ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"09" липня 2019 р. Справа № 911/1613/19

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс» від 26.06.2019 про видачу судового наказу

встановив:

01.07.2019 на адресу господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс» (далі заявник, ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс») від 26.06.2019 про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з Приватного підприємства «Ютрейд» (далі ПП «Ютрейд») заборгованості у розмірі 24826,40 грн.

В обґрунтування заяви ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» зазначає, що згідно видаткової накладної № 4186 від 25.04.2018 ПП «Ютрейд» отримало товар (шестерня артикул R554715 (R159930) у кількості 2 шт.) на загальну суму 49826,40 грн. з ПДВ.

Заявник твердить, що 16.04.2019 ним було виставлено ПП «Ютрейд» рахунок-фактуру № 5717 на суму 113591,03 грн., який містив товарну позицію шестерня артикул R554715 (R159930) у кількості 2 шт. на суму 49826,40 грн. За словами заявника 23.07.2018 ПП «Ютрейд» частково сплатило кошти за поставлений товар у сумі 25000,00 грн. та не повернуло екземпляр договору поставки запасних частин № ЗЧ/К-362 від 29.03.2018.

Дослідивши зміст заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу.

Як вбачається з наданих ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» до заяви, зокрема, видаткової накладної № 4186 від 25.04.2018 на суму 49826,40 грн. та рахунку-фактури від 16.04.2018 № 5717 на суму 113591,03 грн., останні складені на підставі договору № ЗЧ/К-362 від 29.03.2018, однак копії вказаного договору до заяви не додано. Як зазначив заявник, ПП «Ютрейд» не повернуло ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» екземпляр договору поставки запасних частин № ЗЧ/К-362 від 29.03.2018.

За висновком суду в даному випадку вимоги заявника не можуть бути розглянуті судом в порядку наказного провадження, оскільки в матеріалах заяви відсутній договір поставки запасних частин № ЗЧ/К-362 від 29.03.2018, укладений у письмовій формі, а під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті. Так, при розгляді вимог заявника суду необхідно встановити факт укладення між сторонами договору у спрощений спосіб, що є неможливим при розгляді заяв у наказному провадженні.

Частиною 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наявність спору про право вирішується судом у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Відсутність письмового договору свідчить про наявність спору між сторонами, що виключає наявність правової підстави для видачі судового наказу.

За таких обставин, заява ТОВ «Юпітер 9 Агросервіс» про видачу судового наказу подана з порушенням приписів вимог ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Суд звертає увагу заявника, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. п. 3-6 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. ст. 148, 152, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Юпітер 9 Агросервіс» у видачі судового наказу про стягнення з Приватного підприємства «Ютрейд» 24826,40 грн. заборгованості.

Дана ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін