РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2019Справа № 910/17543/18

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «СО`ОК»

до: приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ»

про: стягнення 13 427 342,93 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СО`ОК» до приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ»

про стягнення 13 427 342,93 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.02.2019 відкрито провадження у справі №910/17543/18 за правилами загального позовного провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем в порушення умов Договору №03 ОПП від 22.01.2017 на поставку товару не сплачено позивачу вартість поставленого товару в повному обсязі, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем рахується заборгованість.

Позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 10 308 782,44 грн - суму основного боргу, 1 954 013,77 грн - пеню, 290 691,84 грн - 3 % річних, 873 854,88 грн - інфляційні втрати.

Позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивачем зазначено, що відповідачем під час розгляду даної справи сплачено заборгованість в розмірі 1 687 260,00 грн, в зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача 8 621 522,44 грн - суму основного боргу, 1 954 013,77 грн - пеню, 290 691,84 грн - 3 % річних, 873 854,88 грн - інфляційні втрати.

Відповідач щодо задоволення позову заперечував, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті.

У судовому засіданні 25.06.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «СО`ОК» (постачальник) та приватним акціонерним товариством «Оболонь» (покупець) укладено Договір №03 ОПП від 22.01.2017 на поставку товару (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар - сік яблучний концентрований освітлений натуральний та ароматичні речовини яблучного соку (арома яблучна).

Відповідно до п.3.8. Договору датою поставки товару вважається вказана в видатковій та /або в товарно-транспортній накладній дата отримання товару покупцем та /або перевізником покупця.

Згідно п.5.2. Договору покупець здійснює оплату поставленого товару в строк, що не перевищує 60 календарних днів від дати поставки товару на підставі рахунків-фактур, видаткових накладних постачальника.

Відповідно до п.5.3 Договору сторони погодили наступну черговість погашення вимог за грошовими зобов`язаннями покупця: у разі недостатності суми проведеного покупцем платежу для погашення грошових вимог постачальника у повному обсязі, отримана сума в першу чергу зараховується та погашає вимоги постачальника в рахунок послідовного погашення суми основного боргу покупця за поставлений товар за принципом FIFO, починаючи з погашення найпершого неоплаченого на дату платежу товаророзпорядчого документу (видаткова або товарно-транспортна накладна) і до останнього.

Судом встановлено, що позивачем поставлено обумовлений Договором товар у період з березня 2018 по квітень 2018 року на суму 12 213 821,04 грн, що підтверджується копіями видаткових накладних, які підписані уповноваженими представниками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем частково сплачено за поставлений товар в розмірі 1 905 038,60 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень.

Під час розгляду даної справи відповідачем сплачено 1 687 260,00 грн, а саме 24.04.2019р. відповідно до платіжного доручення №5724 від 26.04.2019р. сплачено 1 000 000,00 грн.; 23.05.2019р. відповідно до платіжного доручення №6860 від 23.05.2019р. сплачено 356 500,00 грн.; 07.06.2019р. відповідно до платіжного доручення №2417 від 07.06.2019р. сплачено 330 760,00 грн., в зв`язку з чим провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача 1 687 260,00 грн підлягає закриттю на підставі п.2 ст.231 ГПК України.

Таким чином, неоплаченими залишився товар на суму 8 621 522,44 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати поставленого товару, наявність заборгованості в розмірі 8 621 522,44 грн. не спростовано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 8 621 522,44 грн. суму основного боргу.

В зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 1 954 013,77 грн - пеню за загальний період з 12.05.2018 по 27.12.2018, 290 691,84 грн - 3 % річних за загальний період з 12.05.2018 по 22.04.2019 , 873 854,88 грн - інфляційні втрати за загальний період з 01.09.2018 по 31.03.2019.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок позивача 3 % річних та інфляційних втрат, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 290 691,84 грн - 3 % річних та 873 854,88 грн - інфляційних втрат.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п.6.6. Договору в разі порушення строку оплати, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,3 % від суми заборгованості, за кожен день прострочення платежу. Відповідальність, яка передбачена в даному пункті не поширюється на випадку попередньої оплати.

Судом перевірено розрахунок пені, за заявлений позивачем період, враховуючи відсутність контррозрахунку відповідача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 1 954 013,77 грн.

Посилання відповідача на наявність у нього фінансових проблем не може бути підставою для звільнення його від відповідальності за порушення умов Договору.

Відповідно до ч.9 ст.129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 231, 236 - 240 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 1 687 260,00 грн - закрити.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства «ОБОЛОНЬ» (04212, м.Київ, Оболонський район, вул. Богатирська, буд. 3, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СО`ОК» (58000, Чернівецька обл., м.Чернівці, Сад гірський район, вул. Каштанова, буд. 125-Б, ) 8 621 522 (вісім мільйонів шістсот двадцять одну тисячу п`ятсот двадцять дві) грн. 44 коп - суму основного боргу, 1 954 013 (мільйон дев`ятсот п`ятдесят чотири тисячі тринадцять) грн. 77 коп - пеню, 290 691 (двісті дев`яносто тисяч шістсот дев`яносто одну) грн. 84 коп - 3 % річних, 873 854 (вісімсот сімдесят три тисячі вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 88 коп - інфляційні втрати та 201 410 (двісті одна тисяча чотириста десять) грн. 14 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Шкурдова

Дата складення тексту рішення: 04.07.19