РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.06.2019Справа № 910/5539/19

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування";

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія";

про стягнення 13 367,59 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Секретар судового засідання Дюбко С.П.

Представники:

Від позивача: не з`явилися;

Від відповідача: не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова", в якому просить стягнути з відповідача 24 403,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не виконано вимог статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" в яких вказується, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2019 року відкрито провадження у справі № 910/5539/19 та вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 04.06.2019 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2019 року відкладено розгляд справи до 18.06.2019 року.

Представники сторін в судове засідання 18.06.2019 року не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

У своєму письмовому відзиві на позовну заяву відповідач проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового розгляду 18.06.2019 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ

Між Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (далі - страховик) та ТОВ "Оффервін Лимитед" (далі - cтрахувальник) 23.05.2017 року був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 209.17.2354998 (далі - договір страхування), відповідно до умов якого cтраховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Тойота», д.н. НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).

16.02.2018 року в м. Києві, по вул. Льва Толстого, 5-А, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Опель», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2

В результаті вищезазначеної ДТП автомобілю марки «Тойота», д.н. НОМЕР_3 , зокрема, були завдані механічні пошкодження.

Вказана вище ДТП сталася з вини водія автомобіля «Опель», д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 , що підтверджується складеним учасниками ДТП «Європротоколом».

Відповідно до Рахунку-фактури № 00002365 від 20.02.2018 р., складеного ТОВ «Автосамміт ЛТД» вартість відновлювального застрахованого автомобіля «Тойота», д.н. НОМЕР_1 , у результаті вищевказаної ДТП, склала 12 070,86 грн., що також підтверджується актом виконаних робіт від 09.03.2018 р. № .

Згідно Звіту № 242 від 09.03.2018 р. про оцінку колісного транспортного засобу (далі - Звіт) вартість відновлювального ремонту КТЗ «Тойота», д.н. НОМЕР_1 , склала 12 070,27 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором страхування позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 12 070,86 грн., що підтверджується платіжним дорученням № ЦО00685 від 27.02.2018 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Опель», д.н. НОМЕР_2 , на момент скоєння ДТП була застрахована відповідачем згідно із полісом № АК/3801969.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 статті 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс № АК/3801969) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 100 000,00 грн., франшиза - 1 000,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 12 070,86 грн., а відтак до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, визначені полісом № АК/3801969 розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 11 070,86 грн.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався на відсутність підстав для визнання події страховою з огляду на те, що особа яка винна у ДТП ОСОБА_2 на час настання дорожньо-транспортної пригоди, не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Опель», д.н. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим не є особою, відповідальність якої застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/3801969 від 13.04.2017 року.

Суд не погоджується з вказаними вище доводами відповідача, оскільки відповідно до ст. 6. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно- правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно офіційних даних МТСБУ, станом на день ДТП, транспортний засіб «Опель», д.н. НОМЕР_2 , був забезпеченим діючим на той час полісом АК3801969 укладеним з відповідачем. Факт власності автомобіля чи його статус розмитнення жодним чином не знімає зі страховика, який уклав поліс з страхувальником, відповідальності за відшкодування збитків.

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" також просить суд стягнути з відповідача 364,11 грн. 3 % річних та 932,62 грн. інфляційних втрат у зв`язку з не виконанням відповідачем грошового зобов`язання.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов`язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України № 1961-ІУ страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страховою відшкодування та виплатити його.

Заяву позивача про страхове відшкодування ПрАТ «УПСК» було отримано 16.04.2018 р., а тому останній день виплати страхового відшкодування припадає на 15.07.2018 р.

Здійснивши перерахунок заявлених позичаем 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 258,42 грн. 3% річних та 1 059,54 грн. інфляційних втрат. Однак, оскільки суд не в праві виходити за межі позовних вимог без відповідної заяви позивача, стягненню з відповідача підлягає заявлені позивачем 932,62 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 40, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (01004, м Київ, вул. Велика Васильківська, 15/2, ) 11 070 (одинадцять тисяч сімдесят) грн. грн. 86 коп. завданої шкоди, 932 (дев`ятсот тридцять дві) грн. 62 коп. інфляційних втрат, 258 (двісті п`ятдесят вісім) грн. 42 коп. 3 процентів річних та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 11 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до п. 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03.07.2019 р.

Суддя О.В. Мандриченко