ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Справа №906/1000/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Савченко Г.І. , суддя Крейбух О.Г.

секретар судового засідання Берун О.О.

за участю представників сторін:

позивача: представник не з`явився

відповідача: представник Філімончук Г.М. - юрисконсульт з правами керівника на підставі наказу 189-ОД від 24.06.19р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на рішення господарського суду Житомирської області, ухваленого 14.02.19р. суддею Кравець С.Г. у м.Житомирі, повний текст складено 20.02.19р. у справі № 906/1000/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" Торговий Дім" ТПК Нова"

до відповідача Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

про стягнення 389964,36 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 14.02.2019р. у справі №906/1000/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім" ТПК Нова" до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" задоволено частково. Зменшено розмір пені до 71343,41 грн. та розмір штрафу до 90527,89 грн. Стягнуто із Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ТПК Нова" 71343,41 грн. - пені, 90527,89 грн. - штрафу, 48885,06 грн. - інфляційних втрат, 17336,71 грн. - 3% річних, 5849,47 грн. - витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

2.1. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до Договору №05-09/17-П від 05.09.2017р. укладеного між позивачем - ТОВ "Торговий Дім "ТПК Нова" (постачальник) та відповідачем - ДП "Житомирський бронетанковий завод" (покупець), останній своє договірне зобов`язання (грошове зобов`язання) належним чином не виконав, відповідно і виникла заборгованість за поставлений товар перед позивачем.

2.2. Оскільки на момент подання позовної заяви за відповідачем існувало прострочення в оплаті поставленої продукції, позивач крім основного боргу просив стягнути пеню, штраф, інфляційні та 3% річних. Проте, врахувавши клопотання відповідача щодо зменшення заявленої позивачем суми пені, суд визнав за можливе реалізувати надане йому право та зменшити розмір штрафних санкцій, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивач, на 50%, що є співрозмірним в контексті інтересів обох сторін та становить 71343,41 грн. пені та 90527,89 грн. штрафу.

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1. Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Державне підприємство "Житомирський бронетанковий завод" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на рішення господарського суду Житомирської області від 14.02.19р. у справі №906/1000/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" Торговий Дім" ТПК Нова" до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 389964,36 грн., відповідно у якій просить відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги; прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження; скасувати рішення господарського суду від 14.02.2019р. у справі №906/1000/18 в частині стягнення 71343,31 грн. пені, 90527,89 грн. штрафу; прийняти нове рішення, яким зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з ДП "Житомирський бронетанковий завод" на 99%; стягнути з іншої сторони витрати пов`язані з розглядом судової справи. Крім цього до апеляційної скарги окремим документом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідно до якого апелянт просить поновити строк на подачу апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 14.02.2019р. у справі №906/1000/18.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції в частині застосування пені та штрафу на 50% ухвалене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права; не враховані всі обставини справи, які мають істотне значення для справи.

3.2.1. Зазначає, що позивачем не надано суду доказів, що підтверджують розмір збитків завданих неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань, зокрема наявність обставин, які мають істотне значення, що підтверджують навмисний характер невиконання апелянтом своїх зобов`язань перед позивачем. Крім того не подано доказів, щодо негативних наслідків понесених позивачу в розумінні положень статті 224 Цивільного кодексу України, не втрачено або пошкоджено майно позивача, а також інше, тобто штрафні санкції носять включно компенсаційний характер.

3.2.2. Звертає увагу, що актами вхідного контролю, які містяться в матеріалах справи підтверджують, що поставлена продукція була неякісною, внаслідок чого позивачем проводилась заміна, чим збільшувався термін виконання останнім умов Договору. В свою чергу призводило до зриву строків з проведення ремонту військової техніки.

3.2.3. Також судом першої інстанції враховані не всі обставини, які є істотними для справи та зменшено розмір пені на 50%, однак відповідачем було подано клопотання про зменшення штрафних санкцій на 99%.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. 11.05.2019р. на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ТПК Нова" надійшов відзив, відповідно до якого просить в задоволенні апеляційної скарги ДП "Житомирський бронетанковий завод" на рішення господарського суду Житомирської області від 14.02.2019р. у справі №906/1000/18 відмовити, а рішення суду першої інстанції без змін.

4.2. В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи викладені у апеляційній скарзі.

4.3. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про причини неявки в судове засідання - не повідомив (явка повноважних представників учасників провадження у справі у судове засідання обов`язковою не визнавалася).

4.4. До початку розгляду апеляційної скарги по суті, ні під час її розгляду від учасників провадження у даній справі заяв про відвід складу суду чи судді колегії не заявлялося.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційних скарг.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" на рішення господарського суду Житомирської області від 14.02.2019р. у справі №906/1000/18 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про судовий збір".

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "ТПК Нова" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом до Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" про стягнення 389964,36 грн., з яких: 142686,82 грн. пені, 181055,77 грн. штрафу, 48885,06 грн. інфляційних втрат та 17336,71 грн. 3% річних, а також судових витрат.

7.2.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив умови договору №5-09/17-П від 05.09.2017р. в частині своєчасної та в повному обсязі оплати отриманої продукції.

7.2.2 В суді першої інстанції відповідач підтвердив той факт, що дійсно мала місце поставка позивачем відповідачу продукції за договором №5-09/17-П від 05.09.2017р. на суму 905278,85 грн. за видатковою накладною №Д-00000137 від 30.10.2017р., оплата за яку мала бути проведена у погоджений в гарантійному листі від 30.10.2017р. №01-11/4052 строк - впродовж 14 банківських днів після отримання продукції. Також підтвердив, що розрахунок за поставлену продукцію на суму 905278,85 грн. відповідачем було проведено 09.07.2018р. шляхом зарахування однорідних вимог згідно з угодою від 09.07.2018р. Водночас, відповідач заперечив щодо нарахування суми штрафу в заявленому позивачем розмірі, посилаючись на те, що умовами п. 7.2 договору нарахування штрафу передбачено в разі прострочення строку остаточного розрахунку з оплати продукції (абз.2 п.5.2 договору), а абзацом 2 пункту 5.2 договору передбачено остаточний розрахунок за партію відвантаженої продукції в розмірі 40%. Також відповідач підтримав подане 11.01.2019р. клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій та просив його задовольнити, посилаючись на те, що позивачем не подано суду доказів, які підтверджують розмір збитків завданих ТОВ "Торговий Дім "ТПК Нова" неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань, зокрема, наявність обставин, що мають істотне значення, що підтверджують навмисний характер невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем, а також не подано доказів понесення позивачем негативних наслідків в розмінні статті 224 ЦК України.

7.2.3. Позивач заперечив проти зменшення розміру штрафних санкцій в повному обсязі.

7.3. Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ТПК Нова" (постачальник/позивач) та Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" (покупець/відповідач) укладено договір №05-09/17-П (далі договір), (а.с.29-33). Вказаний договір за своєю правовою природою є договором поставки, відтак до правовідносин, що виникли між сторонами на підставі даного договору слід застосовувати положення законодавства, що регулюють правовідносини поставки.

7.3.1. Згідно з ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

7.3.2. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

7.3.3. Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

7.3.4. Згідно п.1.1. договору, постачальник зобов`язується передати у власність, а покупець - прийняти й оплатити продукцію, вказану у специфікаціях, надалі - "продукція", на умовах та в строки, передбачені договором.

7.3.5. Відповідно до пункту 1.3. договору продукція, яка поставляється постачальником, придбавається та використовується покупцем на виконання останнім умов договорів укладених з Міністерством оборони України на 2017 рік, для проведення відповідного виду ремонту військової техніки.

7.3.6. Кількість та номенклатура продукції вказується у специфікаціях, що є невід`ємними частинами договору (пункт 2.1. договору).

7.3.7. Якість, комплектація, пакування й маркування продукції повинні відповідати нормам, чинним стандартам (ТУ, ГОСТ, технічною документацією) для даного виду продукції. Постачальник гарантує, що продукція, яка є предметом поставки за договором, придатна для використання за призначенням та повністю відповідає умовам договору, щодо якості та номенклатурі.

7.3.8. Пунктом 3.1. договору сторони передбачили, що поставка продукції здійснюється силами та за рахунок постачальника, можливо через перевізника на склад в місці знаходження покупця (або на інших умовах, обговорених сторонами), в строки/терміни встановлені сторонами у відповідній специфікації. Моментом поставки кожної окремої партії продукції та передача її покупцю є дата підписання сторонами видаткової накладної.

7.3.9. Згідно з п.3.2. договору постачання продукції здійснюється партіями. Асортимент та кількість кожної партії повинні відповідати продукції, визначеної специфікацією. Постачальник зобов`язаний повідомити покупця про прогнозовану дату поставки продукції не пізніше 3 (трьох) днів до дати поставки.

7.3.10. Відповідно до пункту 3.3. договору право власності на продукцію переходить до покупця з моменту підписання представниками сторін видаткової накладної.

7.3.11. Оплата покупцем продукції здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізитів іншого рахунка) (пункт 5.1 договору).

7.3.12. Відповідно до пункту 5.2. договору, покупець здійснює оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника наступним чином:

- покупець перераховує постачальнику попередню оплату в розмірі 60% від загальної вартості продукції, що постачається відповідно до специфікації (додаток №1) на протязі 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання відповідного рахунку на оплату.

- остаточний розрахунок за партію відвантаженої продукції в розмірі 40% здійснюється покупцем на протязі 7-ми банківських днів, з моменту поставки партії продукції та підписання сторонами видаткової накладної.

7.3.13. Пунктом 5.3 договору передбачено, що сторонами договору, у кожному окремому випадку можуть бути встановлені інші від встановлених в п.5.2. договору умови оплати, які визначаються у відповідній специфікації (умови оплати визначені у специфікації є пріоритетними над умовами договору).

7.3.14. Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2017року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від зобов`язань та відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних), які виникли під час дії договору (пункт 10.5 договору).

7.4. 05.09.2017р. до договору №05-09/17-П від 05.09.2017р. сторонами було підписано Специфікацію №1, згідно пункту 1 якої, постачання та оплата продукції здійснюється сторонами за цінами та на умовах даної Специфікації: найменування продукції Машино-комплект №2 у т.ч. комплект гусеничної стрічки БМП-2 675-35-сб9 в кількості 12 комплектів на загальну суму 5431673,09 грн. з ПДВ відповідно (а.с.34).

7.4.1. Пунктом 2 вказаної Специфікації, сторони визначили, що ціна зазначена в специфікації складає 5431637,09 (п`ять мільйонів чотириста тридцять одна тисяча шістсот тридцять сім) гривень 09 копійки, в тому числі ПДВ 20%.

7.4.2. Пунктом 3 Специфікації сторони домовились, що постачання продукції здійснюється партіями, власними силами та за рахунок постачальника на адресу покупця (Житомирська область, смт.Новогуйвинське, вул.Дружби народів,1), в кількості та на умовах, зазначених в Специфікації.

7.4.3. Термін поставки продукції по специфікації складає 60 календарних днів, з моменту отримання попередньої оплати, в розмірі встановленому в п.5.2 договору. У разі порушення строків та порядку оплати, передбачених п.5.2 договору №05-09/17-П від 05.09.2017р, термін поставки продукції підлягає перегляду та уточненню.

7.4.4. Договір та специфікація підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

7.4.5. 30.10.2017р. відповідач звернувся до позивача з гарантійним листом №01-11/4052, в якому ДП "Житомирський бронетанковий завод" просило відвантажити два машино-комплекти гусеничної стрічки на БМП-2, згідно договору №05-09/17-П від 05.09.2017р.; оплату у розмірі 905278,80 грн. ДП "Житомирський бронетанковий завод" гарантувало впродовж 14 банківських днів після отримання товару (а.с.35, докази надіслання а.с.97-98).

7.4.6. Позивачем на виконання умов договору №05-09/17-П від 05.09.2017р., 30.10.2017р. було поставлено відповідачу продукцію на суму 905278,85 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковою накладною №Д-00000137 від 30.10.2017р., товарно-транспортною накладною №10-30/02 від 30.10.2017р. та довіреністю №1048 від 30.10.2017р. (а.с.36-38).

7.4.7. В матеріалах справи також містяться листи позивача, адресовані відповідачу щодо оплати отриманого товару, зокрема, листи: вих.№11-02/01 від 02.11.2017р. з додатками (а.с.39-41) (докази надіслання - а.с.42); вих.№11-29/01 від 29.11.2017р., в якому позивач серед іншого вказував, що з урахуванням строку оплати 14 банківських днів, вказаного відповідачем у гарантійному листі, грошові кошти в сумі 905278,85 грн. мали бути сплачені у строк до 09.11.2017р. (а.с.44).

7.4.8. Також, матеріали справи містять лист відповідача вих.№01-11/4428 від 30.11.2017р. (на №11/29/01, №22-29/02, №11-29-03 від 23.11.2017р.), адресований позивачу, в якому останній просив вжити заходів щодо поставки продукції та уточнені графіки постачання продукції направити у термін до 01.12.2017р. (а.с.46).

7.4.9. Листом за №11-30/01 від 30.11.2017р. ТОВ "Торговий дім "ТПК Нова" просило відповідача повідомити протягом 01.12.2017р. графік здійснення оплат, зокрема, оплати авансового платежу в розмірі 60% від загальної вартості продукції, а саме 3285003,85 грн., кінцевий строк оплати якого настав 12.09.2017р. згідно п.5.2 договору №05-09/17-П від 05.09.2017р. (а.с.46).

7.5. В подальшому, 08.06.2018р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1, якою внесено зміни до Специфікації №1 від 05.09.2017р. по договору №05-09/17 від 05.09.2017р., зокрема змінено загальну вартість продукції по специфікації, яка склала 905278,85 грн. (а.с.50).

7.5.1. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

7.5.2. Відповідно до ст.205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

7.5.3. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

7.5.4. Частина 1 статті 181 Господарського кодексу України передбачає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

7.5.5. Відповідно до пункту 10.11 договору сторони домовились, що договір, заявки, зміни та доповнення до договору, отримані за допомогою факсимільного та електронного зв`язку (електронною поштою) мають таку ж юридичну силу, що й оригінали до моменту обміну сторін оригіналами. Сторони зобов`язуються обмінятися оригінальними примірниками цих документів за винятком заявок.

7.5.6. Як зазначалось вище, пунктом 5.2. договору сторони погодили, що покупець здійснює оплату продукції шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника наступним чином:

- покупець перераховує постачальнику попередню оплату в розмірі 60% від загальної вартості продукції, що постачається відповідно до специфікації (додаток №1) на протязі 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання відповідного рахунку на оплату.

- остаточний розрахунок за партію відвантаженої продукції в розмірі 40% здійснюється покупцем на протязі 7-ми банківських днів, з моменту поставки партії продукції та підписання сторонами видаткової накладної.

7.5.7. Наявні в матеріалах справи докази у сукупності свідчать про те, що позивач здійснив поставку товару на суму 905278,85 грн. без отримання від відповідача попередньої оплати. Тобто, такими діями сторони фактично змінили умови договору в частині поставки продукції на умовах попередньої оплати, погодженої у договорі №05-09/17-П від 05.09.2017р.

7.5.8. В подальшому, сторони шляхом обміну листами змінили умови розрахунків за договором №05-09/17-П від 05.09.2017р., погодивши строк оплати продукції за договором №05-09/17-П від 05.09.2017р. на суму 905278,85 грн. впродовж 14 банківський днів після отримання товару (гарантійний лист відповідача №01-11/4052 від 30.10.2017р., лист позивача №11-29/01 від 29.11.2017р.), що визнавалось представниками сторін в судовому засіданні 06.02.2019р.

7.5.9. Таким чином, оплату отриманої від позивача продукції на суму 905278,85 грн. за договором №05-09/17-П від 05.09.2017р., відповідач мав провести у відповідності до погоджених сторонами строків, а саме до 17.11.2017р.

7.6. Матеріали справи свідчать про те, що 09.07.2018р. між сторонами було укладено угоду про зарахування однорідних вимог, відповідно до п.1 якої ДП "Житомирський бронетанковий завод" та ТОВ "Торговий дім "ТПК Нова", маючи одна до одної зустрічні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди на підставі положень ст. 203 Господарського кодексу України, ст. 264, ст. 601 та ст. 670 Цивільного кодексу України, про зарахування однорідних зустрічних вимог, що випливають з нижчезазначених правочинів, у яких сторона №1 та сторона №2 є сторонами, зокрема, за договором №05-09/17-П від 05.09.2017р. сторона №2 є кредитором, а сторона №1 боржником за виконання грошового зобов`язання в сумі 905278,85 гривень, в тому числі ПДВ (далі - угода)(а.с.51).

7.6.1. У пункті 2 угоди про зарахування однорідних вимог сторони погодили, що зобов`язання між сторонами зазначеними в п.1 угоди припиняються, зокрема, за договором №05-09/17-П від 05.09.2017р. в повному обсязі.

7.6.2. З моменту набрання чинності цієї угодою сторона №2 не є зобов`язаною за договором №231116 від 29.08.2017р., сторона №1 не є зобов`язаною, зокрема, за договором №05-09/17-П від 05.09.2017р., а грошові зобов`язання сторони №1 по договору №7 від 20.01.2017р. перед стороною №2 становлять 108080,23 гривень, в тому числі ПДВ (пункт 3 угоди про зарахування однорідних вимог).

7.6.3. Угода підписана представниками сторін та скріплена печатками підприємств.

7.6.4. Позовними вимогами у даному спорі є стягнення з відповідача 142686,82 грн. пені, 181055,77 грн. штрафу, 48885,06 грн. інфляційних втрат та 17336,71 грн. 3% річних, нарахованих за прострочку оплати продукції на суму 905278,85 грн. поставленої за договором №05-09/17 від 05.09.2017р.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши обґрунтування апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін з наступного.

8.2. Місцевий господарський суд прийшов до вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог на суму 71343,41грн. - пені, 90527,89грн. - штрафу, 48885,06грн. - інфляційних втрат, 17336,71грн. - 3% річних, 5849,47грн. - витрат по сплаті судового збору. При цьому правомірно зменшено розмір пені до 71343,41 грн. та розмір штрафу до 90527,89 грн.

8.2.1. Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

8.2.2. Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

8.2.3. Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

8.2.4. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.2 та ч.3 ст.549 ЦК України).

8.2.5. Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

8.2.6. Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

8.2.7. Пунктом 7.2 договору сторони погодили, що у випадку порушення строку проведення розрахунку з оплати продукції (п.5.2 договору), покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період нарахування пені, від суми заборгованості, за кожен день не виконання зобов`язань.

8.2.8. В разі прострочення строку остаточного розрахунку з оплати продукції (абз.2 п.5.2 договору) більше ніж 30 календарних днів покупець додатково сплачує продавцю штраф в розмірі 20% від неоплаченої/несвоєчасно оплаченої суми оплати за продукцію.

8.2.9. Згідно з ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

8.2.10. У даному випадку, договір №05-09/17 від 05.09.2017р. не передбачає іншого періоду нарахування пені, ніж визначено ч.6 ст.232 ГК України.

8.2.11. Судом першої інстанції встановлено, що за погодженням сторін, оплату отриманої від позивача продукції на суму 905278,85 грн. за договором №05-09/17-П від 05.09.2017р., відповідач мав здійснити в строк до 17.11.2017р, тобто прострочення оплати продукції поставленої за видатковою накладною №Д-00000137 від 30.10.2017р. на суму 905278,85 грн., починається з 18.11.2017р.

8.2.12. Відповідно до поданого розрахунку позивачем за прострочення виконання зобов`язання нараховано пеню в сумі 142686,82 грн. за період з 18.11.2017р. по 19.05.2018р. (включно) на суму 905278,85грн та штраф у сумі 181055,77грн (905278,85х20%), (розрахунок а.с.52-53).

8.2.13. Заперечуючи проти задоволення позову в частині стягнення штрафу у розмірі 181055,77 грн. відповідач посилався на те, що сторони умовами договору передбачили сплату штрафу в розмірі 20% в разі прострочення строку остаточного розрахунку з оплати продукції, однак вважає, що таке нарахування може бути здійснено лише на 40% від суми вартості неоплаченої/несвоєчасно оплаченої за продукцію у разі несплати більше ніж 30 календарних днів. Вказує, що позивачем безпідставно нараховано штраф на всю суму заборгованості за продукцію, поставлену за видатковою накладною №Д-00000137 від 30.10.2017р. в розмірі 905278,85 грн.

8.2.14. Позивач, заперечуючи проти доводів відповідача зазначав, що оскільки відповідачем прострочено оплату товару більш ніж на 30 календарних днів, то штраф, за умовами п.7.2 договору нараховується на прострочену суму, яка у даному випадку становить 905278,85 грн.

8.2.15. З даного приводу судом першої інстанції враховано, що сторони у п.7.2 договору погодили, що в разі прострочення строку остаточного розрахунку з оплати продукції (абз.2 п.5.2 договору) більше ніж 30 календарних днів покупець додатково сплачує продавцю штраф в розмірі 20% від неоплаченої/несвоєчасно оплаченої суми оплати за продукцію. При цьому, як було встановлено судом першої інстанції, умови п.5.2 договору сторони змінили своїми діями, поставивши/прийнявши продукцію без здійснення попередньої оплати та встановивши новий строк виконання зобов`язання з оплати продукції (згідно з гарантійним листом відповідача), у зв`язку з чим після спливу цього строку слід нараховувати штраф на суму неоплаченого товару - яка у даному випадку становить 905278,85 грн., тобто 100% вартості.

8.2.16. При цьому, всупереч доводам відповідача, з урахуванням змісту, зокрема, пунктів 5.2., 7.2. договору, а також, фактично встановленого сторонами порядку проведення розрахунку, неможливо вважати необхідним нарахування штрафу на суму, що дорівнює 40% вартості товару, при простроченні більше 30 календарних днів (умова нарахування штрафу, яка мала місце у даному випадку) сплати повної вартості товару.

8.3. Перевіривши проведені позивачем нарахування заявлених до стягнення з відповідача сум пені та штрафу, господарським судом Житомирської області встановлено, що вказані нарахування здійснено арифметично вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства і умов договору, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 142686,82 грн. та штрафу в розмірі 181055,77 грн. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

8.4. Щодо часткового задоволення позовних вимог суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки з матеріалів справи вбачається, що видатковими накладними, специфікаціями та актами вхідного контролю підтверджується факт поставки відповідачу товару на загальну суму 905278,85 грн. Крім цього відповідач у суді першої інстанції вищевказану поставку товару не заперечив та в цій частині суму заборгованості за поставлений товар в суді апеляційної інстанції не оскаржує.

8.5. Щодо доводів апеляційної скарги.

8.5.1. Апелянтом у апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції враховані не всі обставини, які є істотними для справи та зменшено розмір пені на 50%, і на його думку, таке зменшення повинне було здійснено на 99%.

8.5.2. Однак відповідачем не надано доказів того, що з його сторони ступінь виконання зобов`язань був надміру високим, мала місце незначна простроченість у виконанні зобов`язання, невідповідність розміру пені наслідкам порушення, негайне добровільне усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Адже у даному випадку перерахований судом розмір пені (71343,41 грн.) становить лише 12,69% від суми заборгованості, яку допустив відповідач. Перерахований судом розмір пені не є настільки значним, що дорівнює сумі боргу, чи її перевищує. Із матеріалів справи не прослідковується, що відповідач негайно добровільно усунув допущені порушення та його наслідки.

8.5.3. У окремих правовідносинах зменшення штрафних санкцій на 99% може мати місце, з урахуванням дотримання вимог частини 3 ст.551 ЦК України.

Така правова позиція відображена у постановах Верховного суду від 04.05.2018р. у справі №917/1068/17; від 22.01.2019р. у справі №908/868/18.

8.5.4. Інших обґрунтованих доводів, підтверджених письмовими доказами, апеляційна скарга не містить.

8.5.5. Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

8.5.6. Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

8.7 Відтак доводи апелянта є необґрунтованими та безпідставними, не підлягають до задоволення.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи Державним підприємством "Житомирський бронетанковий завод" за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Житомирської області від 14.02.2019 року у справі №906/1000/18 сплачений судовий збір платіжним дорученням №1599 від 12.04.2019р. у розмірі 8774,22 грн. в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод" від 13.03.19р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Житомирської області від 14 лютого 2019 року у справі №906/1000/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/1000/18 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "01" липня 2019 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Крейбух О.Г.