ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" липня 2019 р. м. Рівне

Справа № 918/448/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А., розглянувши матеріали позовної заяви Приватного підприємства "Босна"

до Акціонерного товариства "УкрСиббанк"

про визнання договору іпотеки таким, що не забезпечує виконання зобов`язання

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Приватне підприємство "Босна" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Акціонерного товариства "УкрСиббанк", в якому просить: визнати договір іпотеки № 14402, укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та Приватним підприємством "Босна" 25 квітня 2008 року, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Киселюк Оксаною Василівною 25 квітня 2008 року, таким, що не забезпечує виконання ОСОБА_2 зобов`язання по договору про надання споживчого кредиту № 0, який укладений між ОСОБА_2 та АКІБ "УкрСиббанк" 25 квітня 2008 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог Приватне підприємство "Босна" посилається на наявність підстав для визнання договору іпотеки № 14402 від 25 квітня 2008 року таким, що не забезпечує виконання зобов`язання по договору про надання споживчого кредиту.

Правовими підставами для звернення з відповідним позовом позивачем визначено положення пункту 23 "Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 3 березня 2004 року, ст. ст. 1, 4, 5, 18, 19 Закону України "Про іпотеку" та Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Вивчивши матеріали позовної заяви суд зазначає наступне.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позовні вимоги Приватного підприємства "Босна" спрямовані на визнання договору іпотеки № 14402, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та Приватним підприємством "Босна" 25 квітня 2008 року, таким, що не забезпечує виконання ОСОБА_2 зобов`язання по договору про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов договору іпотеки № 14402, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" (далі - іпотекодержатель) та Приватним підприємством "Босна" (далі - іпотекодавець) 25 квітня 2008 року, іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю нерухоме майно:

- приміщення № 1 складу сировини (літ. "2У-1"), що знаходиться за адресою: 33000, АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору про поділ майна, що є в спільній частковій власності, посвідченого 23.05.2005 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Сивоглаз Світланою Станіславівною та зареєстрованого в реєстрі за № 6184 (бланк ВСІ № 980819) та записано в реєстраційну книгу за № 13, номер запису № 34-1701, і немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець набув право власності на предмет іпотеки;

- загальна площа предмета іпотеки становить 622,3 кв.м.

- разом з приміщенням № 1 складу сировини (літ. "2У-1") в іпотеку передається земельна ділянка, на якій знаходиться визначене нерухоме майно. Земельна ділянка, що є виділеною в натурі, межі якої визначено на місцевості, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить іпотекодавцю на праві власності, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 , що виданий Рівненським міським управлінням земельних ресурсів на підставі Договору купівлі-продажу ВЕЕ № 657209 від 14 листопада 2006 року і який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі19 лютого 2007 року за номером 07.

Цільове призначення земельної ділянки - для обслуговування частини складського приміщення. Площа земельної ділянки - 0,2267 га, кадастровий номер земельної ділянки - НОМЕР_2.

Частинами 1, 2 статті 27 ГПК України визначено, що позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи-підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу. Позови у спорах за участю кількох відповідачів можуть пред`являтися до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання одного з відповідачів.

Частиною 3 статті 30 ГПК України встановлено, що спори, які виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Відтак, з вищезазначеного вбачається, що підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками, винятком є виключна підсудність справ.

З аналізу заявлених позивачем вимог щодо визнання договору іпотеки таким, що не забезпечує виконання зобов`язання, суд дійшов висновку, що даний спір носить немайновий характер, оскільки не підлягає грошовій оцінці та стосується безпосередньо укладеного договору, між тим, будь-яких вимог майнового характеру з приводу майна визначеного, як предмет іпотеки, позивачем не заявлено при поданні даного позову.

Крім того, позивачем при зверненні з відповідним позовом було сплачено судовий збір, виходячи із ставок судового збору, як для вимог немайнового характеру, що ще раз доводить немайновий характер спору.

Таким чином, твердження позивача щодо виключної підсудності даної справи, оскільки спір виник з приводу нерухомого майна є помилковим та таким, що не відповідає дійсним обставинам.

Як вбачається з відомостей, що містяться у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача станом на 01.07.2019 року є м. Київ.

За таких обставин, враховуючи предмет спору та характер правовідносин, суд дійшов висновку про те, що спір за поданою Приватним підприємством "Босна" позовною заявою належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду міста Києва.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Виходячи з наведених законодавчих положень, суд дійшов висновку про направлення позовної заяви Приватного підприємства "Босна" до Акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання договору іпотеки таким, що не забезпечує виконання зобов`язання, разом з доданими до неї документами за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства "Босна" до Акціонерного товариства "УкрСиббанк" про визнання договору іпотеки таким, що не забезпечує виконання зобов`язання, разом з доданими до неї документами передати за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Ухвала згідно частини 2 статті 235 ГПК України підписана та набрала законної сили 1 липня 2019 року та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Політика Н.А