ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019м. ДніпроСправа № 904/2323/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Ільєнко Д.Ю.

та представників:

від позивача: Команов В.В.;

від відповідача: Стребкова О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (м.Кам`янське, Дніпропетровської області)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Дніпро)

про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 814 292 грн. 66 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 814 292 грн. 66 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем (перевізником) умов договору про надання послуг № 10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02 від 20.02.2018 в частині своєчасної доставки вантажу позивачу (замовнику). Так, під час здійснення перевезення вантажу на адресу позивача в період з 21.04.2019 по 30.04.2019 за накладними №№ 35837160, 35844257, 41809815, 41810219, 41810276, 44986461, 46042529, 46042552, 46070025, 46140752, 46140869, 46317558, 46325502, 46326948, 46326971, 46327011, 46386785, 46386819, 46390472, 46426938, 46432159, 46457792, 46470183, 46494969, 46506754, 46522199, 46522207, 52934601, 52934619, 52951076, 52951258, 52951332, 52951449, 41795931, 41795964, 41795980, 41796004, 41800764, 41801382, 34305029, 34313577, 34314245, 34316315, 34316364, 34320218, 34320309, 34320341, 34336164, 34345140, 34388710, 35837327, 36012151, 41732223, 41732231, 41732249, 41732256, 41732264, 41732272, 41732280, 41732298, 52973799, 52973831, 52973849, 52974540, 53012159, 34296459, 43016450, 43033000, 43043652, 43053925, 44972370, 44972396, 46364758, 46365771, 46367637, 46367751, 46433512, 46433520, 46433546, 46474003, 46506770, 46510582, 46522082, 46558193, 46569653, 46585451, 46643011, 46643052, 53012118, 53025151, 53029286, 53029294, 41719956, 41719964, 41719972, 41719980, 41719998, 41720004, 41720012, 41720020, 41720038, 41720046, 41720053, 41720061, 41720079, 41720087, 41795949, 41795956, 41913724, 46192191, 46315479, 46320677, 46367546, 46367553, 46385936, 46418752, 46424248, 46424255, 46469847, 46469896, 46469920, 46488276, 46488607, 46488615, 46557872, 46566584, 46571501, 46603247, 46603346, 52950615, 52951688, 52951746, 52984895, 52998598, 52998614, 52998622, 52998648, 52998671, 53003596, 53003703, 53005310, 34439109, 43014976, 46397543, 46397568, 46397675, 46425187, 46452637, 46454880, 46454898, 46484234, 46484242, 46490876, 46506747, 46555058, 46566535, 46566543, 46566568, 46566576, 46566600, 46566618, 46566626, 46611596, 46642666, 46678884, 52970274, 52973807, 52973815, 53015400 та 53028221 відповідачем було допущено прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу. За порушення терміну доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у сумі 814 292 грн. 66 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 07.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі; ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 03.07.2019.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.суду 28417/19 від 27.06.2019), в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі, посилаючись на наступне:

- позивачем у розрахунок заявленої до стягнення суми двічі включена накладна №32958886 від 11.04.2019 з сумою нарахованого штрафу 5 571 грн. 90 коп. (строки № 74 і 76 розрахунку суми штрафу). Отже, сума 5 571 грн. 90 коп. заявлена позивачем неправомірно;

- позивачем не враховано збільшення терміну доставки за накладною № 44240323 від 08.04.2019 Гадяч - Правда, вагон № 60455268, прибуття на станцію призначення 21.04.2019, не з вини залізниці. Так, на шляху прямування вагон № 60455268 затримувався по станції Знам`янка з 11.04.2019 до 16.04.2019 у зв`язку з виявленням, усуненням комерційної несправності, відчеплення для зважування та оформлення комерційного акту щодо нестачі вантажу, а також з 19.04.2019 до 21.04.2019 через тимчасову перерву в перевезенні згідно з пунктом 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів. При складанні відповідних актів у графі 49 накладної № 44240323 залізницею зроблено відмітки, які дають право на збільшення терміну доставки. Відповідачем наведено такий розрахунок терміну доставки: норма доставки: 11 діб (3 доби на відстань перевезення 450 км + 1 доба на операції, пов`язані з прийманням-відправленням + 5 діб на затримку через виявлення комерційної несправності, що підтверджується актами загальної форми ГУ-23: від 11.04.2019 № 73583, від 12.04.2019 № 50665, від 16.04.2019 № 50690, а також комерційним актом від 15.04.2019 № 410006/95 + 2 доби на затримку з 19.04.2019 у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні не з вини залізниці, що підтверджується актом загальної форми ГУ-23 від 19.04.2019 № 255. Факт доставки: 12 діб. Отже, прострочення склало 1 добу, за що, згідно зі статтею 116 Статуту залізниць України, штраф не сплачується. Таким чином, на думку відповідача, сума штрафу 1 428 грн. 10 коп. заявлена також неправомірно.

Крім того, у відзиві відповідач заявив клопотання про зменшення розміру нарахованого штрафу до 50% посилаючись на слідуюче:

- заборгованість по залучених коштах на кінець 2018 року становила 5 575,7 млн. грн., з яких 1 632,1 млн.грн. - за довгостроковими кредитами, 2 621,2 млн.грн. - за єврооблігаціями, що емітовані Шортлайн Пі Ел Сі в інтересах АТ "Укрзалізниця" та 1 322,4 млн.грн. - заборгованість за договорами фінансового лізингу, з яких 1 317,2 млн.грн. - заборгованість за 15 локомотивів, які передані на баланс залізниці у грудні 2018 року, відповідно до укладеного на рівні АТ "Укрзалізниця" договору фінансового лізингу на придбання 30 локомотивів виробництва Дженерал Електрик Компані. У лютому 2019 року надійшло ще 7 локомотивів та заборгованість зросла на 614,7 млн.грн.

- кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги на початок 2019 року становила 311,5 млн.грн., з яких 143,4 млн.грн. це заборгованість по капвкладеннях, 72,1 млн.грн. - за ремонти рухомого складу та інших основних засобів, 65,7 млн.грн. - за ТМЦ. Хоча з початку 2019 року заборгованість і зменшено на 100,5 млн.грн. вона залишається значною - 211 млн.грн.;

- дебіторська заборгованість на кінець 2018 року становила 71,6 млн.грн., у т. ч. чиста балансова - 38,5 млн.грн. (+3,8 млн.грн. з початку року), резерв сумнівних боргів - 33,1 млн.грн. (+1,3 млн.грн.). Крім того, на позабалансовий рахунок у 2018 році віднесено 5,6 млн.грн. дебіторської заборгованості, з яких 5 млн.грн. авансових внесків з податку на прибуток, що сплачені при виплаті дивідендів та не підлягають поверненню платнику податків;

- незважаючи на скрутне фінансове становище, залізниця продовжує своєчасно виконувати розрахунки із заробітної плати та податкових зобов`язань;

- залізниця несе основний тягар у такому важливому соціальному питанні, як надання безоплатних послуг з перевезення пільгових категорій громадян. Так, у 2017 році залізницею перевезено 6,2 млн. пасажирів, яким надано пільги на загальну суму 114,2 млн. грн. у 2018 році - 5.7 млн. пасажирів на 126.1 млн. грн. Однак залізниця не отримує у потрібному обсязі компенсацію нарахованих, але не отриманих за пільгові перевезення, доходів;

- заборгованість лише одного позивача перед відповідачем щодо плати за простій вагонів на теперішній час складає 2 013 772 грн. 45 коп. згідно судових рішень у справах №№ 904/3216/18, 904/3736/18, 904/856/18, 904/4272/18, 904/4621/18, 904/3586/18, 904/4314/18, 904/3904/18, 904/4655/18, 904/3722/18, 904/4322/18, 904/3795/18, 904/4618/18, 904/4317/18, 904/4622/18, 904/4619/18, 904/4661/18, 904/4617/18, 904/4273/18, 904/4656/18, 904/4690/18, 904/3833/18, 904/3224/18, 904/3701/18;

- крім того, Придніпровська залізниця внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Зазначений перелік затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 № 83.

На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що збитки внаслідок прострочення в доставці вантажу взагалі відсутні, АТ "Укрзалізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" просить суд врахувати наведені аргументи та зменшити розмір заявленого штрафу до 50 %.

У підготовче засідання 03.07.2019 з`явився представник відповідача.

Представник позивача у вказане судове засідання не з`явився, причин нез`явлення суду не повідомив.

При цьому, судом було встановлено, що відзив на позовну заяву було отримано позивачем 01.07.2019, отже, враховуючи зміст пункту 5 ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 07.06.2019, строк для надання відповіді на відзив не вичерпано, отже виконати завдання підготовчого провадження у судовому засіданні 01.07.2019 було неможливо.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 03.07.2019 відкладено підготовче засідання на 10.07.2019, надано учасникам справи можливість виконати пропозиції суду, викладені в ухвалі суду про відкриття провадження у справі від 07.06.2019, щодо подання відповіді на відзив та заперечень.

У підготовче засідання 10.07.2019 з`явилися представники позивача та відповідача.

У підготовчому засіданні 10.07.2019 судом були здійснені всі дії, необхідні для забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, які передбачені у статті 182 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положення частини 6 статті 183 Господарського процесуального кодексу України, якщо під час підготовчого судового засідання вирішені питання, зазначені у частині 2 статті 182 цього Кодексу, за письмовою згодою всіх учасників справи, розгляд справи по суті може бути розпочатий у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Так, у судовому засіданні 10.07.2019 позивачем та відповідачем було подано письмову згоду на початок розгляд справи по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Враховуючи викладене та у зв`язку з виконанням завдань підготовчого провадження, ухвалою суду від 10.07.2019 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у той самий день після закінчення підготовчого судового засідання.

Представник позивача у судовому засіданні 10.07.2019 виклав зміст позовних вимог, навів доводи в їх обґрунтування.

Представник відповідача у судовому засіданні 10.07.2019 проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву. Також, відповідач просив суд, у разі прийняття рішення не на користь відповідача, зменшити розмір нарахованого штрафу до 50%.

Представник позивача у судовому засіданні 10.07.2019 заперечував проти зменшення судом штрафних санкцій та вказував, що підстави для такого зменшення у спірних правовідносинах відсутні.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі, а також представниками позивача та відповідача у судовому засіданні 10.07.2019 наголошено на тому, що ними повідомлені суду всі обставини та долучені до матеріалів справи всі докази, необхідні для правильного вирішення спору, здійснено їх дослідження у вказаному судовому засіданні.

Враховуючи те, що норми пункту 3 частини 1 статті 129 Конституції України визначають одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а також виконання завдання господарського судочинства - справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спору, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 10.07.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 20.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - перевізник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (далі - вантажовідправник, вантажоодержувач, платник, замовник, позивач) укладено договір про надання послуг № 10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02 (далі - договір, а.с.21-34), предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги (пункт 1.1. договору).

У пункті 12.1. договору сторони погодили, що договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладанням ЕЦП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ", або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 20.02.2018 до 31.12.2018. Якщо жодна із сторін не звернеться письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до іншої сторони про припинення його дії, то договір діє до надходження такої пропозиції і здійснення всіх розрахунків за виконані перевезення та надані послуги.

Доказів припинення, зміни, визнання недійсним або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

На виконання вказаного договору, у період з 21.04.2019 по 30.04.2019 відповідачем здійснено перевезення вантажу у залізничних вагонах до станцій призначення Правда та Кам`янське Придніпровської залізниці, одержувачем яких було ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат".

Вказані перевезення оформлені залізничними накладними: №№ 35837160, 35844257, 41809815, 41810219, 41810276, 44986461, 46042529, 46042552, 46070025, 46140752, 46140869, 46317558, 46325502, 46326948, 46326971, 46327011, 46386785, 46386819, 46390472, 46426938, 46432159, 46457792, 46470183, 46494969, 46506754, 46522199, 46522207, 52934601, 52934619, 52951076, 52951258, 52951332, 52951449, 41795931, 41795964, 41795980, 41796004, 41800764, 41801382, 34305029, 34313577, 34314245, 34316315, 34316364, 34320218, 34320309, 34320341, 34336164, 34345140, 34388710, 35837327, 36012151, 41732223, 41732231, 41732249, 41732256, 41732264, 41732272, 41732280, 41732298, 52973799, 52973831, 52973849, 52974540, 53012159, 34296459, 43016450, 43033000, 43043652, 43053925, 44972370, 44972396, 46364758, 46365771, 46367637, 46367751, 46433512, 46433520, 46433546, 46474003, 46506770, 46510582, 46522082, 46558193, 46569653, 46585451, 46643011, 46643052, 53012118, 53025151, 53029286, 53029294, 41719956, 41719964, 41719972, 41719980, 41719998, 41720004, 41720012, 41720020, 41720038, 41720046, 41720053, 41720061, 41720079, 41720087, 41795949, 41795956, 41913724, 46192191, 46315479, 46320677, 46367546, 46367553, 46385936, 46418752, 46424248, 46424255, 46469847, 46469896, 46469920, 46488276, 46488607, 46488615, 46557872, 46566584, 46571501, 46603247, 46603346, 52950615, 52951688, 52951746, 52984895, 52998598, 52998614, 52998622, 52998648, 52998671, 53003596, 53003703, 53005310, 34439109, 43014976, 46397543, 46397568, 46397675, 46425187, 46452637, 46454880, 46454898, 46484234, 46484242, 46490876, 46506747, 46555058, 46566535, 46566543, 46566568, 46566576, 46566600, 46566618, 46566626, 46611596, 46642666, 46678884, 52970274, 52973807, 52973815, 53015400 та 53028221 (а.с.45-250 в томі 1, а.с.1-22 в томі 2).

Під час здійснення вказаних перевезень вантажів відповідачем було допущено прострочення термінів доставки, що підтверджується календарними штемпелями на кожній зі спірних залізничних накладних, а саме: вантаж доставлено одержувачу з порушенням терміну доставки, визначеного статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 (далі - Правила обчислення термінів доставки вантажу).

Відтак, на підставі статті 116 Статуту залізниць України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф за несвоєчасну доставку вантажу у загальному розмірі 814 292 грн. 66 коп.

Відповідач з розміром штрафу не погоджується, у добровільному порядку штраф не сплатив, що і стало причиною спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Спірні правовідносини стосуються перевезення вантажів залізницею, а відтак, підпадають під правове регулювання в Глави 64 Цивільного кодексу України, Глави 32 Господарського кодексу України, Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998, Правил обчислення термінів доставки вантажів та Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно із частиною 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно з частиною 1 статті 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно зі статтею 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

Пунктом 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу передбачено, що термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. наведених Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Пунктом 2.1. Правил обчислення термінів доставки вантажу визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. наведених Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем під час розрахунку суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу не було враховано збільшення терміну доставки за накладною № 44240323 від 08.04.2019 Гадяч - Правда; вагон № 60455268; прибуття на станцію призначення 21.04.2019, не з вини залізниці.

Так, на шляху прямування вагон № 60455268 затримувався по станції Знам`янка з 11.04.2019 до 16.04.2019, у зв`язку з виявленням, усуненням комерційної несправності, відчеплення для зважування та оформлення комерційного акту щодо нестачі вантажу, а також з 19.04.2019 до 21.04.2019 через тимчасову перерву в перевезенні згідно з пунктом 2.9. Правил обчислення термінів доставки вантажів.

При складанні відповідних актів у графі 49 накладної № 44240323 залізницею зроблено відмітки, які дають право на збільшення терміну доставки (а.с.55 у томі 1).

У відзиві на позовну заяву відповідачем наведено такий розрахунок терміну доставки: норма доставки: 11 діб (3 доби на відстань перевезення 450 км + 1 доба на операції, пов`язані з прийманням-відправленням + 5 діб на затримку через виявлення комерційної несправності, що підтверджується актами загальної форми ГУ-23: від 11.04.2019 № 73583, від 12.04.2019 № 50665, від 16.04.2019 № 50690, а також комерційним актом від 15.04.2019 № 410006/95 + 2 доби на затримку з 19.04.2019 у зв`язку з тимчасовою перервою в перевезенні не з вини залізниці, що підтверджується актом загальної форми ГУ-23 від 19.04.2019 № 255. Копії вказаних актів наявні в матеріалах справи (а.с.83-87 у томі 2).

Фактично, за накладною № 44240323 доставка вантажу склала 12 діб. Отже, прострочення складає 1 добу, за що, згідно зі статтею 116 Статуту залізниць України, штраф не сплачується.

Таким чином, суд погоджується із запереченнями відповідача в цій частині та вважає, що сума штрафу у розмірі 1 428 грн. 10 коп. заявлена позивачем неправомірно та у задоволенні вказаної частини вимог слід відмовити.

В той же час, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (пункт 2.10. Правил обчислення термінів доставки вантажу).

Відповідно до пункту 8 Правил обчислення термінів доставки вантажу оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування.

Згідно з нормами статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

При цьому, слід зауважити, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.09.2018 у справі № 905/64/18.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу статті 525 Цивільного кодексу України, не допускається.

Відповідно до частини 1 статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в період з 21.04.2019 по 30.04.2019 на адресу позивача (одержувача) надійшли вагони за залізничними накладними №№ 35837160, 35844257, 41809815, 41810219, 41810276, 44986461, 46042529, 46042552, 46070025, 46140752, 46140869, 46317558, 46325502, 46326948, 46326971, 46327011, 46386785, 46386819, 46390472, 46426938, 46432159, 46457792, 46470183, 46494969, 46506754, 46522199, 46522207, 52934601, 52934619, 52951076, 52951258, 52951332, 52951449, 41795931, 41795964, 41795980, 41796004, 41800764, 41801382, 34305029, 34313577, 34314245, 34316315, 34316364, 34320218, 34320309, 34320341, 34336164, 34345140, 34388710, 35837327, 36012151, 41732223, 41732231, 41732249, 41732256, 41732264, 41732272, 41732280, 41732298, 52973799, 52973831, 52973849, 52974540, 53012159, 34296459, 43016450, 43033000, 43043652, 43053925, 44972370, 44972396, 46364758, 46365771, 46367637, 46367751, 46433512, 46433520, 46433546, 46474003, 46506770, 46510582, 46522082, 46558193, 46569653, 46585451, 46643011, 46643052, 53012118, 53025151, 53029286, 53029294, 41719956, 41719964, 41719972, 41719980, 41719998, 41720004, 41720012, 41720020, 41720038, 41720046, 41720053, 41720061, 41720079, 41720087, 41795949, 41795956, 41913724, 46192191, 46315479, 46320677, 46367546, 46367553, 46385936, 46418752, 46424248, 46424255, 46469847, 46469896, 46469920, 46488276, 46488607, 46488615, 46557872, 46566584, 46571501, 46603247, 46603346, 52950615, 52951688, 52951746, 52984895, 52998598, 52998614, 52998622, 52998648, 52998671, 53003596, 53003703, 53005310, 34439109, 43014976, 46397543, 46397568, 46397675, 46425187, 46452637, 46454880, 46454898, 46484234, 46484242, 46490876, 46506747, 46555058, 46566535, 46566543, 46566568, 46566576, 46566600, 46566618, 46566626, 46611596, 46642666, 46678884, 52970274, 52973807, 52973815, 53015400 та 53028221 (далі разом - накладні).

Судом встановлено, що накладні містять, зокрема, дані про вантаж, відстань перевезення, дати відправлення, прибуття, видачі вантажу, тарифу тощо.

За вимогами Правил видачі вантажів, оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (пункт 8 Правил).

Як підтверджується календарними штемпелями на зазначених вище накладних, вантаж доставлено одержувачу з порушенням встановленого терміну доставки, який визначений згідно зі статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу.

Також, позивачем дотримано вимоги статті 136 Статуту залізниць України, якими встановлюється можливість подання позовів до залізниць у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту, зокрема, від дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій з приводу прострочення доставки вантажу, багажу або вантажобагажу (пункт "д" абзацу 2 статті 134 Статуту залізниць України).

Дослідивши розрахунок штрафу, здійснений позивачем, та доданий до позовної заяви (а.с.15-18 у томі 1), суд вважає його обґрунтованим та арифметично вірним в частині нарахування штрафу за всіма накладними, крім № 44240323 та № 32958886.

З приводу накладної № 44240323 судом вище вказано про те, що за нею позивачем не було враховано збільшення терміну доставки вантажу не з вини залізниці, отже в цій частині вимоги в сумі 1 428 грн. 10 коп. визнані судом необґрунтованими.

Крім того, суд погоджується із запереченнями відповідача щодо безпідставності вимог про стягнення штрафу в сумі 5 571 грн. 90 коп. за накладною № 32958886, оскільки позивачем у розрахунок заявленої до стягнення суми двічі включена накладна № 32958886 від 11.04.2019 з сумою нарахованого штрафу 5 571 грн. 90 коп. (строки № 74 і 76 розрахунку суми штрафу).

Отже, сума штрафу у розмірі 5 571 грн. 90 коп. за накладною № 32958886 заявлена позивачем неправомірно та у задоволенні вказаної частини вимог слід відмовити.

Відповідно до частин 1 статей 74 та 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач доказів відсутності вини в порушенні строків доставки вантажу та заперечень по суті позовних вимог в частині стягнення штрафу в сумі 807 292 грн. 66 коп. не надав.

Враховуючи все вищезазначене, позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 807 292 грн. 66 коп. визнаються судом обґрунтованими.

При цьому, у відзиві на позовну заяву відповідач заявив клопотання про зменшення розміру нарахованого штрафу до 50%, з приводу чого суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При цьому, неустойка, виходячи з приписів статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити майновий стан сторін, співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, а також чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічний висновок щодо можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд, викладений також у постановах Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі № 904/4071/18, від 22.04.2019 у справі № 925/1549/17, від 30.05.2019 у справі № 916/2268/18, від 04.06.2019 у справі № 904/3551/18.

В аспекті права на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Надаючи оцінку всім обставинам справи в їх сукупності, враховуючи інтереси обох сторін, виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що залізничний транспорт є однією з важливих галузей економіки України, що забезпечує її внутрішні та зовнішні транспортно-економічні зв`язки і потреби населення у перевезеннях, враховуючи неподання позивачем будь-яких доказів понесення ним збитків чи додаткових витрат внаслідок допущеного відповідачем порушення, а також наявність великого розміру заборгованості самого позивача перед відповідачем, враховуючи суспільну важливість та необхідність господарської діяльності відповідача та притаманність їй особливої соціальної ролі, внесення до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави, беручи до уваги як інтереси позивача, який заперечував проти зменшення штрафних санкцій на 50%, так і відповідача, суд дійшов висновку про можливість застосування приписів статей 233 Господарського кодексу України, 551 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин та вважає за необхідне зменшити суму штрафу, який підлягає до стягнення з відповідача на 10%, а саме: до 726 563 грн. 39 коп. (807 292,66 - 10%).

Таке зменшення розміру штрафу суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

Крім того, суд зазначає, що штраф - це фінансова санкція, спрямована на спонукання сторони, винної у порушенні зобов`язання, до його виконання та дотримання в подальшому, а не засіб безпідставного збагачення.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги про стягнення штрафу в сумі 726 563 грн. 39 коп., з урахуванням їх зменшення на 10%, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню; у задоволенні вимог про стягнення штрафу в сумі 7 000 грн. 00 коп. суд відмовляє з огляду на їх безпідставність.

Оскільки суд зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено, у зв`язку з чим відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог; стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 12 109 грн. 39 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафу за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 814 292 грн. 66 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49600, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, будинок 108; ідентифікаційний код 40081237) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вулиця Соборна, будинок 18-Б, ідентифікаційний код 05393043) 726 563 грн. 39 коп. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу та 12 109 грн. 39 коп. частину витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.07.2019

Суддя Ю.В. Фещенко