ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/954/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівка 35», с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області,

про стягнення 40 110,38 грн.

за участю представників учасників справи:

від позивача: Карпенко І.В., довіреність від 01.11.2018;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна», м. Київ (далі по тексту ТОВ «Фірма «Дісна»), звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 08.04.2019 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Петрівка 35», с. Стоянка Києво-Святошинського району Київської області (далі по тексту ТОВ «Петрівка 35»), в якому просить суд стягнути з відповідача основний борг за договором поставки від 01.11.2017 № П 116 в розмірі 40 110,38 грн., та покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.11.2017 між ТОВ «Фірма «Дісна» (постачальник) та ТОВ «Петрівка 35» (покупець) було укладено договір поставки №П 116, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором, та у відповідності з замовленням покупця, поставити товар разом з товаросупроводжувальною документацією, а покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації. На виконання умов договору поставки від 01.11.2017 №П 116 позивач здійснював поставку товару відповідачу, однак покупець свій обов`язок щодо оплати поставленого товару виконав не в повному обсязі, у зв`язку з чим за останнім рахується заборгованість у розмірі 40 110,38 грн.

Ухвалою суду від 10.04.2019 заяву від 08.04.2019 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/954/19. Постановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, судове засідання призначено на 06.05.2019. Постановлено, що відповідач має право подати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі (частина 1 ст. 251 ГПК України).

В судове засідання 06.05.2019 представники сторін не з`явились.

Ухвалою суду від 06.05.2019 розгляд справи відкладено на 27.05.2019.

17.05.2019 від ТОВ «Фірма «Дісна» до господарського суду Київської області надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням уповноваженого представника позивача у відпустці.

В судове засідання 27.05.2019 представники сторін повторно не з`явились. Ухвалою суду від 27.05.2019 розгляд справи відкладено на 10.06.2019. Цією ж ухвалою суд вказав позивачу, що поданими суду первинними документами заявлена до стягнення заборгованість не підтверджується.

06.06.2019 від ТОВ «Фірма «Дісна» до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист з додатками. У зазначеному листі позивач повідомляє про те, що між позивачем, відповідачем та третьою особою ТОВ «Нагваль Фіш», був укладений договір №ПБ 124 від 29.12.2017 про переведення боргу з ТОВ «Нагваль Фіш» на нового боржника ТОВ «Петрівка 35» у розмірі 85 956,40 грн.

Крім того, у наведеному розрахунку заборгованості, позивач зазначає, що вартість поставленого товару згідно видаткових накладних за договором поставки №П116 від 01.11.2017 становить 1119695,84 грн., за договором про переведення боргу - на відповідача переведено борг у сумі 85 956,40, вартість дійсно поставленого товару (з врахуванням корегуючи накладних) становить 1013484,12 грн., сплачено відповідачем 973373,74 грн., заборгованість відповідача становить 40 110,38 грн.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Перше судове засідання у справі проводиться не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин (ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

В судове засідання 10.06.2019 з`явився представник позивача. Відповідач в судове засідання 10.06.2019 не з`явився, хоча про день, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Станом на 10.06.2019 відповідач відзив на позов не подав, в судові засідання 06.05.2019, 27.05.2019 та 10.06.2019 тричі не з`явився.

Суд розглянувши в судовому засіданні 10.06.2019 поданий представником позивача лист з додатками, зазначає наступне.

У листі поданому до суду 06.06.2019 з додатками, позивач зазначає по факту про зміну підстав позову, оскільки в позовній заяві підставою позову, позивач визначив лише договір поставки №П116 від 01.11.2017, а в супровідному листі від 06.06.2019 позивач додатково зазначає про існування договору про переведення боргу №ПБ124, який укладений між ТОВ «Фірма «Дісна», ТОВ «Петрівка 35» та ТОВ «Нагваль-Фіш», відповідно до умов якого борг, що переводиться на нового боржника ТОВ «Петрівка 35» виник на підставі договору поставки №203/15 від 17.08.2015 (основний договір та первинні документи до нього суду не подані). Фактично вказаний борг позивачем включений до розрахунку суми позовних вимог.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 13.03.2018 у справі № 916/1764/17.

Разом з тим суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 46 ГПК України у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Відтак, ТОВ «Фірма «Дісна» пропустило встановлений законом строк для звернення із заявою про зміну підстав позову, та не подавало клопотання про поновлення такого. Супровідний лист від 06.06.2019 не відповідає вимогам ст. 46 ГПК України, оскільки не направлений іншій стороні, та за правовим змістом взагалі не є заявою про зміну підстав позову.

Так, у справі №911/954/19 предметом розгляду є стягнення заборгованості, підставою позову є договір поставки № П116 від 01.11.2017 та первинна документація, якою підтверджуються господарські операції, вчинені в межах цього договору.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цивільними актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі господарських договорів (частина 1 ст. 179 ГК України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 ЦК України).

01.11.2017 між ТОВ «Петрівка 35» та ТОВ «Фірма «Дісна» укладено договір поставки №П116, відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності з замовленням покупця, поставити у власність товар разом з товаросупроводжувальною документацією, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікаціях (пункт 1.1 договору);

- покупець перераховує на кожні 7 банківських днів на рахунок постачальника грошові кошти за реалізований товар (п.5.5 договору);

- цей договір набуває чинності після його підписання обома сторонами, діє до 31.12.2018, але в будь-якому випадку до моменту його остаточного виконання сторонами (п.9.1 договору);

01.11.2017 між ТОВ «Петрівка 35» та ТОВ «Фірма Дісна» було укладено протокол розбіжностей до договору поставки №П116 від 01.11.2017, якими зокрема сторони погодили викласти в новій редакції деякі умови договору, зокрема п.5.5: покупець перераховує грошові кошти за отриманий товар один раз на тиждень за реалізований товар, але повну вартість поставленого товару покупець оплачує не пізніше ніж через 60 календарних днів з моменту поставки товару.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд бере до уваги, що подана 06.06.2019 первинна документація відповідачу не направлена, однак, як накладні (підписані в двосторонньому порядку) так і платіжні доручення має інша сторона як контрагент за договором поставки №П 116 від 01.11.2017.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 у справі №910/5226/17, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

За таких обставин, перевіривши розрахунки позивача на підставі поданих первинних документів за договором поставки №П 116 від 01.11.2017, суд встановив, що вартість поставленого позивачем товару становить 1119695,84 грн., вартість повернутого товару згідно коригуючих накладних становить 192168,00 грн., відповідачем оплачено за товар 973 373,74 грн. згідно наданих платіжних доручень (з призначенням платежу, яке містить посилання саме на договір №П116) відтак за договором поставки №П 116 від 01.11.2017 у відповідача існує переплата на суму: 45845,90 грн.

Суд повторно наголошує на тому, що

1) Договір №ПБ124 про переведення боргу від 29.12.2017, укладений між ТОВ «Фірма «Дісна» (кредитор), ТОВ «Нагаваль Фіш» (боржник) та ТОВ «Петрівка 35» (новий боржник), та основний договір поставки №203/15 від 17.08.2015, борг за яким було переведено на відповідача, позивачем в якості підстав позову не заявлений;

2) лист від 06.06.2019, у якому зазначено про укладення договору про перевезення боргу, відповідачу не направлений, за правовим змістом не є заявою про зміну підстав позову, поданий поза межами встановленого законом строку, у який позивач має право змінити (доповнити) підстави позову у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (ч.1 ст. 77 ГПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.78 ГПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. (ст. 79 ГПК України).

Враховуючи вище наведене, суд відмовляє в задоволенні вимоги ТОВ «Фірма «Дісна» про стягнення з відповідача ТОВ «Петрівка 35» 40 110,38 грн. заборгованості за договором поставки №П116 від 01.11.2017, у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 129, 233, 236-238, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 04.07.2019.

Суддя О.В. Конюх