ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/3280/18

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1)
до Товариства з обмеженою відповідальністю Харімпекс, (61003, м. Харків, вул. Кузнечна, 27)
про стягнення 405606,79 грн.
за участю представників:

від позивача - не прибув

від відповідача - не прибув

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.

У листопаді 2018 року на розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харімпекс" про стягнення заборгованості у розмірі 405606,79 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.02.2019 закрито провадження у справі № 922/3280/18.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 по справі № 922/3280/18 апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" НАК "Нафтогаз України" задоволено, ухвалу Господарського суду Харківської області від 25.02.2019 у справі №922/3280/18 скасовано. Справу направлено до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

З метою недопустимості повторної участі в розгляді справи судді Ольшанченка В.І., у відповідності до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №922/3280/18, про що в.о. керівником апарату суду складено та підписано відповідне Розпорядження №301/2019 від 18.04.2019.

Автоматизованим розподілом судової справи між суддями, для розгляду справи № 922/3280/18 визначено головуючого суддю (суддю-доповідача): Сальнікову Г.І., про що заступником керівника апарату складено та підписано Витяг з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019 (16:15:13).

Судові процедури.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.04.2019 прийнято справу №922/3280/18 для розгляду до свого провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.05.2019 о 09:45.

06.05.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду Харківської області від позивача надійшли додаткові пояснення (вх. № 10980) (т.с.ІІ а.с. 8-11), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

16.05.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду Харківської області від відповідача надійшли пояснення по справі (вх. №11976) (т.с. ІІ а.с. 17-18), які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 20.05.2019 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 27.05.2019 о 12:50.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.06.2019 о 09:45.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2019 відкладено розгляд справи по суті на 02.07.2019 о 10:30, на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України.

Позивач та відповідача у судове засідання 02.07.2019 не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили.

При цьому, позивач своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення з датою (10.06.2019) та відміткою про вручення уповноваженій особі позивача ухвали суду від 04.06.2019 (т.с. ІІ а.с.40).

Відповідач також своєчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання (т.с. ІІ звор. а.с. 33, а.с. 36).

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Обставини справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 по справі №23/668-б-15/518-б-50/199-б була затверджена мирова угода від 06.10.2014, провадження у справі припинено на підставі п. 5 ст. 40 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, введеного ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.08.2011.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015 ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.06.2015 ухвала Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015 у справі №23/668-б-15/518-б-50/199-б залишені без змін.

Пункт 2.1 мирової угоди від 06.10.2014, затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 у справі №23/668-б-15/518-б-50/199-б, містить інформацію про затверджені в реєстрі кредиторів розміри вимог кредиторів, зокрема, про затверджений судом розмір вимог Дочірньої компанії «Газ України» Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - ДК «Газ України», позивач), який становить 405606,79 грн. та віднесений до вимог кредиторів 4-ї черги.

Згідно з умовами 3.4 мирової угоди виконання зобов`язань перед кредиторами 4-ї черги згідно з реєстром вимог кредиторів в загальній сумі 18327709,41 грн. прийняла на себе третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Харімпекс» (61003, м. Харків, вул. Кузнечна, 27, ).

Відповідно до умов пункту 3.8 мирової угоди ТОВ «Харімпекс» зобов`язалося оплатити суму вимог кредиторів 4-ї черги шляхом перерахування грошових коштів в безготівковій формі рівними частками щомісяця пропорційно сумі вимог кожного кредитора, протягом 11 місяців з дня закінчення строку, визначеного для виконання зобов`язань боржника перед кредиторами 3-ї черги.

Пунктами 3.2-3.3 мирової угоди боржник зобов`язався погасити вимоги кредиторів 3-ї черги протягом 5-ти місяців з дня закінчення строку, встановленого для виконання зобов`язань перед кредиторами 2-ї черги, а кредиторів 2-ї черги - протягом одного року з дня затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду м. Києва.

Отже, згідно з умовами мирової угоди, вимоги кредиторів 2-ї черги повинні були погашатися боржником з 31.01.2015 по 30.01.2016, вимоги кредиторів 3-ї черги - з 31.01.2016 по 30.06.2016, а вимоги кредиторів 4-ї черги - погашатися відповідачем в період з 01.07.2016 по 31.05.2017.

Погашення вимог кредиторів 4-ї черги повинно відбуватися щомісяця рівними частками, що означає сплату 1/11 частки боргу до завершення кожного календарного місяця.

Позивачем під час розгляду справи наголошено про те, що відповідач порушив умови мирової угоди та не виконав свої зобов`язання, а саме, не сплатив жодних коштів із загальної суми заборгованості 405606,79 грн., у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за мировою угодою в сумі 405606,79 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Оцінка суду.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст.35 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній до 19.01.2013) під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та (або) розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється угодою сторін.

Отже, виходячи зі змісту вказаної статті мирова угода є цивільно-правовою угодою (правочином).

Враховуючи вищенаведене, мирова угода за своєю правовою природою є правочином у розумінні ст.ст.202, 203 ЦК України та підставою для виникнення прав і обов`язків сторін, які її уклали, а також одночасно є судовою процедурою у справі про банкрутство.

При цьому, судом враховано правову позицію Верховного Суду, яку викладено у постанові від 04.09.2018 у справі №918/2067/14, де було вказано, що аналіз положень статей 3, 203, 509, 604 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що законодавець визначає мирову угоду у справі про банкрутство як новацію зобов`язання боржника перед кредиторами та відповідну процедуру в ході провадження у справі про банкрутство, передбачає право кредиторів захистити свої інтереси в обсязі, передбаченому цією мировою угодою; при цьому, умови мирової угоди щодо порядку та строків погашення боржником кредиторської заборгованості повинні ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У разі ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди після закінчення строку (настання терміну) виконання нею своїх обов`язків за цією угодою: якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні п. 2 ч. 2 ст. 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах; якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у ст. 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ. Відповідний позов може мати як майновий, так і немайновий характер у залежності від змісту умов мирової угоди.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 15.06.2018 у справі №914/2699/15.

У даному разі, ухвала господарського суду від 30.01.2015 у справі №23/668-б-15/518-б-50/199-б, якою затверджена мирова угода, не містить строку її пред`явлення (як обов`язковий реквізит виконавчого документу згідно Закону України «Про виконавче провадження»), а отже не може вважатись виконавчим документом.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги правомірні та обґрунтовані, а тому заявлені до стягнення кошти у розмірі 405606,79 грн. підлягають до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харімпекс" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Водночас, суд, відхиляючи доводи відповідача, викладені останнім у відзиві на позов, про те, що обов`язок відповідача приступити до виконання своїх зобов`язань виникне після повного погашення ПАТ "Укргазбуд" (боржником) кредиторських вимог 2-ї та 3-ї черги, не відповідає умовам мирової угоди та положенням чинного законодавства та зазначає про наступне.

Згідно з умов пункту 3.8 мирової угоди, затвердженою ухвалою господарського суду від 30.01.2015 у справі №23/668-6-15/518-6-50/199-6, ТОВ "Харкімпекс" зобов`язалося оплатити вимоги кредиторів 4-ї черги протягом 11 місяців з дня закінчення строку, встановленого для виконання зобов`язань боржника за кредиторськими вимогами 3-ї черги. Згідно з пунктами 3.2-3.3 мирової угоди боржник зобов`язався погасити кредиторські вимоги 3-ї черги протягом 5 (п`яти) місяців з дня закінчення строку, встановленого для виконання зобов`язань за кредиторськими вимогами 2-ї черги, а кредиторські вимоги 2-ї черги - протягом 1 (одного) року з дня затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду м. Києва.

Отже, затверджена господарським судом мирова угода містить тільки одну умову настання строку виконання відповідачем зобов`язань з оплати вимог кредиторів 4-ї черги - закінчення строку, встановленого для виконання зобов`язань боржника за кредиторськими вимогами 2-ї та 3-ї черги. Умови щодо повної чи часткової оплати боржником заборгованості за кредиторськими вимогами 2-ї та 3-ї черги у мировій угоді відсутні, тому строк виконання зобов`язання відповідача за кредиторськими вимогами 4-ї черги настав незалежно від погашення боржником заборгованості за кредиторськими 2-ї і 3- ї черги.

Щодо тверджень відповідача щодо відстрочення набрання ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 законної сили з причини апеляційного та касаційного оскарження, суд зазначає, що вказане не змінює строки виконання боржником та кредитором зобов`язань, встановлених мировою угодою.

Більш того, відповідно до пунктів 3.2-3.4 мирової угоди, строки виконання зобов`язань за погашенням кредиторських вимог настають саме з дня затвердження мирової угоди ухвалою Господарського суду м. Києва, а не з дати набрання нею законної сили чи дати перегляду ухвали від 30.01.2015 в касаційному порядку, як неодноразово було зазначено відповідачем.

Розподіл судових витрат у справі № 922/3280/18.

З огляду на приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи висновки господарського суду щодо повного задоволення позову, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 6084,10 грн. у даному разі покладається відповідача.

Також, оскільки судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" задоволено та скасовано ухвалу господарського суду від 25.02.2019, а також враховуючи висновки господарського суду про повне задоволення позову, сума судового збору у розмірі 1921,00 грн., пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, покладається також на відповідача.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 130, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Харімпекс (61003, м. Харків, вул. Кузнечна, 27, ) на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) - заборгованість у розмірі 405606,79 грн.; витрати зі сплати судового збору за подання даного позову у розмірі 6084,10 грн. та витрати зі сплати судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги у розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "11" липня 2019 р.

Суддя Г.І. Сальнікова