ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/526/19
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Цісельського О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Ловги І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: адвокат Оляш О.Ю., згідно ордеру,

від відповідача: Шевчук А.В. згідно довіреності,

розглянувши справу №916/526/19 за позовом акціонерного товариства "Одесаобленерго" (вул. М. Боровського, 28Б, м. Одеса, 65031) до Військової академії (м. Одеси) (вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009) про стягнення 1 220 584,23 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Одесаобленерго" звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом про стягнення з Військової академії (м. Одеси) 1 220 584,23 грн., де 1 152 072,45 грн. - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 11 376,23 грн. - заборгованість за перетікання реактивної енергії, 52 416,09 грн. - пеня за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 257,87 грн. - пеня за несвоєчасну оплату за перетікання реактивної електричної енергії, 4 439,85 грн. - 3% річних за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії, 21,74 грн. - 3% річних несвоєчасну оплату за перетікання реактивної електричної енергії.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в їх обґрунтування зазначає, що 26.03.2014р. між публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", новим найменуванням якого є Акціонерне товариство "Одесаобленерго", та Військовою академією (м. Одеса) (яка є правонаступником Військового інституту Одеського національного політехнічного університету) було укладено договір про постачання електричної енергії №932, відповідно до умов якого позивач зобов`язався постачати електричну енергію на об`єкти Військової академії (м. Одеса) в межах визначених договором умов, а останній зобов`язується дотримуватися режиму споживання електричної енергії, визначеного договором, щомісячно своєчасно здійснювати оплату відпущеної йому електроенергії та виконувати інші умови договору.

Так, як зазначає позивач, в період з травня 2018р. по грудень 2018р. відповідач спожив електричну енергію в кількості 2 621 401кВ.год. на загальну суму 5 893 451,94грн., що підтверджується актами про обсяги спожитої електричної енергії, а сплату за спожиту електричну енергію провів частково в розмірі 4 741 379,49грн., а тому заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.02.2019р. складає 1 152 072, 45грн. Крім того, відповідно до п.2.3.4. договору, заборгованість відповідача за перетікання реактивної електроенергії з червня 2018р. по січень 2019р. складає 11 376,23грн. Також, позивач за порушення термінів проведення оплат нарахував відповідачу пеню за спожиту активну електричну енергію в період з 17.07.2018р. по 31.01.2019р. в розмірі 52 416,09грн. та за несвоєчасну сплату рахунків за спожиту реактивну електричну енергію в період з 17.07.2018р. по 31.01.2019р. в розмірі 257,87грн. Зокрема, позивачем за порушення термінів сплати відповідачем заборгованості за спожиту активну електроенергію в період з 16.06.2018р. по 31.01.2019р. - 3% річних у сумі 4 439,85грн., а також за порушення зобов`язання щодо сплати заборгованості за перетікання реактивної електричної енергії в період з 17.07.2018р. по 31.01.2019р. - 3% річних у сумі 21,74грн.

02.04.2019р. відповідачем подано відзив на позов (за вх.№6380/19), в якому борг визнав у повному обсязі, при цьому просив суд надати час для здійснення добровільної оплати боргу за електричну енергію. Між тим, відповідач просить суд, у випадку задоволення позовних вимог, враховуючи, що Військова академія є державним закладом та фінансується з Державного бюджету України, зменшити розмір штрафних санкцій.

Ухвалою суду від 06.03.2019р. відкрито провадження у справі №916/526/19, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання суду.

03.05.2019р. від позивача надійшла відповідь на відзив (вх.№8668/19), яка прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 23.05.2019р. закрито підготовче провадження та справу №916/526/19 призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 26.06.2019р. представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити його.

В судовому засіданні 26.06.2019р. представник відповідача позов визнав у повному обсязі, просив суд зменшити розмір штрафних санкцій.

В судовому засіданні 26.06.2019р. закінчено розгляд справи по суті та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

26.03.2014р. між публічним акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго", новим найменуванням якого є Акціонерне товариство "Одесаобленерго", та Військовою академією (м. Одеса) (яка є правонаступником Військового інституту Одеського національного політехнічного університету) було укладено договір про постачання електричної енергії №932, відповідно до умов якого постачальник електричної енергії продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком №2 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатком №7 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" між постачальником та споживачем або інша обумовлена окремим додатком до договору (розділ 1 договору).

Відповідно до п.2.3.3. договору №932 від 26.03.2014р. споживач зобов`язався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №5 "Порядок розрахунків" та №2 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

Згідно до п.2.3.4. договору, споживач зобов`язаний здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережою Постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком №9 „Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Пунктом 4.2.1. договору №932 від 26.03.2014р. зазначено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3-2.2.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 „Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремими рядком.

За умовами п.9.4. договору №932 від 26.03.2014р. цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2018р. (в редакції додаткової угоди від 26.06.2018р. до договору №932 від 26.03.2014р.).

Сторонами до договору №932 від 26.03.2014р. підписано додатки, зокрема: №2 „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", №5 „Порядок розрахунків", №9 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії", №10 "Перелік об`єктів Військова академія", що живляться електроенергією від високовольтних мереж."

Між тим відповідно до п. 1, 2 додатку № 5 "Порядок розрахунків" до договору від 23.06.2014р. розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електроенергії приймається місяць з 31 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважати прирівняними. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електроенергії або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника. В примітці зазначено, що платіжні доручення або/чи інші платіжні (розрахункові) документи повинні обов`язково містити наступні реквізити: назву товару (активна, реактивна електроенергія) або вид іншого платежу (пеня, індекс інфляції, 3% річних та інші нарахування), номер і дату договору, за яким здійснюються платежі.

Споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком. Оплата рахунків за активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, нараховують по протоколах порушень при користуванні електричною енергією, рахунків за перетікання реактивної енергії, пеня, індекс інфляції, 3% річних та інших платежі, згідно з умовами цього Договору, здійснюється споживачем самостійно на протязі 10 операційних днів з дня отримання рахунку.

Пунктом 4 додатку № 5 "Порядок розрахунків" до договору від 26.03.2014р. встановлено, що обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії з урахуванням розрахункової величини втрат на ділянці мережі від місця встановлення засобів обліку до межі балансової належності електромереж, визначається за "Актом про обсяги спожитої електроенергії" за показами розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показів. Акт про обсяги переданої субспоживачу електричної енергії узгоджується з Основним споживачем. При відсутності представника постачальника на обумовлену "Графіком зняття показів засобів обліку" дату, споживач самостійно проводить зняття показів розрахункових приладів обліку, оформлює "Акт про обсяги спожитої електричної енергії" та надає його постачальнику не пізніше наступного робочого дня. Якщо постачальник електричної енергії не отримав у зазначений термін даних про обсяги спожитої електричної енергії, визначення обсягу спожитої електричної енергії здійснюється за середньодобовим обсягом споживання за попередній розрахунковий період. Період розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії до отримання показів розрахункових засобів обліку має не перевищувати один місяць, після чого розрахунок обсягу спожитої електричної енергії здійснюється постачальником електричної енергії за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання без подальшого перерахунку. Відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, у якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Положеннями п. 5 додатку № 5 "Порядок розрахунків" до договору від 26.03.2014р. передбачено, що розмір коштів, які має оплатити споживач за спожиту в розрахунковому періоді електричну енергію визначається на підставі поданого споживачем "Акту про обсяги спожитої електроенергії" як сума добутків рівнів тарифу відповідного класу, який діяв на кінець розрахункового періоду на обсяг спожитої в розрахунковому періоді електроенергії.

Положеннями п. 6 додатку № 5 "Порядок розрахунків" до договору від 26.03.2014 р. передбачено, що у разі наявності у споживача заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію (активну, реактивну), та при відсутності у платіжному документі споживача у реквізиті призначення платежу посилань на період, за який здійснюється оплата, або у разі зазначення у призначені платежу періоду суми оплати, що не відповідає стану розрахунків між сторонами, або перевищення суми платежу необхідної для цього періоду, також у разі здійснення споживачем переплати на наступний період (и) за умови наявності заборгованості за попередній період (и), ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію (активну, реактивну), зараховуються постачальником на погашення існуючої заборгованості споживача із найдавнішим терміном її виникнення.

Відповідно до п. 7 додатку № 5 "Порядок розрахунків" до договору від 26.03.2014 р. у разі несвоєчасної оплати, обумовлених даним порядком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені, а сума боргу повинна бути сплачена з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних. Пеня, інфляційні нарахування, річні сплачуються споживачем на поточний рахунок постачальника електричної енергії, який вказується в рахунках. За наявності судового рішення про стягнення зі споживача разом з сумою заборгованості або окремо від суми боргу на користь постачальника судових витрат, зокрема державного мита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, витрат на проведення судової експертизи тощо, вказані суми зазначаються в рахунку окремим рядком та підлягають оплаті на поточний рахунок постачальника.

Згідно додатку № 9 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" до договору від 26.03.2014 р. цей порядок складено відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії, затвердженої наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України № 19 від 17.01.02, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.02.02 за №93/6381 (далі - Методика).

Положеннями п.8 додатку № 9 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії" до договору від 26.03.2014р. передбачено, що передача показів розрахункових засобів обліку реактивної електроенергії за розрахунковий період здійснюється порядком і в терміни згідно умов додатку "Графік зняття показів засобів вимірювальної техніки електричної енергії".

На підтвердження споживання електроенергії об`єктами відповідача останній склав акт про обсяг спожитої електроенергії за травень 2018р., червень 2018р., липень 2018р., серпень 2018р., вересень 2018р., жовтень 2018р., листопад 2018р., грудень 2018р.

Позивачем відповідачу виставлено рахунки - фактури №932/1 від 01.06.2018р., №932/1 від 02.07.2018р., №932/1 від 01.08.2018р., №932/1 від 31.08.2018р., №932/1 від 01.10.2018р., №932/1 від 31.10.2018р., №932/1 від 03.12.2018р., №932/1 від 03.01.2019р., за спожиту активну електричну енергію на загальну суму 5 893 451,94грн., яка було відповідачем частково оплачена на суму 4 741 379,49грн., що підтверджується виписками по рахунках останнього, а тому станом на 01.02.2019р. заборгованість становить 1 152 072,45грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати заборгованості за спожиту активну електричну енергію на загальну суму 1 152 072,45грн.

Також, позивачем виставлено рахунки - фактури №932/2 від 01.06.2018р., №932/2 від 02.07.2018р., №932/2 від 01.08.2018р., №932/2 від 31.08.2018р., №932/2 від 01.10.2018р., №932/2 від 31.10.2018р., №932/2 від 03.12.2018р., №932/2 від 03.01.2019р. за перетікання реактивної електроенергії на суму 11 376,23грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати заборгованості за перетікання реактивної електроенергії на загальну суму 11 376,23грн.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін, їх мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно ч.1 ст.275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Положеннями ч.1 ст.276 ГК України встановлено, загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди.

Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію (ч.7 ст.276 ГК України).

Згідно ч. 1 ст.277 Господарського кодексу України абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

За положеннями ч.ч.1., 2 ст.26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює підприємницьку діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника (ч.7 ст.26 ЗУ "Про електроенергетику").

Відповідно до п.1.3. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 р. (зі змінами та доповненнями), (далі - Правила) Постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Як то передбачено п.5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 р., договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об`єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно пп.1 п.10.2. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ №28 від 31.07.1996 р., споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

Відповідно до п.1 наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України "Про затвердження Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії" № 87 від 06.02.2018 р. (далі - Методика), ця Методика встановлює порядок обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між енергопостачальником і непобутовими споживачами плати за послуги, які енергопостачальник надає непобутовому споживачу, якщо останній експлуатує електромагнітно незбалансовані електроустановки, та застосовується для адресного економічного стимулювання ініціативи непобутового споживача до компенсації перетікань реактивної електроенергії.

Згідно ч.1 Методики, розрахунки за перетікання реактивної електроенергії здійснюються за об`єктами споживачів електроенергії з дозволеною потужністю 16 кВт і більше.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Таким чином, як свідчать наявні у справі договір про постачання електричної енергії №932 від 26.03.2014р., акти про обсяг спожитої електроенергії за травень 2018р., червень 2018р., липень 2018р., серпень 2018р., вересень 2018р., жовтень 2018р., листопад 2018р., грудень 2018р., рахунки - фактури №932/1 від 01.06.2018р., №932/1 від 02.07.2018р., №932/1 від 01.08.2018р., №932/1 від 31.08.2018р., №932/1 від 01.10.2018р., №932/1 від 31.10.2018р., №932/1 від 03.12.2018р., №932/1 від 03.01.2019р., за спожиту активну електричну енергію, рахунки - фактури №932/2 від 01.06.2018р., №932/2 від 02.07.2018р., №932/2 від 01.08.2018р., №932/2 від 31.08.2018р., №932/2 від 01.10.2018р., №932/2 від 31.10.2018р., №932/2 від 03.12.2018р., №932/2 від 03.01.2019р. за перетікання реактивної електроенергії, доказів оплати яких за спожиту активну електричну енергію на загальну суму 1 152 072,45грн., за перетікання реактивної електроенергії на загальну суму 11 376,23грн. відповідач до справи не подав, у зв`язку з чим вказані суми є заборгованістю відповідача та підлягають стягненню судом у повній мірі.

Щодо вимоги позивача про стягнення пені нарахованої за несвоєчасну оплату за вартості за спожитої активної електричної енергії в період з 17.07.2018р. по 31.01.2019р. у розмірі 52 416,09грн., пені нарахованої за несвоєчасну оплату за перетікання реактивної електричної енергії в період з 17.07.2018р. по 31.01.2019р. у розмірі 257,87грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплати неустойки.

Пунктом 4.2.1. договору №932 від 26.03.2014р. зазначено, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.2.3-2.2.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №5 „Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,5%, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на той період, за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремими рядком.

Так, суд перевіривши розрахунок позивача, встановив, що останній зроблено належним чином.

Між тим, відповідачем заявлено клопотання про зменшення штрафних санкцій, так останній зазначає, що Військова академія є державним закладом Міністерства оборони України, який здійснює підготовку фахівців військового профілю, що є вкрай важливим напрямком діяльності на даний час, враховуючи заходи з відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації, і які здійснюються Збройними Силами України.

Так, заявник наголошує на тому, що наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Також, відзначає, що вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд об`єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, котрі заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини неналежного виконання зобов`язання, незначний період прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки таким наслідкам, поведінки винної сторони, зокрема вжиття заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків тощо.

В свою чергу позивач, у відповіді на відзив (8668/19 від 03.05.2019р.), проти задоволення клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій заперечує, з огляду на наступне.

Як зазначає позивач, усі доводи відповідача зводяться до того, що останній позбавлений можливості оплачувати вартість використаної електричної енергії у зв`язку із фінансування з Державного бюджету України, проте, за твердженнями позивача, скрутне майнове становище відповідача не може бути підставою для звільнення останнього від виконання взятих ним на себе зобов`язань за договором про постачання електричної енергії № 4076 від 14.09.2007р.

На момент виникнення спірних правовідносин, АТ «Одесаобленерго» було ліцензіатом з постачання електричної енергії в Одеській області. Купівля електричної енергії енергопостачальною компанією здійснюється у Оптового постачальника електричної енергії - державного підприємства «Енергоринок».

У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем заборгованості за спожиту електричну енергію, АТ «Одесаобленерго» змушено було здійснювати закупівлю електричної енергії у ДП «Енергоринок» за власні кошти. Таким чином, АТ «Одесаобленерго» понесло збитки, розмір яких дорівнює вартості неоплаченої споживачем електричної енергії.

Відпуск електричної енергії є постійним і безперервним збалансуванням виробництва і споживання електроенергії, що можливо лише при умові повної та своєчасної оплати за спожиту електричну енергії. Таким чином, функціонування енергетичної системи Одеської області повністю залежить від платоспроможності А Т «Одесаобленерго».

АТ «Одесаобленерго», не маючи можливості припинити постачання електричної енергії відповідачу, вимушене купувати електричну енергію у Оптового постачальника - ДП «Енергоринок» шляхом залучення кредитних - коштів, а також коштів спрямованих на виконання інвестиційної програми з реконструкції та модернізації електричних мереж міста та області.

Так, згідно акту звірки з ДП «Енергоринок», станом на 04.03.2019 р. заборгованість АТ «Одесаобленерго» перед ДП «Енергоринок» становить 820 004 886,22 грн.

Таким чином, позивач постійно несе збитки внаслідок порушення відповідачем свого зобов`язання за договором про постачання електричної енергії.

Разом з тим, норми матеріального права, а саме ст.233 ГК України, яка цілком кореспондується із ч.3 ст. 551 ЦК України, встановлюють, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Пунктом 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання.

Правовий аналіз вказаних статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, строку прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Так, судом враховано, що пеня за своєю правовою природою є важелем впливу на нерадиво боржника, засобом спонукання боржника до виконання свої обов`язків щодо сплати боргу, при цьому, пеня на думку суду не може бути засобом безпідставного збільшення суми грошового зобов`язання, а правова мета пені не є засобом для додаткового отримання прибутку. З матеріалів справи судом встановлено, що Військова академія прикладає максимальні зусилля для виправлення виникнення складної фінансової ситуації в державному закладі, вживає заходів для розрахунку, зокрема з АТ «Одесаобленерго» та погашення існуючої заборгованості, Суд, керуючись приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч.1 ст. 233 ГК України, вважає за правомірне зменшити нараховані позивачем штрафні санкції у вигляді пені нарахованої за несвоєчасну оплату за вартості за спожитої активної електричної енергії в період з 17.07.2018р. по 31.01.2019р. до 500грн., пені нарахованої за несвоєчасну оплату за перетікання реактивної електричної енергії в період з 17.07.2018р. по 31.01.2019р. до 100грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення 3% річних нарахованих за несвоєчасну оплату за вартості за спожитої активної електричної енергії в період з 16.06.2018р. по 31.01.2019р. у розмірі 4 439,85грн., 3% річних нарахованих за несвоєчасну оплату за перетікання реактивної електричної енергії з 16.06.2018р. по 31.01.2019р. у розмірі 21,74грн., суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договором, що уклали сторони, інший розмір процентів не передбачений. Отже, наявні підстави для стягнення зазначених штрафних санкцій з відповідача.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних, судом встановлено, що останній здійснено належним чином, у зв`язку з чим, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 3% річних нарахованих за несвоєчасну оплату за вартості за спожитої активної електричної енергії в період з 16.06.2018р. по 31.01.2019р. у розмірі 4 439,85грн., 3% річних нарахованих за несвоєчасну оплату за перетікання реактивної електричної енергії з 16.06.2018р. по 31.01.2019р. у розмірі 21,74грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Таким чином, оцінюючи наявні докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства "Одесаобленерго" обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, проте підлягають частковому задоволенню з огляду на зменшення судом розміру пені. Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача, що підлягає стягненню на користь позивача, є заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 1 152 072,45грн., заборгованість за перетікання реактивної енергії у розмірі 11 376,23грн., пеня за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії у розмірі 500грн., пеня за несвоєчасну оплату за перетікання реактивної електричної енергії у розмірі 100грн., 3% річних нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії у розмірі 4 439,85грн., 3% річних за несвоєчасну оплату за перетікання реактивної електричної енергії у розмірі 21,74грн.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з зазначеним, суд покладає на відповідача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 18 308,77 грн.

Керуючись ст.ст.13, 76, 86, 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити повністю - частково.

2. Стягнути з Військової академії (м. Одеси) (вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009, ) на користь Акціонерного товариства "Одесаобленерго" (вул. М. Боровського, 28Б, м. Одеса, 65031, ) заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 1 152 072 (один мільйон сто п`ятдесят дві тисячі сімдесят дві)грн. 45 коп., заборгованість за перетікання реактивної енергії у розмірі 11 376 (одинадцять тисяч триста сімдесят шість)грн. 23 коп., пеня за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії у розмірі 500 (п`ятсот) грн., пеня за несвоєчасну оплату за перетікання реактивної електричної енергії у розмірі 100 (сто) грн., 3% річних нарахованих за несвоєчасну оплату вартості спожитої активної електричної енергії у розмірі 4 439 (чотири тисячі чотириста тридцять дев`ять)грн. 85 грн., 3% річних за несвоєчасну оплату за перетікання реактивної електричної енергії у розмірі 21 (двадцять одна)грн. 74 коп.

3. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.327 ГПК України.

Повний текст рішення 08 липня 2019р.

Суддя О.В. Цісельський