ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/453/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Темпо-Логістик"

до Публічного акціонерного товариства "Новокаховський завод плавлених сирів"

про стягнення 135 994,65 грн,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача

03.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Темпо-Логістик» звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства «Новокаховський завод плавлених сирів» про стягнення 135 994,65 грн заборгованості, яка виникла за договором поставки від 26.04.2018.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що на підставі укладеного між сторонами договору поставки Відповідач зобов`язаний був сплатити вартість поставленого відповідно до видаткових накладних № 4340 від 14.11.2018, № 274 від 28.01.2019 та № 282 від 28.01.2019, але оплату здійснив не у повному обсязі, а тому заборгував 135 944,65 грн.

Дії та аргументи Відповідача

Відповідач у поданому до суду відзиві на позов не вказав власного відношення до заявлених вимог, а саме не зазначив чи визнаються вони ним, чи ні. Проте, вказав про сплату 07.06.2019 часткової суми заборгованості у розмірі 10 000 грн, а також висловився із запереченнями відносно вимоги Позивача про стягнення з нього витрат на правничу допомогу, вважаючи їх недоведеними, у тому числі шляхом надання доказів таких витрат.

Процесуальні дії та рішення суду

Ухвалою суду від 06.06.2019 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного провадження без повідомлення та виклику учасників справи. Цією ж ухвалою Відповідачу встановлений строк (02.07.2019) надати відзив на позов, а Позивачу строк (08.07.2019) відповідь на відзив.

Суд констатує, що сторонами не заявлено будь-яких інших процесуальних клопотань.

Установлені судом обставини

26.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Темпо-Логістик», як постачальником, та Публічним акціонерним товариством «Новокаховський завод плавлених сирів», як покупцем, укладений договір поставки.

Основними умовами цього договору, які впливають на взаємовідносини сторін щодо наявного між ними спору, є наступні:

- «Постачальник зобов`язується поставляти покупцю товар згідно асортименту та кількості, визначених покупцем» (пункт 1.1.),

- «Ціни на продукцію обумовлюються сторонами у торговому замовленні та вказуються у накладних …» (пункт 3.1.),

- «Покупець зобов`язується здійснити оплату вартості поставленого товару постачальнику протягом 45 днів з моменту поставки товару покупцю» (пункт 3.2.).

На виконання умов договору Позивач за видатковими накладними № 4340 від 14.11.2018 на суму 69 147,36 грн, № 274 від 28.01.2019 на суму 62 190,38 грн та № 282 від 28.01.2019 на суму 17 475,12 поставив Відповідачу товар на загальну суму 148 812,86 грн, чим виконав взяте на себе за договором зобов`язання.

Проте, за обліковими даними Позивача Відповідач вартість товару станом на день подачі позову до суду сплатив лише у сумі 1 868,21 грн, а тому несплаченою є сума 135 944,65 грн.

Водночас, як слідує з виписки по рахунку Відповідача № НОМЕР_1 за 07.06.2019, наданої АТ «Прокредит Банк», Відповідачем 07.06.2019 перераховано Позивачу 10 000 грн платіжним дорученням №3209 від 07.06.2019.

Отже, станом на час розгляду справи в суді заборгованість складає 125 944,65 грн.

Оцінка суду установлених обставин на норм діючого законодавства

Щодо правової природи договору та договірних відносин

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Зокрема, згідно з приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Поряд з цим, за частиною 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. Так, відповідно до частини 1 статті 692 того ж Кодексу покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором не встановлений інший строк оплати.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими:

- «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1);

- «кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором» (частина 2);

- «не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

За таких обставин суд приходить до висновку, що Відповідач, допустивши несвоєчасну оплату вартості отриманого товару у сумі 125 944,65 грн порушив взяте на себе зобов`язання та під час судового розгляду не довів зворотного.

Водночас, у зв`язку зі сплатою Відповідачем заборгованості у сумі 10 000 грн на стадії розгляду справи, провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України за відсутності предмету спору.

Висновки суду з предмету судового розгляду

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати Відповідачем 125 944,65 грн у добровільному порядку, доведеністю Позивачем власних вимог, не спростування їх Відповідачем, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у сумі 125 944,65 грн.

Розподіл судових витрат

Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до квитанції № 1 від 31.05.2019 у сумі 2 039,92 грн, які у відповідності до статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача.

Відносно заявлених Позивачем до відшкодування судових витрат на правничу допомогу у сумі 20 000 грн суд зазначає, що у відповідності до пункту 1 частини 3 статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать серед іншого витрати на професійну правничу допомогу.

Так, судом установлено, що 27.05.2019 між адвокатом Берестецьким Тарасом Богдановичем та Позивачем укладений договір про надання правничої допомоги, за умовами якого адвокат зобов`язався надати послуги у спорі з Відповідачем за договором поставки від 26.04.2018. У відповідності до пункту 4.1. договору вартість послуг складає 20 000 грн.

Як слідує з акту прийняття-передачі наданих послуг від 29.05.2019 Позивач отримав обумовлені послуги на загальну суму 20 000 грн.

Разом з тим, Позивач до позовної заяви додав платіжне доручення № 6 087 від 29.05.2019 про перерахування ОСОБА_1 20 000 грн у якості плати за договором про надання правничої допомоги від 27.05.2019.

Проте, з платіжного доручення не вбачається, що воно виконане банком, тобто у ньому відсутні як підпис працівника банку, так і відмітка про його проведення, а тому суд констатує, що Позивачем не доведено належними доказами самого факту здійснених витрат на правову допомогу.

За таких обставин, вимоги Позивача про компенсацію судових витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягають.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 231, 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Провадження у справі в частині стягнення 10 000 грн закрити.

2. В іншій частині позову позовні вимоги задовольнити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Новокаховський завод плавлених сирів» (74989, Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Промислова, буд. 2; ідентифікаційний код 00447623) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Темпо-Логістик» (81500, Львівська область, м. Городок, вул. Паркова, буд. 3, оф. 4; ідентифікаційний код 38540646) 125 994,65 грн основної заборгованості та 2 039,92 грн компенсації по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін