ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року Справа № 925/293/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Козоріз О.І.,

за участі представників сторін:

від позивача Пліщук Л.І. - адвокат,

від відповідача представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства Наша Фарба, м. Київ

до дочірнього підприємства Черкаський облавтодор відкритого

акціонерного товариства Державна акціонерна компанія

Автомобілні дороги України, м. Черкаси

про стягнення 871 562 грн. 11 коп.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області звернулося з позовом приватне підприємство Наша Фарба до дочірнього підприємства Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про стягнення з відповідача 871 562 грн. 11 коп., а саме: 723 337 грн. 48 коп. основного боргу, 30 320 грн. 70 коп. 3% річних та 117 903 грн. 93 коп. інфляційних втрат, з підстав неналежного виконання відповідачем умов договору поставки №270716-1 від 27 липня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 23 квітня 2019 року.

Проте підготовче засідання призначене на 23 квітня 2019 року не відбулося, у зв`язку з перебуванням головуючого судді по даній справі у відрядженні.

22 квітня 2019 року дочірнє підприємство Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України звернулося до суду з зустрічною позовною заявою до приватного підприємства Наша Фарба про розірвання договору поставки №270716-1 від 27 липня 2016 року, укладеного між сторонами та стягнення з приватного підприємства Наша Фарба 1 051 000 грн. 00 коп. коштів, сплачених за поставку товару згідно договору поставки №270716-1 від 27 липня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року зустрічну позовну заяву дочірнього підприємства Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до приватного підприємства Наша Фарба про розірвання договору поставки та повернення сплачених коштів повернуто заявнику.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 24 квітня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та призначено підготовче засідання на 04 червня 2019 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04 червня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 14 год. 00 хв. 02 липня 2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився.

25 червня 2019 року до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з перебуванням адвоката у відпустці.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки згідно ч. 3 ст. 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Таким чином керівник дочірнього підприємства не був позбавлений можливості з`явитися в судове засідання особисто, а також відповідач не був позбавлений можливості за необхідності забезпечити явку іншого свого представника в судове засідання.

Розгляд справи по суті було призначено судом з повідомленням учасників процесу, проте, без їх виклику.

27 травня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, а 03 червня 2019 року від позивача відповідь на відзив.

Суд залишив без розгляду відзив на позовну заяву на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України, в зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні, яке відбулося 02 липня 2019 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/293/19.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач в обґрунтування своїх вимог зазначав, що на підставі договору поставки передав відповідачу товар на умовах визначених договором поставки №270716-1 від 27 липня 2016 року, проте свій обов`язок щодо оплати придбаного товару відповідач виконав частково, у зв`язку з чим позивач просив суд стягнути з відповідача 723 337 грн. 48 коп. боргу.

Крім того на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 30 320 грн. 70 коп. 3% річних та 117 903 грн. 93 коп. інфляційних втрат.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 27 липня 2016 року між приватним підприємством Наша Фарба (постачальник) та філією Уманська ДЕД дочірнього підприємства Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (покупець) було укладено договір поставки за №270716-1.

Згідно п. 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язався передати у власність покупця товар, а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язався оплатити його в повному обсязі й прийняти.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Під товаром у цьому договорі розуміється: лакофарбова продукція в асортименті, далі по тексту іменується Товар (п. 1.2. договору).

Асортимент, одиниці виміру товару та ціна одиниці виміру товару визначаються сторонами у рахунку-фактурі (або) та видаткових накладних, які складаються при наступних замовленнях виходячи з потреб покупця (п. 1.5 договору).

Відповідно до п. 2.5 договору поставки датою поставки вважається дата підписання сторонами видаткової накладної. З моменту підписання видаткової накладної й отримання товару покупцем, товар вважається прийнятим в кількості та належній якості у відповідності до Специфікації, рахунку-фактури та видаткової накладної.

Протягом серпня-жовтня 2016 року позивачем було здійснено поставку товару, а саме: фарбу для розмітки доріг, мікросфери зі скла та розчинник для фарби з урахуванням транспортних послуг на загальну суму 1 774 337 грн. 48 коп., що підтверджується копіями видаткових накладних:

№ РН-0000621 від 01 серпня 2016 року на суму 305 323 грн. 68 коп. з урахуванням ПДВ;

№ РН-0000650 від 05 серпня 2016 року на суму 280 820 грн. 88 коп. з урахуванням ПДВ;

№ РН-0000714 від 25 серпня 2016 року на суму 215 592 грн. 72 коп. з урахуванням ПДВ;

№ РН-0000755 від 07 вересня 2016 року на суму 241 667 грн. 28 коп. з урахуванням ПДВ;

№ РН-0000844 від 27 вересня 2016 року на суму 182 640 грн. 36 коп. з урахуванням ПДВ;

№ РН-0000886 від 11 жовтня 2016 року на суму 356 901 грн. 20 коп. з урахуванням ПДВ;

№ РН-0000933 від 27 жовтня 2016 року на суму 191 391 грн. 36 коп. з урахуванням ПДВ.

На поставлену партію товару позивачем також було видано відповідачу сертифікат якості товару.

Товар був прийнятий уповноваженою особою відповідача на підставі довіреностей (копії яких знаходяться в матеріалах справи) в повному обсязі без будь-яких зауважень та претензій щодо якості та кількості товару, про що свідчить його підпис у вищевказаних видаткових накладних, скріплених печаткою відповідача.

Крім того, поставка товару підтверджується копіями товарно-транспортних накладних.

Водночас відповідачем здійснено оплату товару лише на суму 1 051 000 грн. 00 коп., у зв`язку з чим борг за поставлений товар складає 723 337 грн. 48 коп.

Даний факт також підтверджується підписаними обома сторонами актами звірок взаємних розрахунків станом на 30 червня 2017 року та на 27 листопада 2018 року.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 3.3. договору покупець зобов`язаний здійснити 100% попередню оплату товару в національній валюті України гривні та у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на банківський поточний рахунок постачальника в терміни до 3-х банківських днів.

Відповідно до ч. 1 ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.538 ЦК України якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Водночас, ч.1 ст.692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

10 жовтня 2017 року позивач звернувся до відповідача з претензією в якій вимагав негайно сплатити борг.

Претензію відповідач отримав 17 жовтня 2017 року (а.с.79).

Таким чином строк оплати поставленого товару станом на момент звернення позивача до суду настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем всупереч ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України не було доведено факту своєчасного та повного здійснення, на підставі умов договору поставки, розрахунку з позивачем за поставлений товар.

Як вже зазначалося вище, суд залишив без розгляду відзив на позовну заяву на підставі ч. 2 ст. 118 ГПК України.

Разом з тим, відповідно до ч.8 ст.80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, додані до відзиву відповідачем докази до розгляду судом не приймаються.

Водночас, надані позивачем суду докази є достатніми в розумінні ст. 79 ГПК України, оскільки у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, зокрема, про наявність невиконаного грошового зобов`язання відповідача перед позивачем по договору поставки №270716-1 від 27 липня 2016 року.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином борг в розмірі 723 337 грн. 48 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем заявлено до стягнення 30 320 грн. 70 коп. 3% річних та 117 903 грн. 93 коп. інфляційних втрат нарахованих за період з 25 жовтня 2017 року по 18 березня 2019 року.

Здійснивши перевірку правильності нарахування 3% річних та інфляційних за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛЗ ПІДПРИЄМСТВО 9.5.3. судом встановлено, що річні нараховано позивачем вірно, а розмір інфляційних втрат за вищевказаний період складає 105 451 грн. 33 коп.

Отже, позов в частині стягнення з відповідача інфляційних в розмірі 12 452 грн. 60 коп. задоволенню не підлягає.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства Черкаський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобілні дороги України, бул. Шевченка, 389, м. Черкаси, ідентифікаційний код 31141625 на користь приватного підприємства Наша Фарба, вул. Ушинського, 40, м. Київ, ідентифікаційний код 36406564 723 337 грн. 48 коп. основного боргу, 30 320 грн. 70 коп. 3% річних та 105 451 грн. 33 коп. інфляційних втрат та 12 886 грн. 50 коп. судового збору.

3. В решті вимог в позові відмовити.

Видати наказ після набрання рішення суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 04 липня 2019 року.

Суддя А.В.Васянович