ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/524/19

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Гут С.Ф.

При секретарі судового засідання Борисовій Н.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Єнчева О.О., - представник за ордером;

від відповідачів: не з`явились;

від КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" ОСОБА_17: ОСОБА_18., довіреність № 618, дата видачі : 17.02.17;

від Державного підприємства "Центр обслуговування громадян": не з`явився;

від ОСОБА_3: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Бізнесу", ОСОБА_6 та ОСОБА_16 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" ОСОБА_17; Державного підприємства "Центр обслуговування громадян" та ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційних записів.,-

ВСТАНОВИВ:

01.03.2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. ГСОО № 542/19) до відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Бізнесу", ОСОБА_6 та ОСОБА_16 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" ОСОБА_17; Державного підприємства "Центр обслуговування громадян" та ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційних записів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.03.2019р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу прийнято розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 02.04.2019р. о 10:20 год.

27.03.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшло від позивача клопотання за вх.ГСОО№1389/19 про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

02.04.2019р. у судовому засіданні було надано позивачем клопотання за вх.ГСОО№2-1511/19 про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, а саме: - КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» ОСОБА_13 (АДРЕСА_10); - Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» (65045, Одеська обл., м. Одеса, Приморський район, вул. Катериненська, будинок 27/1, ); - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_11 , код НОМЕР_1 ).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.04.2019р. було залучено до участі у справі №916/524/19 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, а саме: - КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» ОСОБА_13 (АДРЕСА_10); - Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» (65045, Одеська обл., м. Одеса, Приморський район, вул. Катериненська, будинок 27/1, ); - ОСОБА_3 ( АДРЕСА_11 , код НОМЕР_1 ) та відкладено підготовче засідання на 23.04.2019р. о 12:20 год.

09.04.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшло від позивача клопотання за вх.ГСОО№7033/19 про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

09.04.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області надійшло від позивача уточнена позовна заява за вх.ГСОО№7034/19.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.04.2019р. було продовжено строк підготовчого провадження по справі №916/524/19 на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 14.05.2019р. о 12:35 год.

14.05.2019р. до канцелярії господарського суду від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Бізнесу" надійшла заява про застосування строків позовної давності відзив за вх.ГСОО№2-2201/19

14.05.2019р. у судовому засіданні від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Бізнесу" надійшов відзив за вх.ГСОО№9308/19 на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки відповідач вважає позов необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2019р. було закрито підготовче провадження із призначення справи №916/524/19 до розгляду по суті на 28.05.2019р. о 10:45 год.

22.05.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Державного підприємства "Центр обслуговування громадян" надійшли пояснення по суті позовної заяви за вх.ГСОО№10162/19.

27.05.2019р. до канцелярії господарського суду Одеської області представником позивача було надано заперечення на заяву відповідача про застосування строків позовної давності а вх.ГСОО№10523/19.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.05.2019р. було відкладено розгляд справи на 13.06.2019р. о 10:45 год.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.06.2019р. було відкладено розгляд справи на 27.06.2019р. о 12:15 год.

27.06.2019р. судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані сторонами докази, суд встановив:

Позивач вказує, що є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера Бізнесу», яке зареєстроване за адресою: вул. Михайлівська, 24а, м. Київ, , запис про створення якого було внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 19.07.2016; є засновником та єдиним учасником, керівником, власником 100% корпоративних прав Товариства. 02.09.2016 було внесено запис про зміну розміру статутного капіталу - статутний фонд збільшено до 1000000,00 грн.

Зазначає, що 05.10.2016 позивачу стало відомо про те, що реєстраційною дією, вчиненою КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради», було здійснено зміну засновника та керівника Товариства на ОСОБА_6 . із розміром внеску до статутного фонду 1000000,00 грн. Крім того, відбулася також зміна керівника та місцезнаходження Товариства, керівником став ОСОБА_6., а місцезнаходження зазначено за адресою: АДРЕСА_3 .

Вказує, що жодним чином не відчужував належні йому права власності на частку у статутному капіталі, договорів не укладав, заяв чи наказів про звільнення не підписував, протоколу Загальних Зборів не підписував. Отже, був позбавлений права власності на корпоративні права.

На початку 2017 року звернувся до Тарутинського районного суду Одеської області із позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, 31.10.2017 позовну заяву було повернуто позивачеві з метою подання до належного суду, у вересні 2018 звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою про визнання недійсним правочину, рішень загальних зборів та скасування реєстраційних записів. 22.11.2018 господарським судом Одеської області було ухвалено рішення у справі №916/1778/18 за позовом ОСОБА_1 , яким було визнано недійсним Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства від 28.09.2016.

Просить поновити строк позовної давності, з огляду на те, що спочатку було обрано невірний спосіб захисту прав, звернувся до суду загальної юрисдикції, надалі було невірно визначено склад відповідачів. У зв`язку із зазначеним, на даний час не має можливості поновити свої порушені права навіть за наявності вказаного рішення суду.

Щодо визнання недійсним рішення Загальних Зборів від 28.09.2016, оформленого протоколом №2, вказує, що Збори було проведено за його відсутності, зміна директора відбулася без належних підстав для його зміни, склад учасників змінено з порушенням встановленої законодавством процедури. Позивач не надавав повідомлення про вихід зі складу учасників, ні в якому іншому вигляді про вихід не зазначав.

Також вказує, що йому стало відомо про те, що реєстраційні дії було вчинено на підставі договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі від 28.09.2016 та рішення Загальних Зборів , яким було вирішено звільнити позивача з посади директора, призначити на посаду директора ОСОБА_6 ; змінити склад учасників; розподілити частки у статутному капіталі таким чином, що ОСОБА_6 є власником 100% частки у розмірі 1000000,00 грн.; затвердити статут у новій редакції.

Те, що позивачем не підписувався ані протокол, ані договір, підтверджується висновком експерта №8-4/2574 від 19.12.2017 за результатами почеркознавчої експертизи, проведеної у межах кримінального провадження.

Саме на підставі цього рішенням господарського суду Одеської області у справі №916/1778/18 було визнано недійсним Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі.

Щодо скасування реєстраційних записів вказує, що 03.10.2016 було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів №2061088, зміна складу або реєстрації про засновників; внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 03.10.2016 №3061088, зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна керівника юридичної особи. Вказані реєстраційні дії було проведено на підставі документів, які не підписувались позивачем.

Вказує, що дані реєстраційні дії, як і всі похідні реєстраційні дії, вчинені на основі прийнятих рішень Загальними Зборами у складі незаконних власників, підлягають скасуванню.

Так, 07.10.2016 було проведено державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи №4061088, якою змінено місцезнаходження Товариства.

ОСОБА_6. було прийнято до складу учасників Товариства ОСОБА_3 , у зв`язку з чим ще раз внесено зміни до Реєстру та розподілено корпоративні права. Крім того, позивачу стало відомо, що у господарському суді Одеської області розглядається справа №916/2809/16 за позовом ОСОБА_3 до Товариства про визнання недійсним рішення Загальних Зборів від 12.10.2016, оформленого протоколом №3, згідно з яким ОСОБА_3 виключено зі складу учасників із перерозподілом часток, однак з реєстру не вбачається будь-яких реєстраційних дій, вбачається, що позов було подано з метою застосування заходів забезпечення позову, сам позов залишено без розгляду.

Станом на теперішній час засновником та директором Товариства є ОСОБА_16 , а місцезнаходження Товариства зареєстровано за адресою: вул. Приморська, 27, м. Одеса , що було вчинено реєстраційними діями №5000843 від 19.08.2017; №6000843 від 19.08.2017.

У відзиві представник Товариства зазначає, що в межах справи №916/1778/18 позивач вже звертався до суду з позовом з цими ж самими вимогами до тих же відповідачів, з урахуванням таких самих підстав. Вказує, що у рішенні суду у межах справи №916/1778/18 суд зазначив, що ним не визнаються поважними причини пропуску позовної давності, а тому у позивача відсутнє право на отримання судового захисту щодо визнання недійсним рішення загальних зборів. Просить відмовити у позові з урахуванням спливу позовної давності, вважає причини пропуску строку неповажними.

Позовні вимоги про скасування реєстраційних записів не можуть бути задоволені, оскільки вони є похідними від вимог про скасування рішення Загальних Зборів учасників Товариства.

При цьому навіть у випадку задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення Загальних Зборів, в порядку застосування наслідків недійсності неможливо скасувати рішення Загальних Зборів, прийняті після цього, ані інші реєстраційні дії.

Вказує, що право участі у Товаристві є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв`язку з набуттям третьою особою права власності на частку у статутному капіталі не відбувається. Право безпосередньої участі у товаристві особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів. Відомості про зміни у складі учасників підлягають внесенню у Реєстр.

Вважає, що наслідки недійсності одного юридичного факту (недійсності договору купівлі-продажу) не можуть тягти за собою автоматичну недійсність іншого юридичного факту (рішення про зміну у складі засновників).

19.07.2016 в порядку, встановленому Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» до Єдиного державного реєстру було внесено запис про створення юридичної особи - Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера Бізнесу».

Засновником та єдиним учасником (власником 100 % корпоративних прав), став ОСОБА_1 . Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 02.09.2016 р. було внесено запис про зміну розміру внеску до статутного фонду Товариства, а саме статутний фонд товариства збільшено до 1 000 000,00 грн.

Зазначені обставини встановлені рішенням господарського суду Одеської області від 22.11.2018 у справі №916/1778/18.

Відповідно до ч.4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вказує позивач, 05.10.2016 йому стало відомо, що реєстраційною дією, вчиненою КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» було здійснено зміну засновника та керівника ТОВ «Сфера Бізнесу» на ОСОБА_6 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_12 із розміром внеску до статутного фонду у розмірі 1 000 000, 00 грн.(один мільйон гривень) (тобто 100 % голосів), що підтверджується даними Витягу з Єдиного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05 жовтня 2016 р.

Зі змісту інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, вбачається, що зі зміною учасника ТОВ «Сфера Бізнесу» на ОСОБА_6. відбулася і зміна керівника та юридичної адреси товариства. Зокрема, новим керівником ТОВ «Сфера Бізнесу» з 29.09.2016 р. став ОСОБА_6., а новим місцем знаходження товариства значиться Одеська область, Тарутинський р- н, село Рівне (Рівненська с/р), вул. Леніна, 140.

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.11.2018 у справі №916/1778/18 визнано недійсним Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера Бізнесу» від 28.09.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6.

У рішенні господарського суду Одеської області від 22.11.2018 у справі №916/1778/18 встановлено, що з висновку експерта № 8-4/2574 від 19.12.2017 року, складеному за результатами почеркознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0004520, вбачається, що « 1.Підпис у графі «ОСОБА_1» в протоколі № 2 загальних зборів учасників ТОВ «Сфера Бізнесу» від 28.09.2016 року, виконаний не ОСОБА_12 , а іншою особою; 2 підпис у графі « ОСОБА_12 » в договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Сфера Бізнесу» від 28.09.2016 року виконаний не ОСОБА_12 , а іншою особою.»

Відповідно до ст. 41 Конституції України зазначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Стаття 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про господарські товариства» (чинний на дату оспорюваного рішення загальних зборів) до компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить:

а) встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів;

б) вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

в) виключення учасника з товариства;

г) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів.

З питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону, а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів.

Відповідно до положень ст. 145 ЦК України (у редакції на час прийняття оспорюваного рішення) вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. Компетенція виконавчого органу товариства з обмеженою відповідальністю, порядок ухвалення ним рішень і порядок вчинення дій від імені товариства встановлюються цим Кодексом, іншим законом і статутом товариства. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить:

1) визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання;

2) внесення змін до статуту товариства, зміна розміру його статутного капіталу;

3) створення та відкликання виконавчого органу товариства;

4) визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів;

5) затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку та збитків товариства;

6) вирішення питання про придбання товариством частки учасника;

7) виключення учасника із товариства;

8) прийняття рішення про ліквідацію товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Статутом товариства і законом до виключної компетенції загальних зборів може бути також віднесене вирішення інших питань.

Питання, віднесені до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, не можуть бути передані ними для вирішення виконавчому органу товариства.

Черговість та порядок скликання загальних зборів встановлюються статутом товариства і законом.

Статутом Товариства у редакції на час прийняття оспорюваного рішення було передбачено, що Загальні Збори є правомочними, якщо в них беруть участь Учасники або їхні представники, що володіють більше, ніж 60% голосів.

З урахуванням вказаного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера Бізнесу» від 28 вересня 2016 року, оформленого Протоколом № 2 від 28 вересня 2016 року, оскільки у матеріалах справи відсутні докази присутності ОСОБА_1 на Загальних Зборах Товариства, в якому він був єдиним учасником і засновником, і, відповідно, володів 100% голосів Загальних Зборів учасників Товариства.

Вказаним рішенням зборів було вирішено:

1.Звільнити ОСОБА_1 з посади Директора Товариства з 28 вересня 2016 року. Призначити на посаду Директора ОСОБА_6 з 29 вересня 2016 року;

2.Змінити склад учасників у зв`язку з продажем ОСОБА_1 своєї частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства, що становить 1000000,00 грн.;

3.Розподілити частки у статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_6 є власником частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства, що становить 1000000,00 грн.;

4.Затвердити Статут Товариства у новій редакції;

5.Здійснити реєстрацію змін та нової редакції Статуту Товариства з правом передоручення.

Суд виходить з того, що відповідно до статті 167 ГК України правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах, є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні.

У зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням у справі №916/1778/18 про визнання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера бізнесу» від 28.09.2016 року недійсним сторони цього правочину повернуті у первісний стан, який існував до його вчинення. Тобто ОСОБА_6 не набув права власності на частку в статутному капіталі в розмірі Товариства 100%, а позивач не здійснив відчуження зазначеної частки, тому мав право на участь у Зборах. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові ВС від 25.06.2019 (справа №918491/18).

Таким чином, позивач як єдиний учасник Товариства був позбавлений можливості взяти участь у загальних зборах, що спричинило відсутність кворуму та, відповідно, загальні збори не можуть вважатися повноважними.

Вказане є безумовною підставою для визнання рішення Загальних Зборів недійсним.

Суд не зобов`язаний досліджувати інші порушення під час скликання та проведення зборів у тих випадках, коли ними встановлена наявність безумовної підстави для визнання рішень недійсними (наприклад, відсутність кворуму), оскільки така оцінка не вплине на результат прийнятого судом рішення, та відповідно не матиме значення для захисту порушених прав позивачів.

Рішення загальних зборів учасників як вищого органу товариства з обмеженою відповідальністю є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин. У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах (Постанова ВС від 27.03.2018 у справі №904/9431/15).

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» встановлено, що безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є, зокрема прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму (статті 59 та 60 Закону України "Про господарські товариства", статті 41 та 42 Закону України "Про акціонерні товариства", стаття 15 Закону України "Про кооперацію").

У відзиві представник Товариства зазначає, що в межах справи №916/1778/18 позивач вже звертався до суду з позовом з цими ж самими вимогами до тих же відповідачів, з урахуванням таких самих підстав, однак суд вказує, що у межах розгляду вищезазначеної справи склад сторін був іншим - так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сфера Бізнесу» не було відповідачем.

Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає наступне.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п`ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

П.8 ч.2 ст. 258 ЦК України встановлено, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.

Згідно з ч.ч.3-4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У зв`язку з тим, що відповідачем у справі - Товариством з обмеженою відповідальністю «Сфера Бізнесу» подано заяву про застосування строку позовної давності, суд вказує, що у даному випадку суд визнає причини пропущення позовної давності поважними.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Підставою для пропуску строку позовної давності стало те, що позивач на першому етапі обрав невірний спосіб захисту права, звернувся до суду загальної юрисдикції, що призвело до порушення позивачем строків на звернення до суду із даним позовом. Зазначене підтверджується ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області у справі №514/98/17. Під час звернення до суду з позовом у справі №916/1778/18 було невірно визначено склад відповідачів під час заявлення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України».

Зокрема, вказано, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

У даному випадку не вбачається порушення такого принципу. Так, рішення господарського суду Одеської області у справі №916/1778/18, яким договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі, що став основною підставою для складання протоколу загальних зборів, яким оформлено рішення, що оскаржується, - визнано недійсним, набуло чинності. Таким чином, учасники справи №916/1778/18 безумовно могли оцінити наслідки визнання такого договору недійсним та очікувати відповідного подальшого реагування позивача з метою захисту власних прав.

Визнання причин пропуску строку на звернення до суду у даному випадку гарантує право на доступ до правосуддя, оскільки позивач не має іншого ефективного способу захисту прав. Тобто, обмеження права на доступ до суду при зверненні із цим позовом не буде пропорційним. У разі, якщо особа внаслідок спливу позовної давності втратила можливість судового захисту майнового права - ця ситуація може розглядатися у контексті ст. 1 Протоколу № 1 до ЄКПЛ. Відповідно до зазначеної статті «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права».

Щодо посилання відповідача на рішення господарського суду Одеської області у справі №916/1778/18, в якому зазначено про пропуск строку позовної давності, суд зазначає, що в цьому рішенні зазначено: «позивачем вказано, що 05.10.2016 року, йому стало відомо про реєстраційну дію, яка вчинена КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» про зміну засновника та керівника ТОВ «Сфера Бізнесу» на ОСОБА_6 , а сама реєстраційна дія відбулась 03.10.2016 року. Тобто, 03.10.2017р. сплив строк позовної давності для звернення до суду з позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Сфера бізнесу від 28.09.2018р. Позивач стверджує, що про таке рішення йому стало відомо 05.10.2016року, але доказів цього не надав. Крім цього, виходячи з цієї дати (05.10.2016р.), позивачем також пропущено строк позовної давності. Позивач звернувся до суду із цим позовом 22.08.2018 року, зазначивши про те, що позивачем у 2016 році було обрано невірний спосіб захисту свого права та просив суд поновити позивачу строк звернення до суду, оскільки ухвала Тарутинського районного суду була постановлена наприкінці 2017 року. Наведені обставини суд не вважає поважними причинами пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки обрання позивачем невірного способу захисту свого порушеного права не є обставинами, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову… Оскільки, з вищевикладених підстав, судом не визнаються поважними причини пропуску позовної давності - у позивача відсутнє право на отримання судового захисту щодо визнання недійсним рішення загальних зборів ТОВ «Сфера бізнесу» від 28.09.2016».

Так, господарським судом Одеської області у рішенні по справі №916/1778/18 встановлено строк спливу позовної давності, проте, відповідно до ч.7 ст. 75 ГПК України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

У даному випадку господарським судом Одеської області було надано правову оцінку факту пропуску строку позовної давності, в якій вказано, що суд не визнає поважними причини пропуску строку позовної давності.

Водночас правові висновки, зроблені судом, не є обставинами, встановленими рішенням суду в іншій справі, в розумінні частин 3, 4 статті 75 ГПК, а відповідно до частини 7 статті 75 ГПК правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

Отже, преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме фактам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), але не правовій оцінці таких фактів, здійсненій іншим судом чи іншим органом, який вирішує господарський спір. Тобто преюдиціальні факти слід відрізняти від оцінки іншим судом певних обставин (наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.06.2018 у справі №927/976/17).

Щодо скасування реєстраційних записів суд вказує наступне.

Позивач просить скасувати реєстраційні дії/записи, внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи від 03.10.2016 року №2061088, здійснена ОСОБА_13 , КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради»; зміна складу або реєстрації про засновників;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 03.10.2016 року №3061088, здійснені ОСОБА_13 , КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради», зміна відомостей про керівника юридичної особи; зміна керівника юридичної особи;

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи №4061088 від 07.10.2016 року, вчинені ОСОБА_19 , КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради».

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 19.08.2; ОСОБА_20; Державне підприємство "Центр обслуговування громадян"; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 19.08.2; ОСОБА_20; Державне підприємство "Центр обслуговування громадян"; зміна керівника юридичної особи.

Відповідач вказує, що право участі у Товаристві є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв`язку з набуттям третьою особою права власності на частку у статутному капіталі не відбувається. Право безпосередньої участі у товаристві особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів. Відомості про зміни у складі учасників підлягають внесенню у Реєстр. Вважає, що наслідки недійсності одного юридичного факту (недійсності договору купівлі-продажу) не можуть тягти за собою автоматичну недійсність іншого юридичного факту (рішення про зміну у складі засновників).

Втім, суд зважає на наступне.

03.10.2016 було здійснено державну реєстрацію змін до установчих документів №2061088, зміна складу або реєстрації про засновників; внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 03.10.2016 №3061088, зміна відомостей про керівника юридичної особи, зміна керівника юридичної особи. Вказані реєстраційні дії було проведено на підставі документів, які не підписувались позивачем.

Надалі, користуючись своїми незаконно набутими повноваженнями, ОСОБА_6. прийняв до складу учасників Товариства ОСОБА_3 , на підставі чого було внесено зміни до Реєстру. Крім того, на даний час засновником та директором Товариства зазначений ОСОБА_16 , а місцезнаходження Товариства зареєстровано за адресою: 65026, Одеська область, м. Одеса, вул. Приморська,27 . Вказане було вчинено реєстраційними діями №5000843 від 19.08.2017; №6000843 від 19.08.2017.

З огляду на задоволення позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників, оформленого протоколом №2 від 28.09.2016, судом задовольняються і похідні вимоги про скасування реєстраційного запису. Вказане відповідає правовій позиції, викладеній у Постанові ВС від 15.05.2019 у справі №910/5828/18, Постанові ВС від 19.12.2018 у справі №918/13/18.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 13, 20 73, 74, 76, 86, 126, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_1 до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сфера Бізнесу", ОСОБА_6 та ОСОБА_16 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: КП "Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради" ОСОБА_17; Державного підприємства "Центр обслуговування громадян" та ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційних записів - задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сфера Бізнесу» від 28 вересня 2016 року, оформлене Протоколом № 2 від 28 вересня 2016 року.

3. Скасувати реєстраційні дії/записи, внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань:

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи від 03.10.2016 року №2061088, здійснена ОСОБА_13 , КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради»; зміна складу або реєстрації про засновників;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 03.10.2016 року №3061088, здійснені ОСОБА_13 , КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради», зміна відомостей про керівника юридичної особи; зміна керівника юридичної особи;

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи №4061088 від 07.10.2016 року, вчинені ОСОБА_19 , КП «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради».

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 19.08.2; ОСОБА_20; Державне підприємство "Центр обслуговування громадян"; зміна місцезнаходження, зміна складу або інформації про засновників;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 19.08.2; ОСОБА_20; Державне підприємство "Центр обслуговування громадян"; зміна керівника юридичної особи.

4. Стягнути з ОСОБА_6 ( АДРЕСА_7 , код НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 ; код НОМЕР_3 ) витрати на оплату судового збору в сумі 5 763 /п`ять тисяч сімсот шістдесят три/грн. 00 коп.

5. Стягнути з ОСОБА_16 ( АДРЕСА_9 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_8 ; код НОМЕР_3 ) витрати на оплату судового збору в сумі 5 763 /п`ять тисяч сімсот шістдесят три/грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Накази видати в порядку ст.327 ГПК України

Повне рішення складено 08 липня 2019 р.

Суддя С.Ф. Гут