ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 р. Справа№ 910/929/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

за участю представників: не викликались

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства

«Страхова компанія «Країна»

на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019р.

у справі № 910/929/19 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ

БАНК «ХРЕЩАТИК» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Славкіної М.А.

до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія

«Країна»

про стягнення 899,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» в особі Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Славкіної М.А. звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення заборгованості зі сплати невикористаної частини страхового платежу в розмірі 899,13 грн. за Договором № УА 112790 добровільного страхування орендованого майна від 23.07.2015р.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов Додаткової угоди № 1 від 25.08.2016р. до Договору № УА 112790 добровільного страхування орендованого майна від 23.07.2015 не повернув позивачу частину страхового платежу в розмірі 899,13 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2019 року у справі № 910/929/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь Публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» 899,13 грн. страхового платежу та 1 921,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019р. у справі № 910/929/19 та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог до відповідача в повному обсязі, а також поновити строк на апеляційне оскарження.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, а також невірно застосовано норми матеріального права які мають значення для справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.05.2019р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. - головуюча суддя; судді - Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019р. посилаючись на те, що, рішення суду було надіслано Публічному акціонерному товариству «Страхова компанія «Країна» поштою, та було вручено представнику відповідача 01.04.20219р.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Колегія суддів звертає увагу також на те, що згідно положення п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дослідивши подане клопотання, колегія суддів, дійшла висновку про те, що вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження є поважними, клопотання скаржника про відновлення пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019р. по справі 910/929/19 є таким, що підлягає задоволенню.

Оскільки апеляційна скарга подана з додержанням вимог ст. ст. 256, 258 та 259 ГПК України, суд визнає подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження у справі та призначення справи до розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі (Глава 1. Апеляційне провадження).

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 270 ГПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції починається з відкриття першого судового засідання або через п`ятнадцять днів з дня відкриття апеляційного провадження, якщо справа розглядається без повідомлення учасників справи.

Судом першої інстанції справа № 910/929/19 розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019р. задоволено клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019р. по справі 910/929/19 та поновити Публічному акціонерному товариству «Страхова компанія «Країна» зазначений строк. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019р. по справі 910/929/19. Встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі. Роз`яснено сторонам, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2). Роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

23.07.2015р. між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» (страхувальник, позивач) та Публічним акціонерним товариством «Страхова компанія «Країна» (страховик, відповідач) укладено Договір № УА 112790 добровільного страхування орендованого майна (далі - Договір страхування), предметом якого, відповідно до п. 4.1, є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням визначеним цим Договором майном (далі - застраховане майно), що знаходиться за адресою: м. Чортків, вул. С. Бандери, 20 (Розділ 1 Договору страхування).

Розділом 2 Договору страхування сторони погодили, що загальна страхова премія, яка одноразово сплачується страховику страхувальником, становить 2 151,54 грн., а загальна страхова сума дорівнює 448 240,00 грн. (Розділ 1 Договору страхування).

Згідно Розділу 3 строк дії Договору страхування встановлено з 00 год. 00 хв. 23.07.2015 по 24 год. 00 хв. 23.06.2018.

Пунктом 9.1 передбачено, що Договір набирає чинності з моменту внесення страхового платежу (першої його частини) та діє до повного виконання сторонами зобов`язань за цим Договором. Дія Договору припиняється за згодою сторін (п. 9.2 Договору страхування).

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 05.04.2016р. № 234 «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» (далі - Банк) до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.04.2016 № 463 про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» строком на один місяць з 05.04.2016 до 04.05.2016, та призначення уповноваженої особи Фонду на здійснення повноважень тимчасового адміністратора Банку. Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 21.04.2016 № 560, продовжено строки тимчасової адміністрації в Банку до 04.06.2016 включно.

Згідно рішення Правління Національного банку України від 02.06.2016р. № 46-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 03.06.2016р. № 913 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Банку та на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.04.2018р. за № 994 було призначено Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Славкіну Марину Анатоліївну.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.05.2018р. за № 1452 продовжено строк здійснення процедури ліквідації Банка та повноваження ліквідатора Банка Славкіної Марини Анатоліївни на 2 роки по 05.06.2020р. включно.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Основною метою Уповноваженої особи Фонду при здійсненні тимчасової адміністрації/ліквідації є захист прав і законних інтересів вкладників банку, забезпечення ефективної процедури ліквідації.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити збереження майна, активів та документації банку.

Частиною 3 ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

25.08.2016р. між страховиком (відповідач) та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ХРЕЩАТИК» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «ХРЕЩАТИК» Костенко І.І. (страхувальник, позивач) укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № УА 112790 добровільного страхування орендованого майна від 23.07.2015р. (далі - Додаткова угода № 1 від 25.08.2016), згідно якої сторони дійшли згоди про припинення дії Договору страхування з 00 год. 00 хв. 24 вересня 2016 року (п. 1.1 Додаткової угоди № 1 від 25.08.2016).

Пунктом 1.2 Додаткової угоди № 1 від 25.08.2016 сторони погодили провести розрахунок розміру частини страхового платежу за період, що залишився до моменту припинення дії Договору та підлягає поверненню страховиком страхувальнику.

Так, страховик, на підставі проведеного розрахунку, був зобов`язаний повернути страхувальнику частину страхового платежу в розмірі 899,13 грн.

Позивач зазначив, що він взяті на себе зобов`язання за Договором страхування виконав, сплативши відповідачу страховий платіж в сумі 2 151,54 грн., про що зазначено в Додатковій угоді № 1 від 25.08.2016р. та підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 31 148769 від 31.08.2015р.

Відповідач свої зобов`язання щодо повернення частини страхового платежу в повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 899,13 грн.

Позивач направив на адресу відповідача лист № 9-1/3052 від 20.07.2018р. щодо повернення невикористаного страхового платежу, в якому вимагав в семиденний строк з моменту отримання цього листа усунути порушення умов договору та повернути невикористані кошти.

Відповідач відповіді не надав та у добровільному порядку не погасив існуючу заборгованість.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Укладений між позивачем та страхувальниками Договір за своєю правовою природою є договором страхування.

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Позивач, на виконання умов Договору страхування здійснив оплату страхового платежу в сумі 2 151,54 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 31 148769 від 31.08.2015р. засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Додатковою угодою № 1 від 25.08.2016р. до Договору № УА 112790 добровільного страхування орендованого майна від 23.07.2015 сторони дійшли згоди про припинення дії Договору страхування з 00 год. 00 хв. 24 вересня 2016 року. Пунктом 1.2 Додаткової угоди № 1 від 25.08.2016 сторони погодили провести розрахунок розміру частини страхового платежу за період, що залишився до моменту припинення дії Договору та підлягає поверненню страховиком страхувальнику.

З урахуванням зазначеного на підставі розрахунку розміру частини страхового платежу за період, що залишився до припинення дії Договору, який наведений в Додатковій угоді № 1 від 25.08.2016, відповідач був зобов`язаний повернути страхувальнику частину страхового платежу в розмірі 899,13 грн.

Частиною 4 ст. 997 ЦК України та ч. 4 ст. 28 Закону України «Про страхування» визначено, що у разі дострокового припинення дії договору страхування, крім договору страхування життя, за вимогою страхувальника страховик повертає йому страхові платежі за період, що залишився до закінчення дії договору, з відрахуванням нормативних витрат на ведення справи, визначених при розрахунку страхового тарифу, фактичних виплат страхових сум та страхового відшкодування, що були здійснені за цим договором страхування. Якщо вимога страхувальника обумовлена порушенням страховиком умов договору страхування, то останній повертає страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю.

Оскільки 25.08.2016р. сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору № УА 112790 добровільного страхування орендованого майна від 23.07.2015р. згідно якої дійшли згоди про припинення дії Договору страхування з 00 год. 00 хв. 24.09.2016р. то Договір страхування є припиненим з 24.09.2016р.

Відповідач вважає, що у нього відсутній борг перед позивачем в сумі 899,13 грн. посилаючись на те, що оскільки борг позивача перед відповідачем в сумі 51 600,00 доларів США через невиконання зобов`язання за Генеральною угодою та Договором вкладу значно перевищує борг відповідача в сумі 899,13 грн., останній має право відмовитись від виконання зобов`язання з повернення цього боргу на підставі ч. 7 ст.193 Господарського кодексу України без будь яких правових наслідків для нього.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Частиною 1 ст. 202 Господарського кодексу України, передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги.

В свою чергу, згідно ч. 3 ст.203 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Натомість, положеннями ст. 602 ЦК України встановлено, що не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

06.06.2016 на підставі рішення Правління Національного банку України № 46-рш від 02.06.2016 у ПАТ «КБ «Хрещатик» (позивач) було розпочато ліквідацію Банку, порядок проведення якої передбачено розділом 8 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно приписів ст.49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час ліквідації банку уповноважена особа Фонду не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів, за виключенням погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури. Кошти, одержані в результаті ліквідації та реалізації майна банку, спрямовуються уповноваженою особою Фонду на задоволення вимог кредиторів у черговості, передбаченій ст. 52 даного Закону. Вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження коштів від реалізації майна банку після повного задоволення вимог попередньої черги.

Таким чином, після запровадження у ПАТ «КБ «Хрещатик» тимчасової адміністрації (з метою виведення його з ринку) та переходу до процедури ліквідації Банку, задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому, передбаченому зазначеним Законом порядку, з дотриманням принципів черговості, передбаченої ст. 52 цього Закону, та виходячи з того, що найвищий пріоритет мають зобов`язання банку за вкладами фізичних осіб, гарантованим Фондом.

Враховуючи викладене, Банк не міг достроково повернути відповідачу кошти по вкладу, розміщеному згідно Договору № 01-3 в рамках Генеральної угоди № 25/ДЮВ/2015 про розміщення коштів суб`єктів господарювання на депозит банку від 27.05.2015р. у зв`язку з обмеженнями, встановленими ст. 1074 ЦК України та п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Таким чином, відповідач, як зобов`язана сторона, має виконувати взяті на себе зобов`язання за Договором № УА 112790 від 23.07.2015р. добровільного страхування орендованого майна та Додатковою угодою № 1 від 25.08.2016р. до нього.

Відповідачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів стосовно факту сплати ним на користь позивача суми страхового платежу в розмірі 899,13 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019р. у справі № 910/929/19 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2019р. у справі № 910/929/19 без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна».

3. Матеріали справи № 910/929/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 05.07.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай