ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1781/18
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №1

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів Принцевської Н.М.,

Ярош А.І.

секретар судового засідання - Федорончук Д.О.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Процик М.В., за довіреністю;

від відповідача: Гудков С.О., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області

від 18 березня 2019 року (повний текст складено 28.03.2019р.)

по справі № 916/1781/18

за позовом Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Курортстрой"

про розірвання договору оренди земельної ділянки, -

колегія суддів першої інстанції: Гут С.Ф. (головуючий), Літвінов С.В., Волков Р.В.

час та місце винесення рішення: 18.03.2019р., м. Одеса, проспект Шевченка, 29 Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 03.07.2019р. відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Курортстрой", в якій просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,004 га, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., смт. Затока, міста Білгород-Дністровського, Лиманський курортний район, укладений 12.11.2004р. між Затоківською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Курортстрой" для будівництва оздоровчо-розважального комплексу строком на 25 років.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, з урахування заяви про уточнення-зміну підстав позову, позивач посилається на порушення з боку відповідача договору оренди земельної ділянки від 12.11.2004р., а саме п.п. 14, 15, 29, 31-33 договору, що є підставою для розірвання договору.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 18.03.2019р. по справі №916/1781/18 (головуючий суддя Гут С.Ф., судді: Літвінов С.В., Волков Р.В.) відмовлено у задоволенні позовних вимог Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

У вказаному рішенні суд першої інстанції встановив, що відповідачем в порушення п.29 договору оренди в частині зобов`язання виконати будівництво автошляху вздовж оздоровчо-розважального комплексу та каналізування не виконані, що свідчить про правомірність заявлених позивачем позовних вимог з даних підстав.

Разом з тим, приймаючи до уваги наявність заяви відповідача про застосування строків позовної давності, суд зазначив про обізнаність позивача стосовно порушення його прав ще у 2010 році, натомість, позовна заява зареєстрована 22.08.2018р.

Таким чином, враховуючи, що 22.09.2010р. позивач був обізнаний про наявність у нього порушеного права, господарський суд прийшов до висновку про задоволення заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

Суд зазначив, що з договором оренди земельної ділянки не визначено строк, у межах якого відповідач повинен розпочати та виконати будівництво оздоровчо-розважального комплексу.

Стосовно невиконання відповідачем пунктів 31-33 договору оренди суд вказав, що позивачем не надано доказів порушення відповідачем вищезазначених пунктів договору оренди. Більш того, позивачем зазначено, що з моменту укладання договору оренди він не скористався правом щодо страхування об`єкта оренди відповідно до п. 33 договору оренди.

Враховуючи вищевикладені обставини, аналізуючи норми законодавства та наявні в матеріалах справи докази, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міської ради Одеської області звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою позивач просить рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2019р. по справі №916/1781/18 скасувати повністю та задовольнити позов Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Курортстрой», розірвати договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,004 га від 12.11.2004р., укладений між Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області та ТОВ «Курортстрой», стягнути з відповідача на користь позивача усі понесені по справі судові витрати по оплаті судового збору.

Так, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в частині невиконання обов`язку будівництва автошляху та його каналізування пропущено строк позовної давності та зазначає, що зобов`язальні правовідносини між сторонами є триваючими, а обов`язки, встановлені договором оренди, підлягають виконанню сторонами протягом усього строку його дії.

Також, скаржник вказує, що відповідач не надав до суду першої інстанції належних і допустимих доказів наявності у нього перешкод або стану неможливості здійснювати будівництво на спірній земельній ділянці та виконувати інші обов`язки за договором у зв`язку з поділом земельної ділянки на 35 нових ділянок, яким присвоєно кадастрові номери і право власності на які оформлено за третіми особами.

Крім того, позивач не погоджується з твердженням місцевого господарського суду про те, що договором оренди не визначено строк, у межах якого відповідач повинен розпочати та виконати будівництво оздоровчо-розважального комплексу.

Серед іншого, апелянт зазначає, що безпідставним є висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано доказів порушення відповідачем умов договору щодо обов`язку страхування об`єкта оренди. Скаржник стверджує, що відповідач фактично і безперервно володіє земельною ділянкою, а юридичний поділ земельної ділянки на 35 ділянок без фактичного поділу не є перешкодою для страхування об`єкту оренди.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 15.04.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2019р. у справі №916/1781/18, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 7 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження.

23.04.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Курортстрой" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким відповідач не погоджується з доводами апеляційної скарги, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.05.2019р. розгляд справи № 916/1781/18 призначено на 29 травня 2019р.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.05.2019р. у судовому засіданні оголошено перерву до 12 червня 2019 року о 14:00 год.

12.06.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Курортстрой" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2019р. розгляд справи №916/1781/18 відкладено на 19.06.2019р. о 12:30 год.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 18.06.2019р. №300 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019р. апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Скадовське хлібоприймальне підприємство" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Савицького Я.Ф., суддів Принцевської Н.М., Ярош А.І. у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів-учасників колегії Колоколова С.І. та Разюк Г.П.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2019р. справу №916/1781/18 прийнято до провадження зміненим складом суду.

Відповідно до ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2019р. у судовому засіданні оголошено перерву до 03 липня 2019 року о 10:30 год.

03.07.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "Курортстрой" до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли пояснення щодо відсутності предмету спору як підстави для відмови у позові.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив апеляційний господарський суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

У судовому засіданні 03.07.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно зі ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2004р. між Затоківською селищною радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Курортстрой" (Орендар) укладено договір оренди (далі - договір), відповідно до п. 1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування терміном на 25 років земельну ділянку для будівництва оздоровчо-розважального комплексу, яка знаходиться за адресою: Одеська область, м. Білгород - Дністровський, смт. Затока, Лиманський курортний район, про що в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди вчинено запис № 04.04.506.00007 від 23.11.2004. Договір оренди посвідчений 12.11.2004 року приватним нотаріусом Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області Щукіною Л.С. за р.№4-4873.

Згідно з п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,004 га.

Відповідно до п.4 договору земельна ділянка передається в оренду для будівництва оздоровчо-розважального комплексу.

За положеннями п. 29 договору орендар, зокрема, зобов`язується утримувати в належному стані примикаючу до неї територію та проводити її благоустрій, у термін до 01.05.2005р. виконати будівництво автошляху вздовж оздоровчо-розважального комплексу, а також каналізувати оздоровчо-розважальний комплекс в термін до 01.06.2005, і забезпечити функціонування об`єктів інженерної інфраструктури, які знаходяться на орендованій земельній ділянці.

Згідно з пунктами 31-33 вказаного договору оренди об`єкт оренди підлягає страхуванню на увесь період дії цього договору; страхування об`єкта оренди здійснює орендар; сторони домовились про те, що у разі невиконання свого обов`язку стороною, яка повинна згідно з цим договором застрахувати об`єкт оренди, друга сторона може застрахувати його і вимагати відшкодування витрат на страхування.

Матеріали справи свідчать, що 28.04.2005р. та 29.08.2006р. сторонами укладено додаткові угоди до договору оренди земельної ділянки від 12.11.2004р., якими внесено зміни до договору в п.29 в частині обов`язку орендаря здійснити будівництво автошляху вздовж оздоровчо-розважального комплексу у строк до 01.05.2007р. та здійснити каналізування оздоровчо-розважального комплексу в термін до 01.06.2007р.

Як вказує позивач, відповідач, в порушення умов договору оренди земельної ділянки, не використовує земельну ділянку за її цільовим призначенням, не розпочав облаштування каналізації, будівництво автошляху вздовж комплексу, не виконав свої обов`язки щодо страхування об`єкту оренди, не здійснював утримання та благоустрою прилеглої території, чим істотно порушив умови договору, що відповідно до вимог п.36 договору, ст.651 ЦК України, ст.32 Закону України "Про оренду землі" є підставою для його розірвання судом.

Вказані обставини стали підставою звернення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Курортстрой" про розірвання вищезазначеного договору.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п. 1, ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом статей 525, 526, 629 ЦК України і статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до положень статті 1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

За змістом статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Положеннями статті 32 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором (частина 1 статті 651 ЦК України). Аналогічні положення наведено у частині 1 статті 188 ГК України.

Згідно із частиною 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Звертаючись з позовною заявою Затоківська селищна рада, зокрема, посилається на те, що відповідач, в порушення п. 29 договору оренди, не розпочав облаштування каналізації, будівництво автошляху вздовж комплексу, отже, не використовує земельну ділянку за її цільовим призначенням.

Як вбачається з п.29 договору оренди, в редакції додаткової угоди від 29.08.2006р., на ТОВ "Курортстрой" було покладено обов`язок здійснити будівництво автошляху вздовж оздоровчо-розважального комплексу у строк до 01.05.2007р. та здійснити каналізування оздоровчо-розважального комплексу в термін до 01.06.2007р.

Положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України, зокрема встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням наявних в матеріалах справи документів, колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано доказів виконання належним чином своїх зобов`язань за договором в частині здійснення будівництва автошляху вздовж оздоровчо-розважального комплексу у строк до 01.05.2007р. та каналізування оздоровчо-розважального комплексу в термін до 01.06.2007р.

Таким чином, доводи позивача у цій частині є обгрунтованими.

Разом з тим, апеляційний господарський суд зазначає про наявність заяви відповідача щодо застосування строків позовної давності стосовно вказаних позовних вимог.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (правова позиція, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №369/6892/15-ц).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 14.11.2018 у справі №183/1617/16).

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується обізнаність позивача щодо порушення відповідачем зобов`язань, викладених у п. 29 договору оренди, ще у вересні 2010 році. Так, 22.09.2010р. Затоківська селищна рада звернулася до Господарського суду Одеської області із позовом про розірвання договору оренди із Товариством з обмеженою відповідальністю "Курортстрой" з підстави невиконання ТОВ "Курортстрой" обов`язків щодо виконання будівництва автошляху вздовж оздоровчо-розважального комплексу в термін до 01.05.2007р. та каналізування оздоровчо-розважального комплексу в термін до 01.06.2007р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області по справі №12/142-10-4127 від 03.11.2010р. позов Затоківської селищної ради до ТОВ "Курортстрой" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління з контролю за використанням та охороною земель в Одеській області, про розірвання договору оренди, залишено без розгляду з підстав неподання Затоківською селищною радою витребуваних судом документів необхідних для розгляду справи.

Приймаючи до уваги те, що договором оренди на відповідча було покладено обов`язок здійснити будівництво автошляху вздовж оздоровчо-розважального комплексу у строк до 01.05.2007р. та здійснити каналізування оздоровчо-розважального комплексу в термін до 01.06.2007р., про що позивач був обізнаний ще з вересня 2010 року, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви відповідача про застосування наслідків спливу строку позовної давності.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд не приймає до уваги доводи скаржника в цій частині.

Як в позовній заяві, так і в апеляційній скарзі Затоківська селищна рада зазначає про порушення відповідачем цільового використання земельної ділянки з огляду на те, що відповідачем не розпочато будівництво оздоровчо-розважального комплексу.

Судова колегія зауважує, що спірним договором оренди земельної ділянки не передбачено строк, у межах якого відповідач повинен розпочати та виконати будівництво оздоровчо-розважального комплексу.

Відтак, з огляду на те, що строк дії договору оренди закінчується у 2029 році, посилання позивача на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Курортстрой" не розпочало будівництво оздоровчо-розважального комплексу на орендованій земельній ділянці, не свідчить про використання землі не за цільовим призначенням та не є підставою для розірвання договору.

Разом з тим, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.05.2015р. у справі №916/886/15-г розірвано договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,004га, розташованої за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, смт. Затока, Лиманський курортний р-н, який укладено 12.11.2004 між Затоківською селищною радою та ТОВ "Курортстрой" для будівництва оздоровчо-розважального комплексу строком на 25 років, зобов`язано ТОВ "Курортстрой" повернути до комунальної власності Затоківської селищної ради ділянку.

20.08.2015р. Затоківською селищною радою прийнято рішення №3299 "Про розірвання договору оренди земельної ділянки, площею 2,004 га за адресою: бульвар Золотий беріг, 35, Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровський Одеської області, укладеного з ТОВ "Курортстрой", яким вирішено:

1. Розірвати договір оренди земельної ділянки, площею 2,004 га, кадастровий номер НОМЕР_1, за адресою: бульвар Золотий беріг, 35, Лиманський район, смт. Затока, м. Білгород - Дністровський Одеської області, укладеного з ТОВ "Курортстрой";

2. Надати Затоківській селищній раді дозвіл на складання технічної документації щодо поділу земельної ділянки, площею 2,004 га, кадастровий номер НОМЕР_1 .

На підставі рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області від 20.08.2015р. №3299 та відповідно до вимог п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, скасовано кадастровий номер орендованої земельної ділянки НОМЕР_1 на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки із вищезазначеним кадастровим номером. В подальшому, земельну ділянку поділено на 35 нових ділянок, яким присвоєно нові кадастрові номери та право власності на які оформлено за ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ., ОСОБА_9, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ., ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32 та 3 з яких залишилися у комунальній власності.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.02.2016р. заяву ТОВ "Курортстрой" про перегляд рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2015р. за нововиявленими обставинами у справі №916/886/15-г задоволено; рішення Господарського суду Одеської області від 13.05.2015 по справі №916/886/15-г скасовано; у задоволенні позовних вимог Заступнику Білгород-Дністровського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Затоківської селищної ради відмовлено.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.04.2018р. у справі №916/25/17, залишеним у силі постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.08.2018р. та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 04.12.2018р., позов ТОВ "Курортстрой" задоволено, визнано незаконним та скасовано рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області №3299 від 20.08.2015р. Рішення Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про передачу у власність фізичним особам земельних ділянок, утворених внаслідок поділу орендованої земельної ділянки, в судовому порядку не визнанні неправомірними та не скасовані.

З вищевикладеного вбачається, що земельна ділянка, яка є об`єктом спірного договору оренди, була поділена позивачем на 35 нових ділянок, яким присвоєно нові кадастрові номери та які були передані на праві власності третім особам.

Таким чином, починаючи з серпня 2015 року, ТОВ "Курортстрой" як орендар спірної земельної ділянки у зв`язку з її поділом та передачею у власність іншим особам, був позбавлений можливості здійснювати будівництво відповідно до умов договору.

Апеляційний господарський суд критично ставиться до твердження апелянта про те, що юридичний поділ спірної земельної ділянки з наданням громадянам права власності на її частини жодним чином не перешкоджає здійсненню на ній ТОВ "Курортстрой" будівництва, оскільки право власності, з урахуванням положень ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України, є непорушним.

Як вбачається з позовної заяви, з урахування заяви про зміну підстав позову, позивач зазначає про порушення відповідачем п.п. 31-33 договору оренди земельної ділянки, що стосуються страхування договору оренди.

За положеннями пунктів 31-33 договору оренди об`єкт оренди підлягає страхуванню на увесь період дії цього договору; страхування об`єкта оренди здійснює орендар; сторони домовились про те, що у разі невиконання свого обов`язку стороною, яка повинна згідно з цим договором застрахувати об`єкт оренди, друга сторона може застрахувати його і вимагати відшкодування витрат на страхування.

Аналізуючи вказані пункти договору, судова колегія зазначає, що сторони передбачили зобов`язання щодо страхування об`єкту орендарем, разом з тим, у разі невиконання такого зобов`язання орендодавець має можливість самостійно здійснити таке страхування.

Таким чином, відсутність доказів виконання орендарем зобов`язання щодо страхування об`єкту оренди не може свідчити про істотність порушення умов договору, оскільки орендодавець мав змогу самостійно здійснити таке страхування та вимогати у орендаря відповідної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини справи та норми чинного законодавства, апеляційний господарський суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (справа "Проніна проти України", заява № 63566/00, рішення від 18.07.2006).

З огляду на встановлені обставини судова колегія зазначає, що наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2019р. по справі №916/1781/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 18.03.2019р. по справі №916/1781/18 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова відповідно ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у 20-денний строк.

Повний текст постанови підписаний 08.07.2019р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Принцевська Н.М.

Суддя Ярош А.І.