Справа № 909/673/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.07.2019 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., розглянувши матеріали заяви б/н від 24.06.2019 (вх№12276/19 від 26.06.2019) Богородчанської селищної ради про забезпечення

позову: Богородчанської селищної ради,

вул. Шевченка, 66, смт.Богородчани, Івано-Франківська область, 77701;

до відповідача: Богородчанської районної державної адміністрації,

вул. Шевченка, 66, смт.Богородчани, Івано-Франківська область, 77701;

про визнання протиправним розпорядження, скасування розпорядження, визнання недійсним договору безоплатного користування майном.

ВСТАНОВИВ

Богородчанська селищна рада звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області з позовною заявою до Богородчанської районної державної адміністрації про визнання протиправним розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №147 від 10.06.2019; скасування розпорядження Богородчанської районної державної адміністрації Івано-Франківської області №147 від 10.06.2019; визнання недійсним договору про безоплатне користування релігійною організацією культовими будівлями та іншим майном, що є державною власністю №10/06/2019 від 10.06.2019.

З метою забезпечення позову Богородчанська селищна рада подала суду заяву б/н від 24.06.2019 (вх№12276/19 від 26.06.2019), в якій просить суд зупинити дію розпорядження Богородчанської РДА №147 від 10.06.2019 до ухвалення рішення по справі та заборонити Релігійній громаді УПЦ ПЦУ храму "Святих Апостолів Петра і Павла" користування об`єктом нерухомого майна, а саме Домініканським костелом за адресою вул.Шевченка, 61 в селищі Богородчани Івано-Франківської області.

Дослідивши матеріали заяви про забезпечення позову суд прийшов до висновку, що останню подано без додержання вимог викладених в статті 139 Господарського процесуального кодексу України.

Приписами статті 139 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги щодо змісту і форми заяви про забезпечення позову. Згідно з пунктом 6 частини 1 цієї правової норми заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення.

Як вказують норми частин 1, 2, 3 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Таким чином застосування зустрічного забезпечення та визначення його конкретного розміру є прерогативою суду, який повинен з урахуванням обставин справи оцінити вірогідність завдання збитків відповідачу.

Водночас законодавець, урівноважуючи можливості реалізації та захисту прав сторін на підставі принципу диспозитивності, зобов`язав особу, яка бажає забезпечити позов запропонувати спосіб зустрічного забезпечення.

При цьому норма пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України щодо зазначення пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення є імперативною та не допускає подвійного тлумачення. Отже на позивача (заявника) покладено обов`язок надати пропозиції зустрічного забезпечення, тобто запропонувати спосіб, а суд управі визначити конкретний розмір такого способу.

В порушення пункту 6 частини 1 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову б/н від 24.06.2019 (вх№12276/19 від 26.06.2019) не містить пропозицій заявника щодо зустрічного забезпечення.

Згідно з приписами частини 7 статті 140 Господарського процесуального кодексу України суд встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 139 цього Кодексу повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Таким чином з огляду на вище викладене, суд вбачає в наявності підстави для повернення Богородчанській селищній раді заяви про забезпечення позову б/н від 24.06.2019 (вх№12276/19 від 26.06.2019).

Керуючись статтями 136, 139, 140, 141, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

заяву б/н від 24.06.2019 (вх№12276/19 від 26.06.2019) про забезпечення позову з доданими до неї документами повернути Богородчанській селищній раді, вул. Шевченка, 66, смт.Богородчани, Івано-Франківська область, 77701.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її підписання безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підписана 01.07.2019

Суддя С.Кобецька