ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/871/19

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. за участю секретаря судового засідання Майбороди В.М. розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Комунального підприємства Києво-Святошинська тепломережа Київської обласної ради, Київська обл., м. Боярка

про стягнення 463 974 грн. 65 коп.

Представники сторін:

позивача Поліщук В.О.;

відповідача Нурищенко С.В.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 463 974 грн. 65 коп., з яких: 242 819 грн. 24 коп. пеня; 45 210 грн. 94 коп. 3% річних; 175 944 грн. 47 коп. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» було поставлено газ за договором купівлі-продажу природного газу № 1742/1617-ТЕ-41 від 11.10.2016 року КП «Києво-Святошинська тепломережа», проте останнє не розрахувалось за поставлений газ в строки визначені п. 6.1. договору, в зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача штрафні санкції.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив відмовити в задоволенні позовних вимог в частині нарахування інфляційних та 3% річних та зменшити розмір пені на 90% від заявленої ПАТ НАК Нафтогаз України суми.

В судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.10.2016 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» та КП «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1742/1617-ТЕ-41, відповідно до умов якого продавець зобов`язується передати у власність покупцю у 2016-2017 роках природний газ, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Відповідно до п. 3.3 Договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Пунктом 6.1. Договору передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов договору Позивач передав у власність Відповідача природний газ на загальну суму 3 893 503 грн. 31 коп., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, копії яких містяться в матеріалах справи, проте відповідач свої зобов`язання не виконав належним чином, за отриманий природний газ розрахувався з порушенням строків здійснення оплати природного газу встановлених умовами Договору.

Відповідно до п. 7.1. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань» № 14 від 17.12.2013 року за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

В зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 175 944 грн. 47 коп. інфляційних втрат та 45 210 грн. 94 коп. 3 % річних.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові ВГСУ № 16/587-22/430 від 31.08.2011 року та інформаційному листі ВГСУ № 01-06/928/2012 від 17.07.2012 року.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 175 944 грн. 47 коп. інфляційних втрат та 45 210 грн. 94 коп. 3 % річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Статтею 230 ГК України визначено, що порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до п. 8.2. договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання з оплати поставленого газу нараховано 242 819 грн. 24 коп. пені відповідно до наданого розрахунку, який відповідає вимогам закону.

Щодо заперечень відповідача, то вони не підлягають задоволенню, оскільки не надано доказів та не наведено обгрунтованих причин невиконання обов`язку по сплаті боргу в строки визначені умовами договору.

Враховуючи викладене суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13 73-92, 129, 207, 236, 238 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Києво-Святошинська тепломережа» Київської обласної ради (08150, Київська обл., м. Боярка, вул. Незалежності, буд. 9, код 23576122) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, код 20077720) 175 944 (сто сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири) грн. 47 коп. інфляційних втрат, 45 210 (сорок п`ять тисяч двісті десять) грн. 94 коп. 3% річних, 242 819 (двісті сорок дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять) грн. 24 коп. пені, 6 959 (шість тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 62 коп. судового збору.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України .

Повний текст рішення підписано 03.07.2019 року.

Суддя Л.Я. Мальована