РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

16.05.2019Справа № 910/3129/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., секретар судового засідання Мамонтова О.О., дослідивши матеріали господарської справи

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до товариства з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС»

про стягнення 24887117,05 грн.,

Представники:

від позивача Старчик А.А. (за дов.)

від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до товариства з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС» про стягнення за договором № 13/2613-ТЕ-40 від 28.12.27,05 грн., з яких: 244187,12 грн. пені, 2216094,85 грн. 3% річних, 22426835,08 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами.

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та товариство з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС» уклали договір купівлі-продажу природного газу № 13/2613-ТЕ-40 від 28.12.2012. Неналежне виконання умов цього договору товариством з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС» було предметом дослідження у справі господарського суду міста Києва № 910/10414/14. 04.08.2014 господарський суд міста Києва ухвалив рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС» 16695036,28 грн. основного боргу, 1097511,70 грн. пені, 565213,60 грн. інфляційних, 436474,22 грн. 3% річних, 73080,00 грн. судового збору. Наразі рішення суду не виконане. Позивач вважає, що відповідач повинен сплатити позивачеві 244187,12 грн. пені, 2216094,85 грн. 3% річних, 22426835,08 грн. інфляційних за період з 19.04.2014 до 20.09.2018.

Суд своєю ухвалою від 18.03.2019 відкрив провадження у справі № 910/3129/19 та постановив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Відповідач відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами на підставі ст. 165 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

28.12.2012 публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (продавець) та товариство з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС» (покупець) уклали договір № 13/2613-ТЕ-40 постачання природного газу (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1 Договору, продавець передає покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 12980,0 тис. куб. м. (дванадцять мільйонів дев`ятсот вісімдесят тисяч куб. м).

Пунктами 2.1.1, 2.1.2 Договору передбачено, що планований обсяг за цим договором протягом місяця поставки може змінюватися за домовленістю сторін.

Допускається відхилення місячного обсягу переданого природного газу в розмірі ± 5 відсотків (плюс/мінус п`ять відсотків), підтвердженого постачальником планового обсягу без узгодження сторін.

Відповідно до розділу 5 Договору ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим договором становить 1091,00 гривні, крім того податок на додану вартість (ПДВ) - 20%, Усього до сплати разом з податком на додану вартість - 1309,20 грн.

Відповідно до пункту 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється відповідачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов Договору позивач поставив протягом січня-квітня, жовтня-грудня 2013 року, а відповідач прийняв природний газ обсягом 21869,827 тис. куб. м.

Неналежне виконання умов Договору було предметом розгляду у справі № 910/10414/14 за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України до товариства з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС» про стягнення 18794235,80 грн.

04.08.2014 господарський суд міста Києва ухвалив рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС» на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 16695036 грн. 28 коп. основного боргу, 1097511 грн. 70 коп. пені, 565213 грн. 60 коп. інфляційних, 3% річних в розмірі 436474 грн. 22 коп., 73080 грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач борг не погасив.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов`язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

За ст. 625 Цивільного кодексу України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, який прийнятий судом як вірний, до стягнення з відповідача підлягає 22426835,08 грн. інфляційних та 2216094,85 грн. трьох процентів річних за період з 19.04.2014 по 20.09.2018.

Пунктом 7.2. Договору визначено, що у разі невиконання відповідачем п. 6.1. договору, відповідач сплачує позивачу, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 244187,12 грн. пені (за зобов`язаннями жовтня 2013 року з 19.04.2014 по 13.05.2014, листопада 2013 року з 19.04.2014 по 13.06.2014, грудня 2013 року з 19.04.2014 по 13.07.2014).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до товариства з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «СГС ПЛЮС» (вул. Генерала Мельника, буд. 9-А, м. Севастополь, 99046, код 32294088) на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б. Хмельницького, буд. 6, м. Київ, 01001, код 20077720) 244187 (двісті сорок чотири тисячі сто вісімдесят сім) грн. 12 коп. пені, 22426835 (двадцять два мільйони чотириста двадцять шість тисяч вісімсот тридцять п`ять) грн. 08 коп. інфляційних втрат, 2216094 (два мільйони двісті шістнадцять тисяч дев`яносто чотири) грн. 85 коп. 3% річних, 373306 (триста сімдесят три тисячі триста шість) грн. 76 коп. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Повний текст рішення складено 02.07.2019.

Суддя С. А. Ковтун