СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2019 р. Справа № 917/138/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі судового засідання Беккер Т.М.

за участю представників сторін:

позивача - Близнюк І.В. (свідоцтво ПТ №1408 від 25.06.2014, ордер ПТ №129601 від 02.07.2019), Багмут Д.С. (особисто);

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області (вх.№1372П/1-43) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 (суддя Д.М. Сірош) у справі №917/138/19,

за позовом Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича, м. Кременчук, Полтавська область,

до Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області, м. Полтава

про поновлення договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди, -

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа-підприємець Багмут Дмитро Степанович звернувся з позовом до Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області з позовом про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки площею 26,5699 га кадастровий номер :06:000:0242 від 01.12.2011, укладеного між Кременчуцькою районною державною адміністрацією та Суб`єктом підприємницької діяльності-фізичною особою Багмутом Дмитром Степановичем, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за №00780, строком на 7 (сім) років з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі; про визнання укладеною з моменту набрання законної сили рішенням суду у даній справі Додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Кременчуцькому районі Полтавської області, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 16 січня 2012 року за №00780 на умовах, запропонованих позивачем.

05.04.2019 від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області (36039, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Уютна, будинок 23, ідентифікаційний код 39767930) приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами:

:06:000:0449;

:06:000:0459;

:06:000:0454;

:06:000:0456;

:06:000:0455;

:06:000:0452;

:06:000:0451;

:06:000:0460;

:06:000:0453;

:06:000:0461;

:06:000:0450;

:06:000:0458;

:06:000:0457;

:06:000:0462, які утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242 та знаходяться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 у справі №917/138/19 (суддя Д.М. Сірош) заяву Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича про забезпечення позову задоволено.

Заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Полтавській області приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження (передачу у власність, користування чи інше речове право) земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами:

:06:000:0449;

:06:000:0459;

:06:000:0454;

:06:000:0456;

:06:000:0455;

:06:000:0452;

:06:000:0451;

:06:000:0460;

:06:000:0453;

:06:000:0461;

:06:000:0450;

:06:000:0458;

:06:000:0457;

:06:000:0462, які утворені шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242 та знаходяться на території Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Відповідач з ухвалою господарського суду Полтавської області не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 у справі №917/138/19 та відмовити в задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права, вважає, що висновок суду щодо необхідності вжиття запобіжних заходів, суперечить обставинами справи, оскільки земельна ділянка, яка є предметом спору, вже на момент розгляду судом заяви позивача про забезпечення позову перестала існувати, натомість на її місці з`явилось кілька новостворених земельних ділянок. Позивачем не вживалося жодних заходів з приводу оскарження поділу земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242. Тому, як вважає відповідач, забезпечення позову, яке ухвалив суд в оскаржуваній ухвалі, неспроможне забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, і, навіть, задоволення позову не зможе забезпечити фактичне виконання судового рішення, без окремого оскарження законності поділу земельної ділянки, що є предметом позовних вимог у даній справі.

02.05.2019 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №917/138/19 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Россолов В.В., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 у справі №917/138/19 у зв`язку з тим, що апеляційна скарга оформлена з порушенням вимог ст. 258 та ст. 259 Господарського процесуального кодексу, а саме: апелянтом не надано доказів сплати судового збору та доказів надсилання копій апеляційної скарги позивачу, залишено без руху апеляційну скаргу відповідача на підставі пп. 2, 3 ч. 3 ст. 260 Господарського процесуального кодексу та надано апелянту строк для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Відповідач подав заяву про усунення недоліків (вх.№5150 від 27.05.2019) в якій просить долучити до матеріалів справи оригінал квитанції від 15.05.2019 №24 на суму 1921,00 грн. та докази надсилання копії апеляційної скарги позивачу.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.05.2019, у зв`язку з відпусткою суддів Россолова В.В. та Хачатрян В.С., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Гетьман Р.А., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача, призначено справу до розгляду на 02.07.2019 о 12:00 год.

19.06.2019 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін. (вх.№2895). Зазначає, що позивач був змушений подати заяву про забезпечення позову з метою негайного реагування на протиправні дії відповідача щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242, яка є предметом позовних вимог у даній справі, та поділу вказаної земельної ділянки на окремі частини. Як вбачається з листа відповідача від 19.04.2019, Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області вже видало накази "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" громадянам - учасникам антитерористичної операції за рахунок, зокрема земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242. Отже, у випадку невжиття заходів забезпечення позову оскаржуваною ухвалою від 08.04.2019, позивач - ФОП Багмут Д.С. мав би оскаржувати не лише протиправність скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242, а й накази Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області про затвердження технічної документації та передачі земельних ділянок у власність, що не сприяло б ефективному відновленню порушених прав позивача та порушувало його право на справедливий суд.

Крім того, позивач звернувся до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якому просить доручити Кременчуцькому районному суду Полтавської області забезпечити проведення судового засідання у справі №917/138/19 в режимі відеоконференції за участю позивача та його представника.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2019, у зв`язку з відпусткою судді Слободіна М.М. визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 відмовлено у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Багмута Дмитра Степановича (вх.№5895 від 19.06.2019) про участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №917/138/19 в режимі відео конференції у зв`язку із зали відеоконференцзв`язку у Східному апеляційному господарському суді заброньовані для інших судових засідань.

В судовому засіданні 02.07.2019 позивач та його представник заперечують проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просять залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази, однак, наданим йому процесуальним правом не скористався та в судове засідання не з`явився, свого повноважного представника не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Враховуючи положення ч.12 ст.270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю останнього.

Відповідно до ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши позивача та його уповноваженого представника, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дійшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 4 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

Отже, необхідною умовою для вжиття заходів до забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди щодо виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами у даній справі виник з приводу поновлення договору оренди земельної ділянки площею 26,5699 га кадастровий номер :06:000:0242 від 01.12.2011.

Згідно з Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308, Управління реалізує покладені на нього повноваження у відповідності до вимог ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності.

У відповідності до ст. 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр", внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Згідно з п. 19 Постанови Кабінету міністрів України від 25.12.2015 №1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Тобто, Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, як розпорядник спірної земельної ділянки, в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України, не позбавлений права та можливості, незважаючи на наявність судового спору, приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування спірної земельної ділянки, зокрема шляхом її поділу на кілька окремих земельних ділянок.

Як зазначає позивач в заяві про забезпечення позову після звернення ФОП Багмут Д.С. до місцевого господарського суду з позовом про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 26,5699 га кадастровий номер :06:000:0242 від 01.12.2011, з державного земельного кадастру зникли відомості щодо спірної земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242. Замість неї в державному земельному кадастрі з`явилось 14 окремих земельних ділянок з кадастровими номерами: :06:000:0449; :06:000:0459; :06:000:0454; :06:000:0456; :06:000:0455; :06:000:0452; :06:000:0451; :06:000:0460; :06:000:0453; :06:000:0461; :06:000:0450; :06:000:0458; :06:000:0457; :06:000:0462.

В листі від 19.04.2019 за № 258/6-19 (а.с. 115 матеріалів оскарження) Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області зазначає, що право користування попереднього землекористувача (ФОП Багмута Д.С.) земельною ділянкою з кадастровим номером :06:000:0242 закінчилось у зв`язку з закінченням терміну дії договору оренди землі, право власності у землекористувача на земельну ділянку не виникало. Рішення про поділ земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242 та про затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу зазначеної земельної ділянки Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області не приймались.

Разом з тим, в тому ж листі Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області повідомляє, що ним були видані накази "Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою" громадянам - учасникам антитерористичної операції за рахунок, зокрема земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242.

Зазначені обставини свідчать про те, що зважаючи на наявність у відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в силу приписів ст. 122 Земельного кодексу України повноважень щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність чи надання у користування, в разі невжиття запропонованих позивачем в заяві про забезпечення позову заходів існує реальна загроза поділу спірної земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242 та подальшої передачі новосформованих ділянок у власність або в користування третім особам, що унеможливить реальне виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

Тому судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу приймати рішення та/або здійснювати дії, спрямовані на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами: :06:000:0449; :06:000:0459; :06:000:0454; :06:000:0456; :06:000:0455; :06:000:0452; :06:000:0451; :06:000:0460; :06:000:0453; :06:000:0461; :06:000:0450; :06:000:0458; :06:000:0457; :06:000:0462, які утворені шляхом поділу спірної земельної ділянки з кадастровим номером :06:000:0242, до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, оскільки завдяки заходам про забезпечення позову, застосованим судом до прийняття рішення у справі за позовом про поновлення договору оренди земельної ділянки площею 26,5699 га кадастровий номер :06:000:0242 від 01.12.2011 та визнання укладеною додаткової угоди до зазначеного договору, а також до дослідження обставин, зазначених позивачем в заяві про забезпечення позову щодо поділу спірної земельної ділянки, було не лише усунуто можливі ускладнення виконання рішення суду у справі № 917/138/19 але й стало можливим збереження стану земельних ділянок під час розгляду справи.

Отже, заходи забезпечення позову, застосовані оскаржуваною ухвалою, є розумними, обґрунтованими та адекватними, спрямованими на реальне виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 3 ст. 236 Господарського процесуального Кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права та дотриманням норм процесуального права, судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства визначеному господарським процесуальним Кодексом України.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права, тому колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про залишення без змін ухвали господарського суду Полтавської області від 08 квітня 2019 року по справі № 917/138/19 про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 271 п.1 ч.1 ст.ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру Полтавської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 08.04.2019 у справі №917/138/19 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного Суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повна постанова складена 03.07.2019.

Головуючий суддя П.В. Тихий

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов