Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р. м. Житомир Справа № 916/319/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Антонова О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Каракоця О.Р. - довіреність № 4543-К-О від 23.10.18;

від відповідача: Фомічов І.О. - ордер серія ОД № 506277 від 20.07.2018;

від третьої особи: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Малого виробничого підприємства "Авангард" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморськ-Газ-Сервіс"

про визнання правочину (банківської гарантії) недійсним

Справа розглядалась в режимі відеоконференції.

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Малого виробничого підприємства "Авангард" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, в якій просить суд визнати недійсною банківську гарантію №G0918/3492 від 28.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.02.2019 передано матеріали позовної заяви з доданими документами №916/319/19 за підсудністю до господарського суду Житомирської області.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 12.03.2019 суддею Вельмакіною Т.М. справу № 916/319/19 було прийнято до свого провадження. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні. Вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Чорноморськ-Газ-Сервіс".

Ухвалою від 22.05.2019 строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів. Наступне підготовче засідання призначено на 22.05.2019.

В судовому засіданні 22.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.07.2019.

27.05.2019 та 10.06.2019 на адресу суду повернулись копії ухвал від 08.05.2019 та від 23.05.2019, які направлялися третій особі, з поштовою відміткою "за закінченням встановленого строку зберігання".

07.06.2019 до суду повернулись дві копії ухвал від які направлялися відповідачу за адресою: Житомирська обл., Романівський р-н., с. Биківка, вул. Миру, 6.

Представник позивача в судовому засіданні 03.07.2019 позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Звернув увагу суду на те, що у платіжному дорученні №1947 від 28.09.2018 як платником, так і одержувачем комісії за гарантією вказано МВП "Авангард".

Представник відповідача позовні вимоги заперечив, з викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 88-91) мотивів. Звернув увагу суду, що на час видачі доручення, статут позивача, копію якого надано до матеріалів справи, ще не був чинним.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, зважаючи на те, що явка представника третьої особи обов`язковою не визнавалася, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.09.2018 року АТ КБ Приватбанк (позивач, банк) в особі Начальника відділення Вузовське філії Южне ГРУ АТ КБ Приватбанк Шило Є.В. видано банківську гарантію № G0918/3492, за якою Банк зобов`язався виплатити ТОВ Чорноморськ-газ-сервіс (замовник, третя особа) суму в розмірі 987 000,00 грн, у випадку невиконання зобов`язань МВП Авангард (учасник, відповідач) передбачених його пропозицією щодо закупівлі: Код ДК 021:2015-24440000-0 Добрива різні, Лот № 2 Гумат калія.

Позивач стверджує, що вищевказана банківська гарантія підписана та видана начальником відділення Вузовське філії Южне ГРУ АТ КБ Приватбанк Шило Є.В. без достатніх на те повноважень. Зауважує, що наступного схвалення даного правочину від імені АТ КБ Приватбанк не відбувалось через його неприйняття юридичною особою.

Враховуючи зазначене, зсилаючись на приписи ст. 92, 203, 215, 241 Цивільного кодексу України, ст. 4, 5, 7, 20, 129, 161, 162, 171, 176, 236 Господарського кодексу України, позивач просить суд визнати недійсною банківську гарантію № G0918/3492 від 28.09.2018.

Відповідач, згідно відзиву на позовну заяву (а.с. 88-91), позовні вимоги заперечує. Пояснює, що відповідно до п. 8 довіреності № 1300-К-0 від 06.04.2018, виданої АТ КБ "Приватбанк" в особі голови правління АТ КБ "Приватбанк" Петра Крумханзла, який діяв на підставі Статуту, уповноважив начальника відділення "Вузовське" філії "Южне ГРУ" АТ КБ "Приватбанк" Шило Є.В., зокрема, укладати договори (договорні заяви, генеральні угоди) про надання банківських гарантій, акредитивів, авалювання векселів та видавати банківські гарантії по Україні, акредитиви по Україні, авалі векселів (підписувати гарантійні листи, акредитиви, авалі на векселях) за умови, що зобов`язання перед АТ КБ "Приватбанк" забезпечені на 100% фінансовим (грошовим) покриттям та сума кожного договору, гарантійного листа, акредитиву, аваля векселя не перевищує еквівалент 1000000,00 (один мільйон) доларів США у будь-якій валюті за курсом Національного банку України на дату вчинення відповідного правочину. За вказаного, відповідач робить висновок, що начальник відділення "Вузовське" філії "Южне ГРУ" АТ КБ "Приватбанк" Шило Є.В. був уповноважений на підписання та видачу банківської гарантії G0918/3492 від 28.09.2018, яка видана в забезпечення зобов`язань MBH "Авангард" перед ТОВ "Чорноморськ-Газ-Сервіс".

Зазначає, що в день надання позивачем банківської гарантії №G0918/3492, з відкритого в АТ КБ "Приватбанк" рахунку МВП "Авангард", було сплачено на користь позивача комісію за надання банківської гарантії. Крім того відповідач вказує, що 30.11.2018 за №У.35.0.0.0/4-458 АТ КБ "Приватбанк" на адресу ТОВ "Чорноморськ-Газ-Сервіс" направив лист щодо надання додаткових документів по проведеним торгам. Відповідач вважає, що вищевказані дії АТ КБ "Приватбанк" свідчать про схвалення правочину в розумінні ст. 72 ЗУ "Про акціонерні товариства" та вчинення ряду дій, направлених на його виконання.

Також у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які поніс та очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У відповіді на відзив (а.с. 137-140) позивач, спростовуючи твердження відповідача про наявність у Шило ОСОБА_1 .В. повноважень на видачу банківських гарантій, вказує, що повноваження останнього за довіреністю не скасовують виключності повноважень Голови правління АТ КБ "Приватбанк" щодо видачі гарантій відповідно до п. 10.14 Статуту, які не можуть бути передані іншим особам на підставі довіреності або будь-якого іншого документа.

Вважає, що вказана обставина не змінює того, що банківська гарантія №G0918/3492 від 28.09.2018, видана АТ КБ "Приватбанк" в особі Начальника відділення "Вузовське" філії "Южне ГРУ" АТ КБ "Приватбанк" Шило Є.В., в забезпечення зобов`язань МВП "Авангард" перед ТОВ "Чорноморськ-Газ-Сервіс", видана без достатніх на те повноважень.

Також позивач, вважає, що дія положень ст. 72 ЗУ "Про акціонерні товариства" не застосовується до спірних правовідносин. Стверджує, що не може вважатися схваленням правочину направлення позивачем до відповідача листа №Е.35.0.0.0/4-458 від 30.11.2018 задля отримання інформації та документів. Пояснює, що по даний час позивач не здійснював жодних платежів на користь ТОВ "Чорноморськ-Газ-Сервіс".

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, враховуючи наступне.

В силу положень ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.

Згідно зі ст. ст. 202, 203 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

За приписами ч. 1 ст. 207 ГК України, господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин (п. 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Невідповідність правочину актам законодавства як підстава його недійсності, повинна ґрунтуватися на повно та достовірно встановлених судами обставинах справи про порушення певним правочином (чи його частиною) імперативного припису законодавства; саме по собі відступлення сторонами від положення законодавства, регулювання їх іншим чином, не свідчить про суперечність змісту правочину цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства

Зважаючи на те, що предметом позову є визнання недійсним такого правочину, як банківська гарантія, слід зазначити, що згідно ст. 560 ЦК України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ст. 200 ГК України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. Зобов`язання за банківською гарантією виконується лише на письмову вимогу управненої сторони. Гарант має право висунути управненій стороні лише ті претензії, висунення яких допускається гарантійним листом. Зобов`язана сторона не має права висунути гаранту заперечення, які вона могла б висунути управненій стороні, якщо її договір з гарантом не містить зобов`язання гаранта внести до гарантійного листа застереження щодо висунення таких заперечень.

Як вбачається з виданої Банківської гарантії (а.с. 16), АТ КБ "Приватбанк" проінформований про те, що у відповідь на оголошення на участь у торгах, згідно Тендерної документації, затвердженої на засіданні тендерного комітету, протокол № 1 від 20 вересня 2018 року, на закупівлю: Код ДК 021:20-0- Добрива різні (Лот 1: аміачна селітра (очікувана вартість 33 000 000 грн), Лот 2: гумат калія ( очікувана вартість 32900000 грн)), Мале виробниче підприємство "Авангард" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю, (як Учасник), надало Товариству з обмеженою відповідальністю "Чорноморськ-Газ-Сервіс", (як Замовнику), Пропозицію щодо закупівлі: Код ДК 021:20-0- Добрива різні (Лот 1: аміачна селітра, Лот 2: гумат калія), та що умовами про участь у торгах вимагається видача банківської гарантії.

Вказано, що на цій підставі АТ КБ "Приватбанк" бере на себе безвідкличні зобов`язання негайно сплатити ТОВ "Чорноморськ-Газ-Сервіс" суму в розмірі UAH 987008,00 (дев`ятсот вісімдесят сім тисяч гривень 00 копійок (Лот №2) (тут і надалі у тексті - Гарантована сума) за його першою письмовою вимогою платежу з посиланням на те, що Учасник не виконав своїх зобов`язань, передбачених його Пропозицією, а саме у разі:

- відкликання тендерної пропозиції Учасником після закінчення строку її подання, але до того, як сплив строк, протягом якого тендерні пропозиції вважаються чинними;

- непідписання учасником, який став переможцем процедури торгів, договору про закупівлю;

- ненадання переможцем процедури торгів забезпечення виконання договору про закупівлю після отримання повідомлення про намір укласти договір, якщо надання такого забезпечення передбачено тендерною документацією.

Також, згідно вказаної гарантії, остання є чинною з дати її складання та є дійсною до 14.01.2019 включно. Вказано, що будь-яка вимога платежу повинна бути отримана гарантом не пізніше вищевказаної дати, після настання якої ця гарантія втрачає чинність. Передання прав за цією гарантією можливе тільки за згодою Банку. Сума гарантії залишається незмінною до закінчення терміну її дії або до її оплати банком згідно вимоги платежу. Зобов`язання Банку обмежуються Гарантованою сумою.

Зміни до цієї гарантії можуть бути внесені принципалом, бенефіціаром, банком-гарантом у порядку, передбаченому чинним законодавством України та нормативно-правовими актами Національного банку України, після чого вони стають невід`ємною частиною цієї гарантії.

Вказану Банківську гарантію №G0918/3492 підписано 28.09.2018 начальником відділення "Вузовське" філії "Южне ГРУ "АТ КБ "Приватбанк" Шило Є.В., який діяв на підставі доручення.

Враховуючи, що позивач просить суд визнати недійсним правочин (з видачі банківської гарантії), укладений між ним та відповідачем 28.09.2018, у зв`язку з тим, що, на думку позивача, особа, яка підписала спірну банківську гарантію, діяла з перевищенням повноважень, а Банк в наступному цей правочин не схвалив, слід зазначити наступне.

Частина 1, 3 ст. 237 ЦК України визначає, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Як встановлено судом, головою правління АТ КБ "Приватбанк" з 12.02.2018 по даний час є Петр Крумханзла (а.с. 25-36).

З наданої позивачем копії витягу зі Статуту АКБ "Приватбанк", затвердженого 21.05.2018р. наказом Міністерства фінансів України (рішенням єдиного акціонера) №519 та погодженого НБУ 11.06.2018 (а.с. 17-24), вбачається, що: голова Правління без довіреності діє від імені банку (п.10.8. Статуту); до компетенції голови правління належить, в тому числі: вчиняти від імені Банку правочини та здійснювати всі юридично значимі дії, підписувати документи з урахуванням обмежень, передбачених законодавством та цим статутом (п.п.2 п.10.9. Статуту); видавати від імені Банку довіреності (п.п.4 п.10.9. Статуту); право підпису документів від імені банку без довіреності має голова правління (п.10.12. Статуту).

Згідно абз. 3 п.10.10 Статуту, голова Правління може доручати вирішення окремих питань, що входить до його компетенції, своїм заступникам або керівникам структурних підрозділів в межах, передбачених цим Статутом та Положенням про Правління.

Відповідно до приписів п.10.14. Статуту, голова правління не має права передавати іншим членам правління та працівникам Банку такі повноваження: 1) право представляти Банк без доручення/довіреності; 2) право видавати від імені Банку зобов`язання, а саме векселі, поруки, гарантії, майнові поручительства, тощо.

З матеріалів справи (а.с. 92) вбачається, що 06.04.2018, тобто до набрання чинності вищевказаним Статутом, ПАТ КБ "Приватбанк" в особі Голови правління Петра Крумханзла, що діє на підставі Статуту (нова редакція) ПАТ КБ "Приватбанк", Протоколу №1 від 10.01.2018 засідання Наглядової ради ПАТ КБ "Приватбанк" та рішення Правління Національного банку України 08.02.2018, видано Довіреність №1300-К-О від 06.04.2018, згідно якої уповноважено начальника відділення "Вузовське" філії "Южне ГРУ "АТ КБ "Приватбанк" Шило Є.В. на здійснення наступних дій (зокрема):

- укладати договори (договори-заяви, генеральні угоди) про надання банківських гарантій, акредитивів, авалювання векселів та видавати банківські гарантії по Україні, акредитиви по Україні, авалі векселів (підписувати гарантійні листи, акредитиви, авалі на векселях) за умови, що зобов`язання перед ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" забезпечені на 100% фінансовим (грошовим) покриттям та сума кожного договору (договору-заяви, генеральної угоди), гарантійного листа, акредитиву, авалю векселя не перевищує еквівалент 1 000 000 (один мільйон) доларів США у будь-якій валюті за курсом Національного банку України на дату вчинення відповідного правочину;

- укладати договори (договори-заяви, генеральні угоди) про надання банківських гарантій, акредитивів, авалювання векселів та видавати банківські гарантії по Україні, акредитиви по Україні, авалі векселів (підписувати гарантійні листи, акредитиви, авалі на векселях) під інше забезпечення, ніж 100% фінансове (грошове) покриття або без забезпечення в межах суми, встановленої рішенням кредитного комітету або рішенням правління, або в межах дуальних повноважень Напрямку корпоративного бізнесу чи Напрямку "Малий та середній бізнес" та Напрямку "Ризик-менеджмент";

- укладати договори-заяви про надання банківських гарантій та видавати банківські гарантії по Україні (підписувати гарантійні листи) без забезпечення в межах доступного наперед розрахованого ліміту за умови, що сума кожного договору-заяви, гарантійного листа не перевищує еквівалент 1 000 000 (один мільйон) гривень у будь-якій валюті за курсом Національного банку України на дату вчинення відповідного правочину.

Вищезазначену довіреність видано без права передоручення строком на три роки до 06 квітня 2021 року.

З метою належного виконання повноважень за Довіреністю представник також вправі підписувати, подавати та отримувати будь-які інші відмінні від названих вище документи, які хоч прямо і не зазначені в Довіреності, але передбачені чинним законодавством України та будуть необхідними для повного виконання дорученого.

Крім того, зазначено зміст ст.ст. 203, 214, 239, 244, 246, 247, 248, 249 ЦК України щодо загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, поняття довіреності, її форми, строків, порядок припинення представництва за довіреністю, скасування довіреності та про необхідність негайного повідомлення представника, а також відомих третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність та відмови представника від вчинення дій, які були визначені довіреністю, особі, яка підписала довіреність були роз`яснені.

Також, у тексті довіреності голова правління підтвердив, що йому були роз`яснені положення ст. 239 (Правові наслідки вчинення правочину представником) ЦК України згідно яким правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Стаття 244 ЦК України визначає, що представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно зі ст. 246 ЦК України, довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

За приписами ст.247 ЦК України, строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. Строк довіреності, виданої в порядку передоручення, не може перевищувати строку основної довіреності, на підставі якої вона видана. Довіреність, у якій не вказана дата її вчинення, є нікчемною.

Відповідно до ст. 248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі: закінчення строку довіреності; скасування довіреності особою, яка її видала; відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; припинення юридичної особи, яка видала довіреність; припинення юридичної особи, якій видана довіреність; смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Згідно зі ст. 249 ЦК України, особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність.

Згідно ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Як уже зазначалося судом, Статут позивача, копію якого надано до матеріалів справи та на положення якого щодо повноважень керівника зсилається позивач, на дату видачі довіреності №1300-К-О від 06.04.2018 ще не був чинним.

За вказаного, начальник відділення "Вузовське" філії "Южне ГРУ "АТ КБ "Приватбанк", під час оформлення гарантії №G0918/3492, діяв у межах повноважень, визначених довіреністю №1300-К-О від 06.04.2018, строк дії якої встановлено до 06.04.2021. При цьому доказів скасування даної довіреності матеріали справи не містять.

Також судом враховується, що 30.11.2018 за №У.35.0.0.0/4-458 АТ КБ "Приватбанк" на адресу ТОВ "Чорноморськ-Газ-Сервіс" направив лист щодо надання додаткових документів по проведеним торгам. Вказане свідчить про вчинення позивачем окремих дій на підставі оспорюваного правочину. Факти здійснення вищевказаних дій не заперечувалися АТ КБ "Приватбанк" та, в сукупності з відсутністю доказів скасування довіреності, свідчать про прийняття до виконання банківської гарантії №G0918/3492, тобто про схвалення правочину в розумінні ст. 72 ЗУ "Про акціонерні товариства".

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем підстави позову спростовуються матеріалами справи.

Водночас судом взято до уваги, що за умовами оспорюваної банківської гарантії, остання є дійсною до 14.01.2019 включно, і будь-яка вимога платежу повинна бути отримана Гарантом не пізніше вищевказаної дати, після настання якої ця гарантія втрачає чинність. Зазначене додатково вказує на відсутність підстав для задоволення позову, оскільки на час звернення з позовом до суду - 11.02.2019 (а.с. 9), банківська гарантія є недійсною за погодженням сторін.

Що стосується платіжного доручення №1947 від 28.09.2018, з якого вбачається сплата з відкритого в АТ КБ "Приватбанк" рахунку МВП "Авангард" комісії за гарантією, отримувачем якої вказано МВП "Авангард" (а.с.93), то за встановлених вище обставин, оцінка змісту зазначеного документа не впливає на результат вирішення спору.

В силу приписів ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є безпідставними, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. 2, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Малого виробничого підприємства "Авангард" у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.07.19

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

2,3 - сторонам ( рек. з пов.);

4- третій особі (рек. з пов.).