ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"26" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/793/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Оборотової О.Ю.,

при секретарі судового засідання Ісак Д.П.

За позовом: Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до відповідача: Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт»

про стягнення 97614,90 грн.

За участю представників:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

21.03.2019р. Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі філії Білгорол-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» про стягнення 97614,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі філії Білгорол-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» посилається на неналежне викання відповідачем умов договору про надання послуг від 01.05.2017р.

25.03.2019р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі, та розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

22.04.2019р. від Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в повному обсязі, з посиланням при цьому на те, що з 2016 року позивач з незалежних від нього причин перебуває в тяжкому фінансовому становищі, у зв`язку із чим не міг виконати зобов`язання по Договору №13-П-БДФ-17 від 01.05.2017р. у визначені договором строки, що підтверджується витягом з аудиторського звіту та звітами про фінансові результати за 2016-2018р.р. Наявність обставин важкого фінансового стану відповідача дослідив господарський суд Одеської області у справі №916/1604/18. Окрім того, відповідач посилається на те, що позивачем не надано докази на підтвердження завдання йому збитків від прострочення сплати рахунків.

20.05.2019р. від Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначає, що нормами законодавства передбачено можливість зменшення судом розміру неустойки, а не відмовлення позивачу у частині позовних вимог щодо стягнення пені, як на тому наполягає відповідач. Стосовно посилання відповідача на те, що його скрутне фінансове становище сталося через зменшення глибин в Білгород-Дністровському морському порту та не здійсненням днопоглиблювальних робіт позивачем, повідомляє, що з 2017 року по теперішній час позивачем своїми силами постійно проводяться днопоглиблювальні роботи для підтримки прохідного каналу в нормальному стані та прохідна осадка суден за цей період складає 3,8 -3,9 метри, про що зазначено в наданому відповідачем аудиторському звіті. Дані глибини достатні для проходу суден, які обслуговує відповідач. Отже, скрутне фінансове становище відповідача викликане передусім через заборону експорту лісоматеріалів та не переорієнтації відповідача на інші види вантажів, як те зазначено у відповідному аудиторському звіті. Окрім того, позивач повідомляє суд про те, що позивач також знаходиться у тяжкому фінансовому становищі, збитки перевищують доходи, що підтверджується Звітом про фінансові результати за 2017-2018рік.

20.05.2019р. від Державного підприємства «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» надійшли заперечення на відповідь на відзив. Відповідач вважає твердження позивача щодо його тяжкого фінансового становища недоречними, а також посилається на те, що позивач не надає до суду фінансову звітність ДП «Адміністрація морських портів України» в цілому.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 26.06.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено:

01.05.2017 року між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії (далі Адміністрація, Позивач) та Державним підприємством «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» (далі Підприємство, Відповідач) було укладено Договір № 13-П-БДФ-17 про надання послуг за тарифами та переліком, що визначені у Додатку № 1 до договору (далі Договір).

Відповідно до умов п. 2.1. Договору, Здавання Адміністрацією послуг та приймання іх результатів Підприємством оформлюється Актом наданих послуг, який оформлюється Адміністрацією щомісячно. Акт наданих послуг не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітнім, направляється Підприємству.

Згідно п. 2.2. Договору, розрахунки за Договором здійснюються Підприємством згідно тарифів, зазначених у Додатку № 1 до Договору, в безготівковій формі шляхом перерахування Підприємством грошових коштів на розрахунковий рахунок Адміністрації не пізніше 25-го числа місяця, наступного за звітнім. Підставою для оплати послуг є підписаний сторонами Акт наданих послуг та виставлений на підставі цього Акту рахунок.

Відповідно до умов п. 2.5. Договору, якщо протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання Підприємством Акту наданих послуг, Адміністрація не отримує підписаний Підприємством Акт наданих послуг або його обґрунтовану відмову, послуги вважаються прийнятими в повному обсязі з дотриманням всіх умов Договору.

За період дії Договору Адміністрацією було надано Відповідачу відповідні послуги за Договором, виставлено та надано для оплати рахунок, який Відповідач не сплатив, у зв`язку з чим виникла основна заборгованість у розмірі 80 595,71 грн. (вісімдесят тисяч п`ятсот дев`яносто п`ять гривень 71 копійок):

№ п/п№ та дата рахункуАкт наданих послугСума заборг. за рах. в грн., з ПДВКінцевий строк оплатиПочаток нарахування
1. 932 від 10.05.2017 Підписано з обох сторін1 866,48 26.06.201727.06.2017
2. 933 від 11.05.2017 Підписано з обох сторін1 866,48 26.06.201727.06.2017
3. 930 від 18.05.2017 Підписано з обох сторін1 168,08 26.06.201727.06.2017
4. 936 від 18.05.2017 Підписано з обох сторін369,38 26.06.201727.06.2017
5. 961 від 18.05.2017 Підписано з обох сторін1 015,22 26.06.201727.06.2017
6. 962 від 22.05.2017 Підписано з обох сторін1 015,22 26.06.201727.06.2017
7. 988 від 26.05.2017 Підписано з обох сторін1 766,66 26.06.201727.06.2017
8. 1037 від 26.05.2017 Підписано з обох сторін1 015,22 26.06.201727.06.2017
9. 1043 від 31.05.2017 Підписано з обох сторін2 143,62 26.06.201727.06.2017
10. 1060 від 31.05.2017 Підписано з обох сторін488,00 26.06.201727.06.2017
11. 1089 від 09.06.2017 Підписано з обох сторін756,62 25.07.201726.07.2017
12. 1097 від 16.06.2017 Підписано з обох сторін344,90 25.07.201726.07.2017
13. 1149 від 16.06.2017 Підписано з обох сторін756,62 25.07.201726.07.2017
14. 1147 від 21.06.2017 Підписано з обох сторін756,62 25.07.201726.07.2017
15. 1148 від 22.06.2017 Підписано з обох сторін756,62 25.07.201726.07.2017
16. 1152 від 26.06.2017 Підписано з обох сторін1 258,88 25.07.201726.07.2017
17. 1238 від 30.06.2017 Підписано з обох сторін1 660,01 25.07.201726.07.2017
18. 1257 від 30.06.2017 Підписано з обох сторін714,54 25.07.201726.07.2017
19. 1311 від 01.07.2017 Підписано з обох сторін3 732,96 25.08.201728.08.2017
20. 1304 від 04.07.2017 Підписано з обох сторін1 015,22 25.08.201728.08.2017
21. 1312 від 09.07.2017 Підписано з обох сторін3 732,96 25.08.201728.08.2017
22. 1404 від 20.07.2017 Підписано з обох сторін1 015,22 25.08.201728.08.2017
23. 1405 від 26.07.2017 Підписано з обох сторін1 015,22 25.08.201728.08.2017
24. 1386 від 27.07.2017 Підписано з обох сторін1 497,12 25.08.201728.08.2017
25. 1463 від 31.07.2017 Підписано з обох сторін913,04 25.08.201728.08.2017
26. 1479 від 31.07.2017 Підписано з обох сторін1 429,08 25.08.201728.08.2017
27. 1502 від 08.08.2017 Підписано з обох сторін3 732,96 25.09.201726.09.2017
28. 1525 від 28.08.2017 Підписано з обох сторін1 580,89 25.09.201726.09.2017
29. 1587 від 31.08.2017 Підписано з обох сторін714,54 25.09.201726.09.2017
30. 1600 від 31.08.2017 Підписано з обох сторін622,04 25.09.201726.09.2017
31. 1633 від 06.09.2017 Підписано з обох сторін1 015,22 25.10.201726.10.2017
32. 1632 від 09.09.2017 Підписано з обох сторін3 732,96 25.10.201726.10.2017
33. 1660 від 21.09.2017 Підписано з обох сторін1 866,48 25.10.201726.10.2017
34. 1692 від 27.09.2017 Підписано з обох сторін1 202,81 25.10.201726.10.2017
35. 1740 від 30.09.2017 Підписано з обох сторін313,99 25.10.201726.10.2017
36. 1755 від 30.09.2017 Підписано з обох сторін714,54 25.10.201726.10.2017
37. 1240 від 06.10.2017 Підписано з обох сторін756,62 27.11.201728.11.2017
38. 1244 від 08.10.2017 Підписано з обох сторін1 866,48 27.11.201728.11.2017
39. 1264 від 12.10.2017 Підписано з обох сторін1 513,25 27.11.201728.11.2017
40. 1348 від 19.10.2017 Підписано з обох сторін756,62 27.11.201728.11.2017
41. 1256 від 21.10.2017 Підписано з обох сторін1 866,48 27.11.201728.11.2017
42. 1901 від 26.10.2017 Підписано з обох сторін1 015,22 27.11.201728.11.2017
43. 1349 від 26.10.2017 Підписано з обох сторін2 393,83 27.11.201728.11.2017
44. 1350 від 31.10.2017 Підписано з обох сторін756,62 27.11.201728.11.2017
45. 1409 від 31.10.2017 Підписано з обох сторін756,62 27.11.201728.11.2017
46. 1423 від 31.10.2017 Підписано з обох сторін193,00 27.11.201728.11.2017
47. 1427 від 31.10.2017 Підписано з обох сторін714,54 27.11.201728.11.2017
48. 1472 від 08.11.2017 Підписано з обох сторін1 866,48 26.12.201727.12.2017
49. 1502 від 19.11.2017 Підписано з обох сторін1 866,48 26.12.201727.12.2017
50. 1529 від 24.11.2017 Підписано з обох сторін756,62 26.12.201727.12.2017
51. 1530 від 27.11.2017 Підписано з обох сторін5 906,08 26.12.201727.12.2017
52. 1595 від 30.11.2017 Підписано з обох сторін307,01 26.12.201727.12.2017
53. 1615 від 04.12.2017 Підписано з обох сторін1 578,53 25.01.201826.01.2018
54. 1613 від 08.12.2017 Підписано з обох сторін1 866,48 25.01.201826.01.2018
55. 1634 від 08.12.2017 Підписано з обох сторін756,62 25.01.201826.01.2018
56. 1642 від 19.12.2017 Підписано з обох сторін1 866,48 25.01.201826.01.2018
57. 1714 від 27.12.2017 Підписано з обох сторін1 015,22 25.01.201826.01.2018
58. 1755 від 31.12.2017 Підписано з обох сторін654,01 25.01.201826.01.2018
Всього основна заборгованість:80 595,71
З метою досудового врегулювання спору, 17.09.2018 року за № 174/12-01-09/Вих, Позивач направив Відповідачу відповідну претензію з вимогою сплатити заборгованість за Договором.

Однак, Відповідачем заборгованість за Договором на виконання претензії сплачена не була, у зв`язку з чим Позивач змушений звернутись до суду.

Пунктом 4.1 Договору встановлено, що у випадку порушення Договору Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та чинним законодавством України.

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Пунктом 4.3. Договору передбачено, що у разі прострочення оплати, Підприємство сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

У зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань щодо сплати вартості послуг за Договором відповідно до виставлених рахунків, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі філії Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» було вимушене звернутися до господарського суду Одеської області з відповідним прозовом про стягнення основної заборгованості, пені ,3% річних та інфляційних втрат.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у судових засіданнях, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вище встановлено господарник судом, 01.05.2017р. між Позивачем і Відповідачем укладений договір про надання послуг, на підставі якого позивач у травні-грудні 2018р. надав відповідачу передбачені договором послуги на загальну суму 80595,71 грн., які не оплачені відповідачем, як у строк, встановлений договором, так і в подальшому.

При цьому, жодних заперечень щодо наданих позивачем послуг та їх вартості відповідач до суду не надав.

Згідно з ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

Згідно положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У п.4.4. укладеного між сторонами договору встановлено, що у разі прострочення оплати, Підприємство сплачує пеню у розмірі облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

Перевіривши розрахунок пені, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу пені становить 1164,92 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних, згідно з яким розмір нарахованих відповідачу 3% річних становить 4230,95 грн., а також перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат, згідно з яким розмір нарахованих відповідачу інфляційних становить 11623,32 грн., господарським судом встановлено відповідність цих розрахунків обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Державне підприємство «Білгород-Дністровський морський торгівельний порт» власного контр розрахунку не надало.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а отже, і їх задоволення.

При цьому, господарський суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, з наступних підстав.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У ст. 617 ЦК України також встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе. Що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Проте, в даному випадку відповідачем не доведено суду жодних обставин, передбачених вимогами ч.2 ст.218 ГК України, ст.617 ЦК України в якості підстав для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання щодо оплати наданих позивачем послуг.

Тобто, підстави для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені відсутні, а відповідного клопотання про зменшення розміру пені відповідач до суду не надав.

При цьому, з огляду на вимоги ст.13 ГПК України щодо здійснення судочинства у господарських судах на засадах змагальності сторін, та вимоги ст.14 ГПК України щодо диспозитивності господарського судочинства, господарський суд позбавлений можливості самостійного вирішення питання щодо зменшення розміру нарахованої відповідачу пені.

Окрім того, витяг з Аудиторського звіту за результатами державного фінансового аудиту діяльності ДП «Білгород-Дністровський морський торговельний порт» за період з 01.01.2015р. по 31.03.2018р. свідчить, що станом на 01.05.2017р., тобто на момент укладення відповідного договору позивачем, відповідач був обізнаним про зменшення прохідних глибин на Дністровсько-Лиманському каналі.

Водночас судом враховується, що надані позивачем послуги не оплачувалися відповідачем з 2017, а також наявність і у позивача збитків за 2018р.

Приймаючи до уваги задоволення позовних вимог в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Білгород-Дністровський торгівельний порт» (67700, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, буд. 81, ) на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (01135, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 14, ) в особі Білгород-Дністровської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (67701, Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Шабська, буд. 81, ) заборгованість в сумі 80595,71 грн., пеню в сумі 1164,92грн., 3% річних в сумі 4230,95грн., інфляційні втрати в сумі 11623,32 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 08 липня 2019 р.

Суддя О.Ю. Оборотова