ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1684/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

за участя секретаря судового засідання Мороз Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (61020, м. Харків, пр. Любові Малої, буд.93, ідентифікаційний код 36457169)
до Українського науково-дослідного інституту олій та жирів Національної академії аграрних наук України (61019, м. Харків, пр. Дзюби, буд. 2-А, ідентифікаційний код 00334882)
про стягнення 14771,63 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Вітчинкіної Д.С. за довіреністю від 11.12.2018;

відповідача - Степанова М.І. за довіреністю від 19.06.2019

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Українського науково-дослідного інституту олій та жирів Національної академії аграрних наук України суми основної заборгованості за договором на виконання проектних робіт №У-102-12 від 09.07.2012 в розмірі 10000,00 грн., 950,83 грн. - 3% річних та 3820,80 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги вмотивовано не виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на виконання проектних робіт №У102-12 від 09.07.2012, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 10000,00 грн. та за прострочення виконання відповідачем своїх зобов`язань за даним договором позивачем заявлено вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/1684/19. Зазначено, що справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 03 липня 2019 р. о 10:30 год.

21.06.2019 до господарського суду надійшов від відповідача відзив на позовну заяву. Відповідно до поштового повідомлення про вручення ухвали про відкриття провадження у даній справі від 04.06.2019, що була направлена на адресу відповідача, остання була вручена представнику відповідача 06.06.2019, отже строк на подання відзиву на позовну заяву спливає 21.06.2019. До відзиву на позовну заяву відповідачем надані докази направлення відзиву на адресу позивача у справі згідно вимог п.2 ч. 6 ст. 165 ГПК України.

У відзиві на позовну заяву відповідач визнає суму основного боргу у розмірі 10000,00 грн., проте вважає, що сплив строк позовної давності щодо стягнення суми основного боргу, 3% річних та інфляційних втрат. Крім того, зазначає, що строк для звернення за стягненням по штрафним санкціям, а саме 3% річних та інфляційних втрат встановлено ст.258 ЦКУ терміном в 1 рік.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідачем подано відзив на позовну заяву у строк встановлений судом та додано докази направлення відзиву на позовну заяву, судом прийнято відзив на позовну заяву до розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 01.07.2019 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09 липня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (надалі - Виконавець) та Українським науково - дослідним інститутом олій та жирів Національної академії аграрних наук України (надалі - Замовник) було укладено договір на виконання проектних робіт № У-102-12 (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, виконавець зобов`язується розробити проектну документацію на робочий проект цеху по виробництву олії "Запашна" з ділянками гидратації та заморожування на ДП "Сантрейд" згідно технічному завданню на проектування з вихідним даним замовника, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану виконавцем роботу.

У п.5.1. Договору сторони погодили, що договірна вартість проектних робіт погоджена "Протоколом згоди про договірну ціну" (Додаток №1) та становить 40044,00 грн. (сорок тисяч чотири грн.00 коп.), в тому числі НДС 20% - 6674,00 грн. (шість тисяч шістсот сімдесят чотири грн. 00 коп.).

Згідно п.6.1. договору, після закінчення роботи (етапу), виконавець надає замовнику акт здачі - прийняття виконаних робіт із додатком до нього комплекту проектної документації, передумовленої завданням.

Відповідно п. 6.2 договору, замовник при отриманні від виконавця акту здачі - прийняття виконаних робіт зобов`язаний його підписати на протязі десяти днів та провести оплату на протязі 5-ти банківських днів з моменту підписання акту, або направити мотивовану відмову від прийому робіт.

02.12.2013 сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору на виконання проектних робіт № У-102-12 від 09.07.2012р.

Відповідно до п.1.1. Додаткової угоди №1 Виконавець зобов`язується виконати коригування робочого проекту розділів КЖ, КМ та ПОС реконструкції допоміжного корпусу під цех по виробництву масла "Олейна Запашна" з ділянкою виморожування згідно з архітектурно - технічним завданням на коригування вихідними даними Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану Виконавцем роботу.

Згідно з п.2.1. Додаткової угоди №1 договірна вартість проектних робіт визначена «Протоколом угоди про договірну ціну» (Додаток №1) і становить 25134,00 грн. в тому числі ПДВ 20% - 4189,00 грн.

Відповідно до п.2.2. Додаткової угоди №1 оплата робіт за цією додатковою угодою №1 проводиться з авансовим платежем в розмірі 30% від договірної вартості робіт - 7540,20 грн., в тому числі ПДВ 20% - 1256,70 грн.

Згідно з п.3.1.1. Договору Замовник зобов`язується надати Виконавцю необхідні вихідні дані, що відносяться до предмету цього договору.

Відповідно до п.3.2.1. Договору Виконавець зобов`язується виконувати роботи відповідно до "Технічного завдання на проектування".

Згідно з п.6.1. Договору після завершення роботи (етапу), Виконавець надає Замовнику Акт здачі-приймання виконаних робіт з додатком до нього комплекту проектної документації, передбаченої Завданням.

Відповідно до п.6.2. Договору Замовник при отриманні від Виконавця акту здачі-приймання виконаних робіт зобов`язаний підписати його протягом десяти днів і провести оплату протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання акту, або направити мотивовану відмову від приймання робіт.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до виконання Сторонами зобов`язань в повному обсязі. Термін виконання робіт за цим договором обчислюється з моменту отримання авансового платежу Виконавцем і надання Замовником необхідних вихідних даних для проектування (п.10.1. Договору).

На виконання умов Договору, позивачем були виконані, а відповідачем прийняті виконані роботи на загальну суму 65178,00 грн., що підтверджується Актом здачі-приймання науково - технічної продукції № 1 від 03.12.2012 на суму 40044,00 грн. та Актом здачі-приймання - науково - технічної продукції № 1 від 23.12.2013 на суму 25 134,00 грн. (арк.21-22).

Вищенаведені акти здачі-приймання науково - технічної продукції підписані відповідачем без будь-яких зауважень.

Однак, вартість виконаних робіт за вказаним Договором була оплачена відповідачем лише частково у розмірі 47 584,20 грн., що не спростовано відповідачем.

Позивачем надіслано на адресу відповідача Претензію за вих. №48 від 23.02.2016, в якій він вимагав сплатити залишок існуючої заборгованості у розмірі 17593,80 грн.

На вказану претензію відповідачем була надана відповідь за вих. № 1/180 від 03.03.2016, в якій відповідач повністю визнав суму заборгованості перед позивачем у розмірі 17 593,80 грн. та зобов`язався її оплатити позивачу на протязі 3 місяців, а саме до 03.06.2016р.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач після пред`явлення претензії розрахувався лише частково у сумі 7593,80 грн.

Отже, сума боргу відповідача перед позивачем за виконані позивачем роботи складає 10000,00 грн., що також визнає відповідач у відзиві на позовну заяву.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 887 Цивільного кодексу України, за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно зі ст. 889 Цивільного кодексу України Замовник зобов`язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт:

1) сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом;

2) використовувати проектно-кошторисну документацію, одержану від підрядника, лише для цілей, встановлених договором, не передавати проектно-кошторисну документацію іншим особам і не розголошувати дані, що містяться у ній, без згоди підрядника;

3) надавати послуги підрядникові у виконанні проектних та пошукових робіт в обсязі та на умовах, встановлених договором;

4) брати участь разом з підрядником у погодженні готової проектно-кошторисної документації з уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування;

5) відшкодувати підрядникові додаткові витрати, пов`язані із зміною вихідних даних для проведення проектних та пошукових робіт внаслідок обставин, що не залежать від підрядника;

6) залучити підрядника до участі у справі за позовом, пред`явленим до замовника іншою особою у зв`язку з недоліками складеної проектної документації або виконаних пошукових робіт.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Відповідач під час розгляду справи зазначив про сплив позовної давності щодо заявлених позивачем вимог та просить у задоволенні позову відмовити.

Суд не погоджується із такими твердженнями відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Відповідно до вимог ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до висновку, який наведений у постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі №6-2170цс-16 і який є обов`язковим до застосування: правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

З матеріалів справи вбачається, що роботи виконані виконавцем за договором (позивачем) замовником (відповідачем) прийняті, що підтверджується актами здачі -* прийняття, а саме: актом №1, що складений 03.12.2012р. на загальну суму 40 044,00 грн. та актом №1 , що складений 23.12.2013р. на загальну суму 25 134,00 грн.

Отже оскільки сторони у п. 6.2. договору погодили обов`язок відповідача по оплаті виконаних позивачем робіт на протязі 5-ти банківських днів, то по акту №1 від 03.12.2012р. зобов`язання по оплаті мало бути виконано не пізніше 10.12.2012р., а по акту №1 від 23.12.2013р. не пізніше 30.12.2013р.

Претензію про сплату заборгованості у розмірі 17593,80 грн. за виконані позивачем роботи, що прийняті за актом №1 від 23.12.2013р. пред`явлено позивачем 23.02.2016р., отже в межах строку загальної позовної давності.

Як вбачається з відповіді на претензію за вих. № 1/180 від 03.03.2016 відповідач повністю визнав суму заборгованості перед позивачем у розмірі 17 593,80 грн. та зобов`язався її оплатити позивачу на протязі 3 місяців.

Таким чином, відповідач був обізнаний про наявність боргу перед позивачем у межах строку позовної давності, отже у цей час й мало місце переривання строку позовної давності та з цього часу, саме з моменту спливу тримісячного строку з дня визнання відповідачем пред`явленої позивачем претензії й починається строк позовної давності на подання даного позову, а отже підстави для застосування наслідків спливу позовної давності у суду відсутні.

Враховуючи вищенаведене та те, що з наявних у матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач був обізнаний про наявність заборгованості перед позивачем та навіть у своїй відповіді на претензію від 03.03.2016 за вих.№1/180 визнавав борг перед позивачем, проте зобов`язання по сплаті заборгованості не виконав, хоча й здійснив часткову оплату суми боргу, відповідно до цього позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором на виконання проектних робіт №У-102-12 від 09.07.2012 в загальній сумі 10000,00 грн. є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та є такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача стосовно того, що строк для звернення за стягненням по штрафним санкціям, а саме 3% річних та інфляційних втрат встановлено ст.258 ЦКУ терміном в 1 рік, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що у п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", господарським судам надано роз`яснення, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

У пункті 4.1 вказаної постанови також зазначено, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Як зазначав Вищий господарський суд України у постанові Пленуму від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", п. 3.2. визначено, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. А при стягненні сум збитків, заподіяних у зв`язку зі сплатою неустойки (штрафу, пені), застосуванню підлягає загальна позовна давність.

Також, у п.5.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", зазначено, що зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою про сплату процентів, передбачених статтями 536, 625 ЦК України, і сум інфляційних нарахувань згідно з тією ж статтею 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів та інфляційних нарахувань, оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу); так само у разі спливу позовної давності за вимогою про повернення безпідставно набутого майна (статті 1212, 1213 ЦК України) спливає й позовна давність за вимогою про відшкодування доходів від такого майна (стаття 1214 названого Кодексу).

Таким чином, існує чітке визначення, що до поняття штрафних санкцій підпадає: штраф та пеня на які поширюється спеціальна позовна давність в один рік, проте 3% річних та інфляційні не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації за користування грошовими коштами, а отже доводи відповідача стосовно того, що 3% річних та інфляційні втрати являються штрафними санкціями є безпідставними та необґрунтованими.

Перевіривши розрахунок позивача, період нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 950,83 грн. та інфляційних втрат у розмірі 3820,80 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а отже судовий збір у розмірі 1921,00 грн. підлягає стягненню з відповідача: Українського науково-дослідного інституту олій та жирів Національної академії аграрних наук України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 256, 257, 258, 264, 526, 530, 610, 611, 612, 839, 840, 843, 846, 854 Цивільного кодексу України, статтями 4, 20, 73, 74, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Українського науково-дослідного інституту олій та жирів Національної академії аграрних наук України (61019, м. Харків, пр. Дзюби, буд. 2-А, ідентифікаційний код 00334882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (61020, м. Харків, пр. Любові Малої, буд.93, ідентифікаційний код 36457169) суму основного боргу в розмірі 10000,00 грн., 950,83 грн. - 3% річних та 3820,80 грн. - інфляційних втрат.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання до господарського суду позовної заяви покласти на відповідача: Український науково-дослідний інститут олій та жирів Національної академії аграрних наук України (61019, м. Харків, пр. Дзюби, буд. 2-А, ідентифікаційний код 00334882).

Стягнути з Українського науково-дослідного інституту олій та жирів Національної академії аграрних наук України (61019, м. Харків, пр. Дзюби, буд. 2-А, ідентифікаційний код 00334882) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (61020, м. Харків, пр. Любові Малої, буд.93, ідентифікаційний код 36457169) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1921,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦБУДМОНТАЖ-УКРАЇНА" (61020, м. Харків, пр. Любові Малої, буд.93, ідентифікаційний код 36457169).

Відповідач: Український науково-дослідний інститут олій та жирів Національної академії аграрних наук України (61019, м. Харків, пр. Дзюби, буд. 2-А, ідентифікаційний код 00334882).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

Повне рішення складено "08" липня 2019 р.

Суддя І.О. Чистякова