ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1168/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

секретар судового засідання Казмерчук М.Т.

за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача не з`явився

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу за позовом акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь, до приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", м. Харків, про стягнення коштів у розмірі 19 790,38 грн.

здійснюється фіксування судового процесу технічними засобами - програмно

апаратним комплексом "Діловодство суду", серійний номер диска CD-R 922/1168/19

ВСТАНОВИВ:

Позивач, акціонерне товариство "Нікопольський завод феросплавів", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод", про стягнення шкоди, заподіяної при перевезенні вантажу, у розмірі 19 790,38 грн. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

22 квітня 2019 року, ухвалою господарського суду Харківської області, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1168/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Протокольною ухвалою суду від 10 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01 липня 2019 року, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України.

01 липня 2019 року судом розпочато розгляд справи по суті. Сторони своїх уповноважених представників в дане судове засідання не направили, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення (арк. спр. 40, 41, 44, 45, 48, 49). Водночас, судом перевірено адресу відповідача: згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходження відповідача - 61010, м. Харків, Набережна Червоношкольна, 24, саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем - копія позовної заяви з доданими до неї документами. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Як вбачається з накладних № 44438000 та № 44484038 від 11 та 27 квітня 2018 р. на адресу позивача від відправника (відповідача) у вагонах № 65295529 та 65490765 надійшов кокс кам`яновугільний КК-3. Маса вантажу згідно вказаних накладних визначена відправником по кожній накладній - на вагонних вагах (150 т.).

Відповідно до комерційного акту № 466001/85 по вантажу, який перевозився у вагоні № 65295529 зазначено, що по заявці одержувача, згідно статті 52 Статуту залізниць України, проведено перевірку маси брутто вантажу та перевірку тари, після вивантаження вагону. При зважування на 100 т тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 28/07-17 р, виявлено брутто 67200 кг. тара перевірена 23750 кг., нетто 43450 кг, по документу тара 24000/23500 кг., нетто 46000 кг., що менше проти документа на 2550 кг коксу, не поіменованого у алфавіті, який у вагоні вміститися міг. По-документу - вантаж маркований вапном, у вологому стані, тара перевірена. У дійсності навантаження нижче бортів 20-30 см не рівномірне, вантаж маркований вапном, маркування не порушено, поглиблень та течі вантажу не має. Вагон бездверний, люка закриті. Комісійне зважування брутто, з зупинкою без роз`єднання проводили прийомоздавальник Карпович, представник одержувача Бушева, заст. ДС Гулега. Перевірку тари після вивантаження, проводили прийомоздавальник Павленко, представник одержувача Бохач, заст. ДС Гулега.

Відповідно до комерційного акту № 466001/100 по вантажу, який перевозився у вагоні № 65490765 зазначено, що по заявці одержувача, згідно статті 52 Статуту залізниць України, проведено перевірку маси вантажу, та перевірку тари після вивантаження, у вагоні, вказаному на звороті цього акту, на 100 т тензометричних вагонних вагах одержувача, перевірених органами Держстандарту 28/07-17 р., виявлено менше проти документа на 1950 кг. коксу не поіменованого у алфавіті, який у вагоні вміститися міг. По-документу - вантаж промаркований вапном, у вологому стані, тара перевірена. У дійсності навантаження у вагоні нижче бортів 20 см., вантаж маркований вапном, маркування не порушене, поглиблень, течі вантажу та слідів втрат не було. Комісійне зважування з зупинкою без роз`єднання, та перевірку тари після вивантаження, проводили прийомоздавальники Карпович, Дорошенко, представник одержувача Бушева, Борщевська заст. ДС Гулега.

12 квітня 2018 року товариством з обмеженою відповідальністю "Ларсі Прайм" виставлено позивачу рахунок-фактури № 64 на оплату коксу кам`яновугільного КК-3 фр:+25 мм, поставленого залізничним вагоном № 65295529, накладна № 44438000, к-сть, т. (факт. вага) 46,000, к-сть, т. (суха вага) 43,930, ціна (без ПДВ), 8 581,48 грн., на суму (без ПДВ), 376 984,442 грн. 27 квітня 2018 року товариством з обмеженою відповідальністю "Ларсі Прайм" виставлено позивачу рахунок-фактури № 74 на оплату коксу кам`яновугільного КК-3 фр:+25 мм, поставленого залізничними вагонами №№ 68749365, 65490765, накладні №№ 44472645, 44484038, к-сть, т. (факт. вага) 92,000 (46,000 та 46,000), к-сть (суха вага) 83,536 (43,378 та 40,158), ціна (без ПДВ) 8 682,15 грн., на суму (без ПДВ) 725 272,08 грн. Вказані рахунки фактури позивачем оплачено в повному обсязі, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 231633 від 25 лютого 2019 року на суму 13 415 025,81 грн., з призначенням платежу - "кокс сч. 64, 67, 68, 69, 70, 71, 72, 73, 74, 75 від 23/04/18 дог. 1706783 от 27/12".

Як вказує позивач у позовній заяві, внаслідок невірного визначення відповідачем маси вантажу у накладних, позивачу заподіяно шкоду, яка підлягає відшкодуванню, що й стало підставою для позивача звернутися з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Частиною 2 ст. 193 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України). Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998 р. N 457, статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії). Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями, що будуються, до здавання їх у постійну експлуатацію здійснюється згідно з порядком, який визначають власник або орган управління будівництва та відповідна залізниця за погодженням з Держнаглядохоронпраці (ст. 3 даного Статуту).

Згідно до ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення. Вантажовідправник (відправник вантажу, вантажовласник) - зазначена у документі на перевезення вантажу (накладній) юридична чи фізична особа, яка довіряє вантаж залізниці для його перевезення.

Статтею 110 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству. Обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Згідно ст. 111 Статуту залізниць України, залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли, зокрема, вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Тарні і штучні вантажі перевозяться із зазначенням у накладній маси і кількості вантажних місць. Маса цих вантажів визначається до здавання їх для перевезення і зазначається на вантажних місцях. Вантажі, що перевозяться насипом і наливом, а також інші вантажі, зважування яких на вантажних вагах неможливе, зважуються на вагонних вагах. Перелік вантажів, що можуть перевозитися насипом і наливом, установлюється Правилами. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній. Статтею 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

З огляду на вище викладене, уклавши з залізницею угоду на перевезення вантажу, відправник (відповідач) визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом залізниць України, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

Як встановлено судом, відповідачем при відправленні позивачу коксу кам`яновугільного КК-3 залізничним транспортом у вагонах № 65490765 та № 65295529, було визначено невірну масу вантажу, що підтверджується наявними в матеріалах справи комерційними актами № 466001/100 від 01 травня 2018 року та № 466001/85 від 19 квітня 2018 року, а саме невідповідність тоннажу коксу по двох вагонах складає - 4,5 т.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Враховуючи вище викладене, а саме той факт, що відповідач своїми діями, які виразилися у невірному визначенні кількості вантажу, відправленого позивачу, завдав позивачу збитки, з огляду на повному оплату вартості коксу кам`яновугільного позивачем на користь власника даного товару, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 231633 від 25 лютого 2019 року та неотримання вказаного товару у кількості, оплаченої позивачем, саме з вини відповідача, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 19 790,38 грн. шкоди, заподіяній при перевезенні вантажу в розмірі вартості недостачі є обґрунтованим, доведеними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 1 921 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 10-13, 20, 41-46, 73-80, 86, 91, 123, 129, 130, 194, 195, 196, 201, 207-210, 216-220, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Харківський коксовий завод" (61010, м. Харків, Набережна Червоношкольна, 24, ) на користь акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська обл., м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ) шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу в розмірі вартості недостачі у сумі 19 790,38 грн. та 1 921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "05" липня 2019 р.

Суддя Н.В. Калініченко