "Дельта Банк".

3. Зобов'язати ліквідатора СФГ "Таврічеське" - арбітражного керуючого Острика Сергія Юрійовича вжити заходів щодо виявлення заставного майна Банку, в тому числі, але не виключно, звернутися до правоохоронних органів із відповідною заявою про порушення кримінального провадження за фактом відсутності заставного майна, а також притягнення колишніх керівників Боржника до кримінальної відповідальності за втрату застави.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо відповідності закону та обґрунтованості винесеної судом першої інстанції ухвали, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Згідно із частиною 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За змістом статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон) справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 42 Закону встановлено, що всі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання банкрута, об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Обов'язком ліквідатора є належне виконання ним усіх повноважень в ході ліквідаційної процедури, зокрема, встановлення наявності майна та майнових прав (обтяжень) боржника; здійснення запитів до державних реєстрів майнових прав та обтяжень (заборон відчуження); виявлення дебіторів боржника; здійснення запитів до державних органів, в яких можуть бути зареєстровані майно або інші активи, що належать банкруту; надіслання повідомлень до державних органів, які контролюють сплату загальнообов'язкових податків та зборів; отримання від органів державної виконавчої служби відомостей щодо виконавчих проваджень відносно банкрута.

Ліквідатор повинен діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів.

Відповідно до приписів ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення серед іншого здійснює такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Законом про банкрутство передбачена певна сукупність дій, яку необхідно вчинити ліквідатору в ході ліквідаційної процедури та перелік додатків, які додаються до звіту ліквідатора і є предметом дослідження в судовому засіданні за підсумками ліквідаційної процедури, що проводиться за участю кредиторів (комітету кредиторів); подання звіту та ліквідаційного балансу здійснюється ліквідатором за наслідком всіх проведених ним дій в ході ліквідаційної процедури. Обов'язком ліквідатора є здійснення всієї повноти заходів спрямованих на виявлення активів боржника, при цьому ні у кого не повинен виникати обґрунтований сумнів, щодо їх належного здійснення (принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора у ліквідаційній процедурі) (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 927/1191/14).

Принцип безсумнівної повноти дій ліквідатора полягає в тому, що кредитор повинен обґрунтовувати, що саме не вчинив ліквідатор і як це вплинуло на результат формування ліквідаційної маси (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 904/4863/13).

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №908/1859/16 було встановлено, що 17.10.2017 ухвалою Господарського суду Запорізької області заяву ПАТ «Дельта Банк» (від 19.04.2017 вх. № 08-06/10397) залишено без задоволення, оскільки предмети застави загинули (списані /розкомплектовані). 18.01.2018 постановою Донецького апеляційного господарського суду ухвалу Господарського суду Запорізької області від 17.10.2017 скасовано, прийнято нове рішення у справі. Заяву ПАТ «Дельта Банк» з вимогами до СФГ «Таврічеське» (від 14.04.2017 вих. № 23.1/216), з урахуванням уточнення до заяви (від 30.08.2017 вих. № 562) задоволено, визнано та внесено окремо до реєстру вимог кредиторів СФГ «Таврічеське» вимоги ПАТ «Дельта Банк» в сумі 2 484 379, 96 грн, які забезпечені заставою майна боржника, зобов'язано ліквідатора арбітражного керуючого Острика С.Ю. внести окремо до реєстру вимог кредиторів СФГ «Таврічеське» відомості про заставне майно, що є предметом забезпечення за договором застави транспортного засобу від 17.07.2007 № 40/Zk-07-3, а саме: трактор марки МТЗ-82.1, 2003 р. в. номер двигуна 589802, заводський номер 08097536, державний номер реєстрації 08832 ВО; трактор марки МТЗ-82.1, 2003 р. в. номер двигуна 589610, заводський номер 08097574, державний реєстраційний номер 08833 ВО; трактор колісний марки Кейс-Магнум-8940, 1999 р. в., номер двигуна 45653346 заводський номер ЛА0088322 державний реєстраційний номер 10193 ВО, які належать СФГ «Таврічеське» та договором застави рухомого майна від 17.07.2007 № 40/Zk-07-4 згідно з переліком: борона ЗБР-2,4,2004 р. в., 1 шт. інвентарний номер № 30; сівалка СЗ-5,4 (4 рукава, 2гц.), 2004 р. в., 1 шт., інвентарний номер № 173; сівалка СУПН-8/01, 2004 р. в., 1 шт., інвентарний номер № 25; борона ДМТ - 4Д, 2000 р. в., 1 шт., інвентарний номер № 32; борона Деметра - 4000, 2001 р. в., 1 шт., інвентарний номер № 31, які належать СФГ «Таврічеське», визнано та внесено до реєстру вимог кредиторів СФГ «Таврічеське» в першу чергу задоволення вимоги ПАТ «Дельта Банк» в сумі 3 200 грн.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначив, що, у порушення вимог пункту 3.1.13 Договорів застави Заставодавець не повідомив Заставодержателя про загибель чи пошкодження заставного майна та не передав в заставу інше, рівноцінне майно. Одночасно жодних належних та допустимих доказів огляду заставного майна для встановлення його фактичної наявності чи відсутності за адресою місцезнаходження, а не реєстрації, а саме: Запорізька область, Оріхівський район, с. Веселе, вул. Радянська, буд. 1 «а», яка і була передбачена п. 1.5 Договорів застави, ліквідатором до суду не надано та матеріали таких доказів не містять.

Додатково судом апеляційної інстанції вказано, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження проведення ліквідатором інвентаризації майна банкрута з метою його виявлення та обліку в натурі, вжиття будь-яких заходів спрямованих на пошук майна саме за його місцезнаходженням передбаченим в договорах застави, враховуючи лише отримання інформації про відсутність заставного майна від попереднього керівництва банкрута, що унеможливлює зробити беззаперечний висновок про загибель, втрату або пошкодження предмету застави, а отже і припинення застави, яка забезпечує зобов'язання перед ПАТ «Дельта Банк».

Вирішуючи питання щодо відмови у задоволені скарг ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції обмежився констатацією факту щодо фіксації спільного огляду майна, що є предметом забезпечення та складення відповідних актів спільного огляду, проведенням інвентаризації виявлених активів СФГ «Таврічеське».

При цьому, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не надав оцінки діям ліквідатора щодо здійснення вичерпних заходів стосовно пошуку, виявлення та повернення майна, яке належало банкрутові до порушення провадження у справі про банкрутство та перебувало у заставі кредитора.

Разом з тим, слід звернути увагу, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо можливості розгляду в одному судовому засіданні скарг на дії ліквідатора ПАТ «Дельта Банк», затвердження звіту про основну грошову винагороду арбітражного керуючого Острика С.Ю. під час виконання повноважень розпорядника майна С(Ф)Г "Таврічеське" за період з 28.07.2016 по 03.10.2016 у розмірі 6 454 грн. 83 коп., затвердження звіту про основну грошову винагороду арбітражного керуючого Острика С.Ю. під час виконання повноважень ліквідатора С(Ф)Г "Таврічеське" за період з 04.10.16 по 31.10.2018 включно у розмірі 159 979 грн. 35 коп. затвердження мирової угоди у справі № 908/1859/16 про банкрутство Селянського (фермерського) господарства "Таврічеське", зобов'язання Селянського (фермерського) господарства "Таврічеське" здійснити виділ забезпечених речей з майна боржника, що є предметом забезпечення ПАТ "Дельта Банк" за договорами застави: транспортного засобу № 40/ZК-07-3 від 17.07.2007 та рухомого майна № 40/ZK-07-04 від 17.07.2007, їх продаж на аукціоні в порядку, встановленому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", та задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (01014, м. Київ, вул. Дружби Народів, 38, ) за рахунок отриманих від продажу коштів, припинення процедури ліквідації Селянського (фермерського) господарства "Таврічеське" та закриття провадження у справі № 908/1859/16 про банкрутство.

Приймаючи за результатами розгляду вищевказаних питань один процесуальний документ, судом першої інстанції не було враховано, що згадані вимоги, хоча і регулюються одним законом, їх сумісний розгляд може перешкодити з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін, повному та всебічному розгляду цих вимог, має суттєве значення при завершені розгляду справи про банкрутство, можливості оскарження судових рішень.

Окремо слід зазначити про передчасність вирішення питання про припинення процедури ліквідації Селянського (фермерського) господарства "Таврічеське" та закриття провадження у справі № 908/1859/16 про банкрутство.

Вирішуючи питання про законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в частині затвердження звітів про основну грошову винагороду арбітражного керуючого Острика С.Ю. під час виконання повноважень розпорядника майна С(Ф)Г «Таврічеське» за період з 28.07.2016 року по 03.10.2016 року у розмірі 6454 грн. 83 коп., та з 04.10.2016 року по 31.10.2018 року у розмірі 159979 грн. 35 коп., колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції з 19.01.2013р.) арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом.

Згідно ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород.

Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень керуючого санацією, ліквідатора.

Витрати арбітражного керуючого, пов'язані з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Законом, крім витрат на страхування його відповідальності за заподіяння шкоди внаслідок неумисних дій або помилки під час виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора, а також витрат, здійснення яких безпосередньо не пов'язане з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство, і витрат, пов'язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати, що перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення з господарського спору, в тому числі і у справі про банкрутство, повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом.

Оскаржувана ухвала господарського суду Дніпропетровської області не містить встановлення обставин, щодо того, які саме дії, пов'язані з наданням послуг ліквідатора, вчинялись Остриком С.Ю. в період з 28.07.2016 року по 03.10.2016 року та з 04.10.2016 року по 31.10.2018 року, оскільки оплаті підлягають саме послуги ліквідатора під час здійснення ним ліквідаційної процедури у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході здійснення ліквідаційної процедури ліквідатором складалися звіти про свою діяльність та інші питання, визначені ч.9 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ( т.11 а.с.- 118-180). Вказані звіти направлялися на адреси кредиторів - Товариства з обмеженою відповідальністю «Таврічеське МБ» та Пологівської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області.

Колегія апеляційної інстанції звертає увагу на те, що задовольняючи вимоги щодо затвердження звітів ліквідатора про основну грошову винагороду арбітражного керуючого Острика С.Ю., господарський суд першої інстанції не надав належну правову оцінку змісту наданих копій звіту, не з'ясував обсяг діяльності ліквідатора Острика С.Ю. Так, звіти за грудень 2017 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, вересень 2018 року містять інформацію щодо діяльності ліквідатора у вигляді надання до державного органу з питань банкрутства відомостей, необхідних для ведення єдиного державного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справ про банкрутство.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 77 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами. Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство. У процедурі розпорядження майном боржника мирову угоду може бути укладено лише після виявлення всіх кредиторів і затвердження господарським судом реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди.

Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її. Від імені кредиторів мирову угоду підписує голова Комітету кредиторів.

Частиною 1 ст. 78 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визначено, що мирова угода може бути укладена тільки щодо вимог, забезпечених заставою, вимог другої та наступних черг задоволення вимог кредиторів, визначених цим Законом.

У ч. 2 цього Закону передбачено, що у разі якщо умови мирової угоди передбачають розстрочку чи відстрочку або прощення (списання) боргів чи їх частини, орган стягнення зобов'язаний погодитися із задоволенням частини вимог з податків, зборів (обов'язкових платежів) на умовах такої мирової угоди з метою забезпечення відновлення платоспроможності підприємства. При цьому податковий борг, який виник у строк, що передував трьом повним календарним рокам до дня подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду, визнається безнадійним та списується, а податкові зобов'язання чи податковий борг, які виникли у строк протягом трьох останніх перед днем подання заяви про порушення справи про банкрутство до господарського суду календарних років, розстрочується (відстрочується) або списується на умовах мирової угоди. Зазначену мирову угоду підписує керівник відповідного органу доходів і зборів за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ст. 80 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мирова угода протягом семи днів від дня прийняття комітетом кредиторів рішення про її укладення схвалюється забезпеченими кредиторами. Для схвалення мирової угоди потрібна згода всіх забезпечених кредиторів. Якщо всі забезпечені кредитори заперечують проти схвалення мирової угоди, інші кредитори можуть прийняти одне з таких рішень:

- про виділ забезпечених речей з майна боржника, їх продаж на аукціоні в порядку, встановленому цим Законом, та задоволення вимог забезпечених кредиторів за рахунок отриманих від продажу коштів;

- про викуп боргу відповідно до відомостей реєстру вимог кредиторів.

Частина 3 ст. 81 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визначає, що господарський суд відмовляє в затвердженні мирової угоди у разі: порушення порядку укладення мирової угоди, встановленого цим Законом; якщо умови мирової угоди суперечать законодавству.

Мирова угода в процедурі банкрутства - це механізм фінансового оздоровлення неплатоспроможного підприємства, яка створює баланс інтересів, вона є підсумком всієї процедури банкрутства та результатом всіх проведених спеціальних заходів по фінансовому оздоровленню боржника, передбачених процедурою банкрутства.

Виходячи зі змісту вказаних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд, розглядаючи клопотання про затвердження мирової угоди, повинен перевірити відповідність умов мирової угоди чинному законодавству та з'ясувати чи не порушує мирова угода прав кредиторів та інших осіб.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 80 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо всі забезпечені кредитори заперечують проти схвалення мирової угоди, інші кредитори можуть прийняти, зокрема, рішення про виділ забезпечених речей з майна боржника, їх продаж на аукціоні в порядку, встановленому цим Законом, та задоволення вимог забезпечених кредиторів за рахунок отриманих від продажу коштів.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що виходячи зі змісту ст. 80 Закону, фактичний виділ забезпечених речей з майна боржника їх продаж на аукціоні відповідно до вимог Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та задоволення вимог забезпечених кредиторів за рахунок отриманих від продажу коштів повинен відбуватися до затвердження господарським судом мирової угоди у справі про банкрутство.

За встановлених обставин, оскільки майно боржника С(Ф)Г «Таврічеське» було виділено єдиному забезпеченому кредитору ПАТ «Дельта Банк», проте на час прийняття судом ухвали про затвердження мирової угоди та припинення провадження у справі не було реалізовано, колегія суддів апеляційної інстанції вважає необґрунтованим та передчасним висновок господарського суду першої інстанції про прийняття ухвали про затвердження мирової угоди та припинення провадження у даній справі про банкрутство.

Згідно роз'яснень, викладених у пунктах 1, 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до п. 6 ч. 1, ст. 275, п. 1 ч.1 ст. 280 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення встановивши неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно з ч. 1, ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду - скасуванню, у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст.ст. 280-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" - задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.03.2019 у справі №908/1859/16 - скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 04.07.2019р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.О. Кузнецов