ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року м. ОдесаСправа № 921/28/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., м. Київ

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.05.2019 року про зупинення провадження у справі, суддя Грабован Л.І., м. Одеса, повний текст складено 03.06.2019 року

у справі № 921/28/19

за позовом Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., м. Київ

до відповідача - 1 Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудспецтех», м. Одеса

до відповідача 2 Малого підприємства у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаванда», м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та зміну договору, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції.

У січні 2019 року Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., м. Київ звернулось до місцевого господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудспецтех», м. Одеса, Малого підприємства у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаванда», м.Тернопіль про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та зміну договору.

Позовні вимоги у справі обґрунтовані тим, що між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК», м. Одеса та Малим підприємством у вигляді Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаванда», м. Тернопіль 10.02.2012 року було укладено кредитний договір про відкриття кредитної лінії № 3/12, в забезпечення виконання умов якого 13.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК», м. Одеса та Товариством з обмеженою відповідальністю Бізнес Центр «Примор`я» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудспецтех») було укладено іпотечний договір. В подальшому, 26.12.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК», м. Одеса та Товариством з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Ріелті Груп» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудспецтех») було укладено договір про розірвання вищезазначеного іпотечного договору, за умовами якого було розірвано іпотечний договір та знято заборони відчуження нерухомого майна, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав щодо припинення державної реєстрації обтяжень прав та щодо припинення державної реєстрації обтяжень іншого речового права, в зв`язку з чим Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., на підставі п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вважає його нікчемним та просить застосувати наслідки його нікчемності.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.04.2019 року відкрито провадження у справі № 921/28/19 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.05.2019 року у справі №921/28/19 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудспецтех», м. Одеса, провадження у справі № 921/28/19 зупинено до закінчення перегляду судових рішень по справі № 916/3156/17 в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що між сторонами у справі №921/28/19 склалися подібні правовідносини зі справою № 916/3156/17, в якій предметом позову є вимога уповноваженої особи Фонду про визнання недійсним нікчемного правочину про розірвання договору застави на підставі, зокрема, ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та ст. 37, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (з урахуванням заяви про зміну предмета позову), та яка була передана на розгляд Великої палати Верховного Суду через наявність підстав для відступу від правового висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 21.11.2018 року у справі № 577/5321/17, згідно з яким, якщо недійсність правочину встановлена законом, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, а також визнання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нікчемності правочинів з підстав, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/3156/17 визначить можливості та правові підстави визначення недійсним нікчемного правочину (підстава позову у справі №916/3156/17) та відповідно застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (підстава позову у справі № 921/28/19).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., м. Київ з ухвалою суду не погодилось, тому звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.05.2019 року про зупинення провадження у справі № 921/28/19 скасувати, в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрбудспецтех», м. Одеса про зупинення провадження у справі відмовити, справу направити для продовження розгляду до Господарського суду Одеської області.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, скаржник посилається на те, що предметом позову у справі № 916/3156/17 є визнання недійсним нікчемного договору, у справі № 921/28/19 є застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та зміна договору. Відтак, на думку скаржника, з огляду на різний предмет спору, відсутні підстави вважати правовідносини у справах тотожними, через що підстави для зупинення провадження у справі відсутні.

Також, скаржник зазначає, що передаючи справу на розгляд Великої Палати, колегія суддів Касаційного господарського суду зазначила про те, що «Визнання нікчемного правочину недійсним законом не передбачено, оскільки нікчемним правочин є в силу закону (ст. 215 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"). Отже, захисту права шляхом визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачено, такий спосіб захисту не є ефективним і таким, що матиме наслідком реальне відновлення порушених прав позивача.», проте у справі №921/28/19 позовна вимога про визнання нікчемного правочину недійсним відсутня, застосування наслідків недійсності правочину прямо передбачено положеннями Цивільного кодексу України.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.05.2019 року про зупинення провадження у справі № 921/28/19, розгляд справи призначено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

26.06.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив суд апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., м.Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.05.2019 року про зупинення провадження у справі № 921/28/19 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.05.2019 року про зупинення провадження у справі № 921/28/19 залишити без змін. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.

У відзиві відповідач зазначає, що незважаючи на те, що позовні вимоги АТ ІМЕКСБАНК (предмет позову) у справах № 921/28/19 та № 916/3156/17 різні, сторони як у справі № 921/28/19, так й у справі №916/3156/17 вступили у подібні правовідносини із застави (іпотеки), наданої у забезпечення зобов`язань основного боржника за кредитним договором.

Щодо твердження позивача, що Велика палата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність у справі № 916/3156/17 виключної правової проблеми, вирішення якої необхідно для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики, а звідси й про відсутність відповідної підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, відповідач зазначає, що сам факт прийняття Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/3156/17 до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження ухвалою від 14.01.2019 року, вже свідчить про наявність підстав, встановлених ч. 3, ч. 5 ст. 302 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржену у справі ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 31.05.2019 року про зупинення провадження у справі № 921/28/19 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, і відсутні підстави для її скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.05.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудспецтех», м. Одеса звернулось із клопотанням про зупинення провадження у справі № 921/28/19 до закінчення перегляду судових рішень у справі №916/3156/17 в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання, відповідач посилався на те, що у справі № 921/28/19 позивачем заявлено вимогу про застосування наслідків недійсності договору про розірвання іпотечного договору, укладеного між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК», м. Одеса та Товариством з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Ріелті Груп» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудспецтех»), повернувши сторони у стан, який існував до укладення цього правочину, шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо нерухомого майна, що було предметом іпотеки та про зміну п. 1.3. кредитного договору про відкриття кредитної лінії від 10.02.2012 року № 3/12. Разом з тим, ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 11.12.2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 916/3156/17, предметом спору у якій є вимога про визнання недійсним нікчемного правочину, яку ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2019 року прийнято та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

На думку відповідача, за наслідком розгляду вказаної справи Великою Палатою Верховного суду буде остаточно вирішено питання: чи вимагається у судовому порядку визнання недійсним правочину, нікчемність якого встановлено у порядку ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; або, навпаки, за положеннями ст. 37, 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд або його уповноважена особа наділена повноваженнями після виявлення факту вчинення нікчемного правочину вчинити дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів, а визнання нікчемного правочину у судовому порядку недійсним не вимагається та не є належним способом захисту порушених прав. При цьому, предметом розгляду справи № 921/28/19 є в першу чергу застосування наслідків недійсності нікчемного правочину (в силу приписів ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), разом з тим, питання щодо необхідності окремого встановлення недійсності такого правочину у судовому порядку, є відкритим через неоднозначну практику.

28.05.2019 року Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., м. Київ надало до суду першої інстанції заперечення на клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, в яких зазначило, що предметом позову у справі № 916/3156/17 є визнання недійсним нікчемного правочину та предметом позову у справі №921/28/19 є застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та зміна договору, а тому з огляду на різний предмет спору, відсутні підстави вважати, що правовідносини у справах тотожні, у зв`язку з чим відсутні підстави для зупинення провадження у справі, яке спричинить порушення права позивача на розгляд справи протягом розумного строку.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції

Статтями 227, 228 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.

Зокрема, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За змістом названої норми, вирішення питання про зупинення провадження у справі обумовлено необхідністю досягнення правової визначеності у правозастосуванні відносно конкретної категорії справ.

При цьому, судова колегія зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, схожість суб`єктного складу учасників господарських відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, підстав позову, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову-факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

Для визнання предмета позову як способу захисту права чи інтересу важливе значення має перелік способів захисту цивільного права та інтересу, наведений у ст. 16 Цивільного кодексу України, за змістом якої способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, в межах справи № 921/28/19 предметом позовних вимог є вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину про розірвання іпотечного договору шляхом скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки та обтяжень щодо майна, які були зареєстровані згідно іпотечного договору та про зміну пункту кредитного договору.

Позовні вимоги у справі обґрунтовані тим, що між Публічним акціонерним товариством «ІМЕКСБАНК», м. Одеса та Товариством з обмеженою відповідальністю «Блек Сі Ріелті Груп» (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрбудспецтех») було укладено договір про розірвання іпотечного договору, за умовами якого було розірвано іпотечний договір та знято заборони відчуження нерухомого майна, та внесено відповідні записи до Державного реєстру речових прав щодо припинення державної реєстрації обтяжень прав та щодо припинення державної реєстрації обтяжень іншого речового права, в зв`язку з чим Публічне акціонерне товариство «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., на підставі п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вважає його нікчемним та просить застосувати наслідки його нікчемності.

В той же час у провадженні Великої Палати Верховного Суду перебувала справа №916/3156/17 (провадження №12-304гс18), предметом позову у якій, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, є вимога уповноваженої особи Фонду про визнання недійсним нікчемного правочину про розірвання договору застави на підставі, зокрема, статей 203, 215 Цивільного кодексу України та статей 37, 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Підставою для передачі справи на розгляд до Великої Палати став висновок про наявність підстав для відступу від правового висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 21.11.2018 року у справі № 577/5321/17, згідно з яким, якщо недійсність правочину встановлена законом, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, а також, якщо наслідки нікчемності правочину настають для сторін в силу вимог закону, Фонд самостійно не може застосувати наслідки недійсності нікчемних правочинів, а у разі їх виявлення зобов`язаний вчинити дії щодо застосування наслідків недійсності - звернутися до суду з відповідним позовом (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 826/1476/15).

Тобто, цілком очевидним є той факт, що правовідносини у справах № 921/28/19 та №916/3156/17 є подібними, адже в обох справах досліджуються обставини застосування як недійсності нікчемних правочинів, так і їх наслідків, оскільки дії позивача щодо застосування положень про встановлення нікчемності правочинів або їх недійсності в силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», будуть залежати від висновків касаційної інстанції, отже, справи є подібними з огляду на наявні предмет спору, підстави та обставини заявлених позовних вимог.

Тому, з огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що в силу приписів п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України, на момент прийняття оскаржуваної ухвали, у суду першої інстанції були підстави для зупинення провадження у справі.

Оскільки, відповідно до ч. 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, та з огляду на те, що правовідносини у даній справі та справі № 916/3156/17 є подібними, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що Господарським судом Одеської області було правильно застосовано норми як матеріального так і процесуального права, у зв`язку із чим підстави для скасування оскаржуваної ухвали відсутні.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність, відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 Господарського процесуального кодексу України та п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України, зупинення провадження у даній справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/3156/17.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції. До того ж, на теперішній час відпала підстава зупинення провадження по даній справі в зв`язку з тим, що 04.06.2019 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову у справі № 916/3156/17, повний текст якої оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 19.06.2019 року.

Згідно ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., м. Київ необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду Одеської області від 31.05.2019 року про зупинення провадження у справі № 921/28/19 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК», м. Одеса в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ІМЕКСБАНК» Матвієнка А.А., м. Київ на ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.05.2019 року про зупинення провадження у справі № 921/28/19 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.05.2019 року про зупинення провадження у справі № 921/28/19 залишити без змін.

Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош