ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2019 р. Справа№ 910/17507/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/17507/18 (суддя Блажівська О.Є., повний текст складено - 01.04.2019) за позовом приватного акціонерного товариства "Київобленерго" до товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас" про стягнення 55 044,23 грн.

ВСТАНОВИВ наступне.

Приватне акціонерне товариство "Київобленерго" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас" про стягнення 55 044,23 грн., як упущеної вигоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскільки відповідач проігнорував законні вимоги позивача щодо відновлення електропостачання та виконання умов Договору про спільне використання, субспоживача було відключено від мережі електропостачання, що призвело до виникнення у позивача упущеної вигоди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/17507/18 у задоволенні позову відмовлено повністю.

При прийнятті зазначеного рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було належним чином доведено ані вини відповідача у завданні збитків, ані фактичного розміру упущеної вигоди, що є обов`язковою складовою для відшкодування таких збитків.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/17507/18 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було проігноровано докази, які були ним надані в обґрунтування своїх вимог.

Так, скаржник, вважає, що Актом Інспекції держенергонагляду у центральному регіоні Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області від 09.03.2016 встановлено обставини з припинення відповідачем електропостачання до належного субспоживачу будинку.

Також, апелянт не погоджується із наданим відповідачем висновком електротехнічної експертизи та вважає наявними підстави вважати його сфальсифікованим.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства "Київобленерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/17507/18; роз`яснено учасникам, що апеляційна скарга буде розглянута без повідомлення учасників справи.

Також, вказаною ухвалою учасникам справи встановлено строк для подання відзивів, заперечень на апеляційну скаргу та інших заяв/клопотань протягом 15 днів з моменту отримання даної ухвали.

Вказана ухвала була отримана позивачем - 27.05.2019, а відповідачем 24.05.2019, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

У встановлений судом строк від сторін жодних клопотань, в тому числі і про розгляд справи у судовому засіданні, до суду не надійшло.

Разом з тим, відповідачем було подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас" заперечило проти її задовалення.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас" (власник мереж) та публічним акціонерним товариством "АЕС Київобленерго" (далі - електропостачальна організація, позивач) 28.12.2012 було укладено Договір про спільне використання технологічних електричних мереж №UА10-2012-00919/00 (далі - Договір), відповідно до умов якого власник мереж зобов`язується забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок електропостачальної організації або інших суб`єктів господарювання, передачу електричної енергії, яким забезпечує електропостачальна організація, а електропостачальна організація - своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього Договору.

Позивач вказує, що йому із заяви ОСОБА_1 стало відомо про порушення власником мереж умов договору та Правил користування електричною енергією, а саме припинення електропостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 на території обслуговування ТОВ "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас".

Представником Інспекції держенергонагляду у центральному регіоні Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області за участю представника позивача 09.03.2016 було проведено огляд технологічних мереж та встановлена причина відсутності напруги у заявника - ОСОБА_1 .

За результатом вказаного огляду складено Акт, відповідно до якого припинення електропостачання ОСОБА_1 здійснено в частині електричної мережі належної ТОВ "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас" - відключено автоматичний вимикач 0,4 Кв. в розподільчому щиті, що знаходиться на балансі ТОВ "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас".

Крім цього, у листі від 16.03.2016 №31-15/17-169, адресованому ОСОБА_1 , Інспекція держенергонагляду у центральному регіоні Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області вказала, що припинення постачання електричної енергії ТОВ "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас" до житлового будинку є неправомірним.

Посилаючись на вказані обставини позивач вважає, що діями відповідача з припинення електропостачання та його не відновлення, приватному акціонерному товариству "Київобленерго" було завдано збитків у вигляді упущеної вигоди на суму 55 044,23 грн.

Колегія суддів вважає недоведеними обставини заподіяння відповідачем позивачу збитків, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

За змістом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Підставою для відшкодування збитків відповідно до п. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України є порушення зобов`язання.

Статтею 224 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушені. Під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управне на сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарських відносин.

Відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише при наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільної відповідальності відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України.

Умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, протиправність дій цієї особи, причинного зв`язку між діями особи та збитками, які складають об`єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями і збитками. Збитки є наслідком, а невиконання зобов`язань - причиною.

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення відповідачем зобов`язання, наявність та розмір понесених збитків, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

Крім цього, якщо позивач пред`являє вимогу про відшкодування реальної шкоди та/або упущеної вигоди, він має надати докази наявності та розміру таких збитків (платіжні або інші документи, що підтверджують витрати, документи, що підтверджують наявність пошкоджень, знищення майна, неодержаного прибутку тощо).

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене є упущеною вигодою.

Особа, яка має на меті відшкодувати збитки у вигляді упущеної (втраченої) вигоди, повинна довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б нею одержані, якщо б її право не було порушено іншою особою, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила її можливості отримати прибуток.

Крім того, при визначенні реальності неодержаних доходів мають враховуватися заходи, вжиті особою для їх одержання.

При цьому, збитки не є санкцією заздалегідь визначеного розміру. Тягар доведення наявності і обґрунтування розміру упущеної вигоди покладається на позивача, який повинен довести, що він міг і повинен був отримати визначені доходи і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток. Тобто упущена вигода розглядається як гарантований, безумовний і реальний доход.

Таким чином, у вигляді втраченої вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані.

Позивач, обґрунтовуючи обставини заподіяння йому збитків відповідачем посилається на проведення огляду електроустановок відповідача представником Інспекції держенергонагляду у центральному регіоні Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області, за результатом якого було складено відповідний Акт від 09.03.2016, а також зазначає про лист Інспекції від 16.03.2016 №31-15/17-169.

Колегія суддів зазначає, що вказані Акт та лист не є рішенням суду або іншого повноважного органу, а тому викладені в них висновки не мають заздалегідь обумовленої сили, тобто вказані документи не можуть бути підставою для покладення на відповідача відповідальності у вигляді стягнення збитків.

До того ж, у зазначеному Акті відсутні відомості стосовно того, що представник відповідача був присутній під час проведення огляду електроустановок.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не приймає зазначені Акт та лист, як належні та допустимі докази на підтвердження понесення позивачем збитків, оскільки встановлені під час проведення вказаних заходів перевірки факти підлягають доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним Господарським процесуальним кодексом України.

При цьому, колегією суддів враховується наступне.

Так, відповідачем до суду першої інстанції було надано висновок експерта за результатами проведення електротехнічного дослідження №9125 від 03.08.2018, проведеного на замовлення ТОВ "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас" в межах розгляду цивільної справи №757/64153/17-ц.

За приписами ст. ст. 74, 98, 101 Господарського процесуального кодексу України докази встановлюються, зокрема, такими засобами, як висновки експертів. Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Так, згідно долученого відповідачем до матеріалів справи висновку судового експерта за результатами проведення електротехнічного дослідження № 9123 від 03.08.2019 (а.с. 89 - 103) експертом встановлено, зокрема, наступне:

єдиною технічною причиною відсутності подачі напруги живлення споживача ОСОБА_1 (садовий будинок АДРЕСА_1) є вимкнений триполюсний автоматичний вимикач, який встановлений після лічильника електричної енергії типу НР-06-ТD-ММЕ.3FDSхPD-U зав. №14 року, відповідно до Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін між ОСОБА_1 ., ПрАТ "Київобленерго" та ТОВ "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас". Ввімкнути вказаний триполюсний автоматичний вимикач не можливо із - за механічної поломки привода вмикання - вимикання;

за технічний стан і безпечну експлуатацію вимкненого триполюсного автоматичного вимикача, який встановлений після лічильника електричної енергії типу НР-06-ТD-ММЕ.3FDSхPD-U зав. №14 року, через який здійснюється електропостачання садового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1, несе відповідальність споживач (ОСОБА_1) відповідно до договору про постачання електричної енергії №200951069 між ОСОБА_1 та "Київобленерго" та відповідно до Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін між ОСОБА_1 ., ПрАТ "Київобленерго" та ТОВ "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас";

при виникненні аварійних режимів (короткого замикання, перевантаження) можливе відключення триполюсного автоматичного вимикача, який встановлений після лічильника електричної енергії типу НР-06-ТD-ММЕ.3FDSхPD-U зав. №14 року, і який відключає подачу напруги живлення в садовий будинок АДРЕСА_1;

на даний час не має технічних передумов неможливості подачі напруги живлення в садовий будинок (споживача) ОСОБА_1 при виконанні вище зазначених ремонтно - відновлювальних робіт в межах відповідальності споживача за стан та обслуговування електромереж та установок згідно Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін між ОСОБА_1, ПрАТ "Київобленерго" та ТОВ "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас".

Вказаний вище висновок, наданий на замовлення відповідача атестованим судовим експертом Пампухою Г.Г. та експертом Олійником П.В., відповідає вимогам ст. ст. 98, 101 Господарського процесуального кодексу України, у тому числі стосовно того, що висновок підготовлено для подання до суду, а також обізнаності експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Враховуючи викладене, заперечення апелянта проти зазначеного висновку не приймаються колегією суддів.

Таким чином, вказаним експертним висновком встановлено, що єдиною технічною причиною відсутності подачі напруги живлення до споживача - ОСОБА_1 є вимкнений триполюсний автоматичний вимикач, ввімкнути який не можливо через механічну поломку.

Також, у висновку зазначено, що за технічний стан і безпечну експлуатацію вимкненого триполюсного автоматичного вимикача, через який здійснюється електропостачання садового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1, несе відповідальність споживач ( ОСОБА_1 ).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність вини відповідача (який, в свою чергу, не є відповідальною особою за технічний стан і безпечну експлуатацію вимкненого триполюсного автоматичного вимикача) у відсутності подачі напруги живлення до садового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_1

Відповідно підстави для покладення на відповідача відповідальності у вигляді стягнення збитків відсутні через недоведеність позивачем наявності у діях ТОВ "Сервісна компанія "Рівьєра Вілас" всіх елементів складу цивільного правопорушення.

З огляду на викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, а тому у задоволенні позову про стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди на суму 55 044,23 грн. правомірно відмовлено.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Київобленерго" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 у справі №910/17507/18 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку з урахуванням вимог п. 2 ч. 3 ст. 286 Господарського процесуального кодексу України шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 04.07.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко