УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

м. Київ

11.07.2019Справа № 910/8961/19

Суддя Господарського суду міста Києва Селівон А.М., розглянувши матеріали заяви

Акціонерного товариства «Сбербанк» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46)

Інші особи, які можуть отримати статус учасника справи:

1. Публічне акціонерне товариство "Одеський коровай"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеський хліб"

про забезпечення позову, що подана до подання позовної заяви,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

09.07.2019 Акціонерне товариство «Сбербанк» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою № 11226/4/06-2 від 08.07.2019 року про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до Публічного акціонерного товариства "Одеський коровай" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський хліб", в якій просить суд вжити заходів щодо усунення перешкод у користуванні власністю шляхом заборони Публічному акціонерному товариству «Одеський Коровай», Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеський Хліб» в особі будь - яких органів, посадових осіб, працівників та представників, будь - яким іншим юридичним та фізичним особам вчиняти будь-які дії, які спрямовані на перешкоджання Акціонерному товариству «Сбербанк» використання свого права власності відносно визначеного у заяві майна (нерухомого та рухомого); заборонити ПАТ «Одеський Коровай», ТОВ «Одеський Хліб» в особі будь - яких органів, посадових осіб, працівників та представників, будь - яким іншим юридичним та фізичним особам (окрім ТОВ "Черкасихліб ЛТД" використовувати та експлуатувати майно, в тому числі здавати в оренду (найм) будь-яким іншим способом; з метою забезпечення збереження майна та його раціонального використання передати майно на відповідальне зберігання з правом управління та експлуатації ТОВ «Черкасихліб ЛТД».

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст.139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів (ч. 4 ст. 139 ГПК України).

У відповідності до ч. 5 ст. 139 ГПК України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 № R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюються Законом України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову справляється судовий збір у розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2019 року встановлено в розмірі 1921,00 грн.

Отже, розгляд заяви про забезпечення позову має бути оплачений судовим збором в сумі 960,50 грн.

Проте, як встановлено судом, до заяви Акціонерного товариства «Сбербанк» про забезпечення позову не додано жодних доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Окрім того п. 7 ч. 1 ст. 139 ГПК України регламентує, що заява про забезпечення позову також повинна містити інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вказано заявником в тексті поданої заяви, АТ "Сбербанк" має намір звернутись до суду з негаторним позовом про усунення перешкод в користуванні майном, зазначеним в прохальній частині відповідної заяви.

Суд зазначає, що негаторний позов - позов про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (стаття 391 ЦК України), належить до позовів про права на майно.

Зокрема, до позовів, що виникають з приводу нерухомого та рухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

В свою чергу речово-правовий характер негаторного позову полягає в тому, що цей вид позову може бути поданий лише щодо індивідуально-визначеного майна, яке є об`єктом права власності як абсолютного права, від порушення якого повинні утримуватися усі оточуючі особи.

Судом встановлено, що заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «Одеський Коровай», ТОВ «Одеський Хліб» в особі будь - яких органів, посадових осіб, працівників та представників, будь яким іншим юридичним та фізичним особам, вчиняти будь - які дії, направлені на перешкоджання заявнику використання свого права власності відносно, зокрема, рухомого майна, перелік якого наведено в наказі Київського апеляційного господарського суду від 16.02.2018 року у справі № 910/24415/16 та наказі Господарського суду міста Києва від 12.10.2017 року у справі № 910/24417/16.

Отже, в поданій заяві про забезпечення позову окрім місцезнаходження майна, мають зазначатися ознаки, які ідентифікують відповідне майно та відрізняють його від іншого (однорідного чи подібного) майна.

Натомість заявником у поданій заяві не ідентифіковано рухоме майно щодо якого заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.7 ст.140 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява Акціонерного товариства «Сбербанк» про забезпечення позову та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику.

В той же час суд наголошує, що повернення заяви про забезпечення позову з наведених вище підстав не перешкоджає повторному зверненню до суду з відповідною заявою після усунення визначених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 136, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Сбербанк» про забезпечення позову та додані до неї документи повернути заявнику.

Згідно з ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 11.07.2019 року та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон