УХВАЛА

02 липня 2019 року Справа № 913/97/19

Провадження №19/913/97/19

Розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом заступника керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області (вул. Монастирська, 15, м. Старобільськ, Луганська область, 92700) в інтересах держави в особі Марківської селищної ради Марківського району Луганської області (вул. Центральна, 18, смт марківка, Марківський район, Луганська область, 92400)

до Публічного акціонерного товариства Луганськнафтопродукт (вул. Боженко, 123, м. Луганськ, 91020)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідністю «Автопорт С» (вул. Набережна, 1, м. Рубіжне, Луганська область, 93008)

про розірвання договору оренди земельної ділянки від 12.12.2007 та повернення земельної ділянки

Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.

Секретар судового засідання Бережна Л.В.

У засіданні брали участь:

від прокуратури представник не прибув;

від позивача представник не прибув;

від відповідача представник не прибув;

від 3-ї особи - представник не прибув

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Старобільської місцевої прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Марківської селищної ради Марківського району Луганської області звернувся до Господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Луганськнафтопродукт про:

- припинення договору оренди земельної ділянки від 13.12.2007, укладеного між Марківською селищною радою та Публічним акціонерним товариством Луганськнафтопродукт, який зареєстрований в Марківському реєстраційному офісі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.01.2008 за №40000001, шляхом його розірвання;

- зобов`язання Публічного акціонерного товариства Луганськнафтопродукт повернути Марківській селищній раді Луганської області земельну ділянку загальною площею 2,3837 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 31, смт Марківка, Луганська область та земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , площею 2,3837 га.

Ухвалою суду від 12.06.2019 відкладено розгляд справи в підготовчому провадженні на 02.07.2019; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідністю «Автопорт С» (вул. Набережна, 1, м. Рубіжне, Луганська область, 93008, ).

24.06.2019 від позивача через канцелярію суду надійшла заява №294 від 10.06.2019 про розгляд справи, призначеної на 12.06.2019, без участі його представника.

Заява розглянута та відхилена судом, оскільки надійшла після судового засідання.

25.06.2019 від позивача через канцелярію суду надійшла заява №316 від 19.06.2019 про розгляд справи, призначеної на 02.07.2019, без участі його представника.

02.07.2019 від позивача на електронну адресу суду надійшла ідентична заява №316 від 19.06.2019 про розгляд справи, призначеної на 02.07.2019, без участі його представника.

Заяви розглянуті, задоволені та долучені судом до матеріалів справи.

Представники учасників справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Судом встановлено, що у зв`язку з необхідністю формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування положень ст.23 Закону України "Про прокуратуру", Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №587/430/16-ц разом із касаційною скаргою у подібних правовідносинах.

Передаючи вказану справу №587/430/16-ц на розгляд Великої Палати Верхового Суду, колегія суддів Касаційного цивільного суду вважала за необхідне відступити від висновку щодо застосування норм ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" стосовно правових підстав представництва прокурором інтересів держави в суді, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду та одночасно дійшла висновку, що справа містить виключну правову проблему у застосуванні зазначеної норми права і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2019 у справі № 587/430/16-ц прийнято до розгляду питання щодо неоднакового застосування статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Відповідно до п.7 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав зупинити провадження у справі №913/97/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №587/430/16-ц.

Керуючись ст.ст.228, 229, 233, 234, 235 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Зупинити провадження у справі №913/97/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц.

Ухвала набрала законної сили 04.07.2019 відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 Господарського процесуального кодексу України та порядку, визначеному п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.В. Косенко