ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2019м. ДніпроСправа № 904/2188/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Колісника І.І.

за участю секретаря судового засідання Ковтун А.В.

та представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Ганза", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення 29 400,39 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НВФ Ганза" звернулось 28.05.2019 до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" 29400,39 грн., з яких: 26 302,50 грн. - основний борг, 2 396,79 грн. - пеня, 201,35 грн. - 3% річних, 499,75 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 61/7 від 16.01.2019 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений товар за видатковими накладними № РН-0000535 від 18.01.2019 на суму 24245,17 грн., № РН-0000544 від 29.01.2019 на суму 2057,33 грн.

Ухвалою господарського суду від 03.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд по суті у судовому засіданні 01.07.2019.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог статей 120, 242 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала суду від 03.06.2019 отримана відповідачем 06.06.2019, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення його представнику (а.с. 34). Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався. Натомість 24.06.2019 подав через канцелярію суду клопотання про долучення до справи платіжного доручення № 1909 від 06.02.2019 про часткову сплату у сумі 5330,00 грн. за договором № 61/7 від 16.01.2019.

Клопотань про відкладення розгляду справи відповідач не заявляв.

26.06.2019 від позивача до суду надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі його представника.

За змістом частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами та за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "НВФ Ганза" (далі - позивач, постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (далі відповідач, покупець) підписано договір поставки № 61/7 від 16.01.2019 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю продукцію, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити її.

За умовами пункту 1.2 договору найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором, визначаються сторонами у специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно з пунктом 2.1 договору ціна на продукцію, що поставляється за цим договором, узгоджується сторонами у специфікаціях.

Загальна сума договору становить суму всіх підписаних сторонами специфікацій (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що розрахунки за продукцію здійснюються в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у цьому договорі, на підставі рахунку на оплату постачальника.

Покупець здійснює оплату продукції не пізніше 30 календарних днів з дати постачання, якщо інше не вказується у специфікаціях (п. 3.2 договору).

Цей договір набуває чинності після його підписання сторонами та діє до 31.12.2020 (пункт 12.1 договору).

У специфікації № 1 від 16.01.2019 сторони узгодили кількість, асортимент та вартість продукції (електроди, дріт сталевий термічно оброблений), що поставляється на умовах договору, на загальну суму 53 304, грн. (а.с.12).

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "НВФ Ганза" поставило Акціонерному товариству "Дніпроважмаш" продукцію на загальну суму 26 302,50 грн., що підтверджується належним чином оформленими видатковими накладними:

№ РН-0000535 від 18.01.2019 на суму 24 245,17 грн.,

№ РН-0000544 від 29.01.2019 на суму 2 057,33 грн. (а.с. 13-14).

Позивачем виставлено на оплату рахунки-фактури № СФ-0000520 від 18.01.2019 на суму 24 245,17 грн. та № СФ-0000530 від 29.01.2019 на суму 2 057,33 грн. (а.с. 15-16).

Платіжним дорученням № 1909 від 06.02.2019 відповідач отриману продукцію оплатив частково у сумі 5 330,00 грн. з посиланням у призначенні платежу на укладений між сторонами договір № 61/7 від 16.01.2019 та рахунок-фактуру № СФ-0000520 від 18.01.2019 (а.с. 36).

Причиною спору між сторонами є неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за укладеним між ними договором поставки.

Згідно з частиною першою статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 3.2 договору оплата за продукцію, поставлену за видатковими накладними, мала бути здійснена у наступний строк:

- № РН-0000535 від 18.01.2019 на суму 24 245,17 грн. не пізніше 18.02.2019,

- № РН-0000544 від 29.01.2019 на суму 2 057,33 грн. не пізніше 28.03.2019.

Відповідно до платіжного доручення № 1909 від 06.02.2019, тобто до звернення позивача з позовом до суду, відповідачем була частково здійснена оплата продукції за видатковою накладною № РН-0000535 від 18.01.2019, а саме 5330,00 грн., у зв`язку з чим фактична заборгованість за цією видатковою накладною складає 18 915,17 грн. (24245,17 - 5330,00 = 18915,17).

Доказів оплати продукції за видатковою накладною № РН-0000544 від 29.01.2019 на суму 2 057,33 грн. відповідач суду не надав.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення основного боргу є обґрунтованими лише частково у загальній сумі 20 972,50 грн. (18915,17 + 2 057,33 = 20972,50).

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 8.1 договору передбачено, що у разі порушення покупцем строку оплати продукції покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період нарахування пені, від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення.

Заявлена позивачем до стягнення пеня нарахована із суми заборгованості за двома видатковими накладними за загальний період з 18.02.2019 по 22.05.2019 року із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення у загальній сумі 2 396,79 грн.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що він здійснений невірно, без врахування вимог статей 253, 254 Цивільного кодексу України щодо початку і закінчення строку виконання зобов`язання відносно оплати продукції за видатковою накладною № РН-0000535 від 18.01.2019 на суму 24 245,17 грн., а також часткової оплати за цією накладною у сумі 5330,00 грн.

Відтак заявлена до стягнення пеня підлягає зменшенню й за результатом перерахунку в межах позовних вимог буде складати 1 901,91 грн., з яких:

1) 1735,01 грн. за період з 19.02.2019 по 22.05.2019 із суми боргу 18915,17 грн. за видатковою накладною № РН-0000535 від 18.01.2019 (з урахуванням оплати 5330,00 грн. 06.02.2019);

2) 166,90 грн. за період з 01.03.2019 по 22.05.2019 із суми боргу 2057,33 грн. за видатковою накладною № РН-0000544 від 29.01.2019.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат та трьох процентів річних встановлено, що він здійснений невірно, без врахування тих самих обставин, що й при розрахунку пені.

За результатом перерахунку, приймаючи до уваги зазначений позивачем період й межі позовних вимог, інфляційні втрати будуть складати 400,18 грн., з яких:

1) 361,09 грн. за березень квітень 2019 року із суми боргу 18915,17 грн. за видатковою накладною № РН-0000535 від 18.01.2019 (з урахуванням оплати 5330,00 грн. 06.02.2019, сукупного індексу інфляції 101,909);

2) 39,09 грн. за березень квітень 2019 року із суми боргу 2057,33 грн. за видатковою накладною № РН-0000544 від 29.01.2019.

За результатом перерахунку, приймаючи до уваги зазначений позивачем період й межі позовних вимог, три проценти річних будуть складати 158,61 грн., з яких:

1) 144,58 грн. - за період з 19.02.2019 по 22.05.2019 із суми боргу 18915,17 грн. за видатковою накладною № РН-0000535 від 18.01.2019 (з урахуванням оплати 5330,00 грн. 06.02.2019);

2) 14,03 грн. - за період з 01.03.2019 по 22.05.2019 із суми боргу 2057,33 грн. за видатковою накладною № РН-0000544 від 29.01.2019.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1531,11 грн. покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Ганза" до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення заборгованості у сумі 29 400,39 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (ідентифікаційний код №00168076; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Ганза" (ідентифікаційний код № 38255479; місцезнаходження: 50085, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. 50-річчя Перемоги, буд. 27) основний борг у сумі 20 972,50 грн., інфляційні втрати у сумі 400,18 грн., 3% річних у сумі 158,61 грн., пеню у сумі 1 901,91 грн., судовий збір у сумі 1531,11 грн.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом 20-ти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 01.07.2019.

Суддя І.І. Колісник