ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Справа № 915/532/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьянової О.С.

представники сторін у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

справу № 915/532/19

за позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз (54003, вул. Погранична, 159, м.Миколаїв,);

до відповідача: Приватного виробничо-налагоджувального підприємства Нікоінтерм,

(54003, вул. Потьомкінська, 129а, кв. АДРЕСА_1 , м. Миколаїв);

про: стягнення коштів у загальній сумі 4735 грн. 37 коп. за договором підряду від 20.03.2017 № 35SMk2456-17,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство (ПАТ) по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз звернулося до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою в якій просить суд стягнути з приватного виробничо-налагоджувального підприємства (ПВНП) Нікоінтерм грошові кошти у загальній сумі 155415 грн. 60 коп., з посиланням на неналежне виконання ПВНП Нікоінтерм зобов`язань за укладеними між сторонами договорами підряду від 20.03.2017 № 35SMk2435-17, від 20.03.2017 № 35SMk2459-17, від 20.03.2017 № 35SMk2436-17, від 20.03.2017 № 35SMk2419-17, від 20.03.2017 № 35SMk2456-17, (далі договір), а саме, зобов`язань щодо своєчасної (у строки) та у повному обсязі виконані роботи, внаслідок чого позивач просить стягнути суму основного боргу, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором.

За такими вимогами ухвалою суду від 11.02.2019 відкрито провадження у справі №915/211/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 11.03.2019 о 10 год. 30 хв.

04.03.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній підтвердив факт укладання договору підряду, зокрема від 20.03.2017 № 35SMk2456-17 та здійснення позивачем сплати авансового платежу, але з позовними вимогами не погоджується та вважає їх недоведеними та такими, що не відповідають дійсності, просить відмовити в задоволенні позову у повному обсязі за таких підстав:

1) замовник неналежним чином виконував умови договору щодо оплати авансового платежу, сплативши аванс лише 05.05.2017, при цьому договір на виконання будівельних робіт укладено 20.03.2017 і діє до 31.12.2017; надав будівельні матеріали лише 10.05.2017, тобто з тривалими часовими проміжками між наданням будівельних матеріалів, через що генеральний підрядник об`єктивно з незалежних від нього обставин не міг систематично та належним чином виконувати роботи на об`єкті.

2) 24.07.2017 відповідачем була отримана претензія замовника про надання документів, підтверджуючих виконання робіт, на яку 08.08.2017 він надав відповідь про неможливість виконання робіт у зв`язку з затримкою замовника у наданні будівельних матеріалів, що кореспондується із п.п. 4.22 та 3.5 договору, за якими генеральний підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовником не надано матеріали; строки виконання робіт можуть бути змінені у разі виникнення обставин, які можуть на них вплинути.

3) позивач протягом дії договору будь-яких вимог про розірвання договору або відмови до відповідача не надходило, через що відповідач виконував роботи на об`єкті.;

4) позивачем додано до позову претензію, яку ПВНП Нікоінтерм не отримувало;

5) твердження позивача про те, що відповідач взагалі не виконав робіт та має повернути авансові платежі є безпідставними та не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки проведення робіт підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт від 02.04.2018, складеним за формою №КБ-2в, підсумковою відомістю ресурсів та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3.

7) акт звіряння від 10.01.2019 не може свідчити про невиконання робіт відповідачем, оскільки складався позивачем на підставі наявних у товариства документів, а від отримання акту приймання виконаних робіт відповідача позивач ухилився;

8) під час дії зобов`язань, що виникли між сторонами позивач жодного разу не звертався до відповідача із вимогами про розірвання договору та не відмовлявся від договору у відповідності до п.п. 4.3.1, 4.3.3, 4.4.5, 4.4.6 договору підряду, хоча мав таке право як замовник, що також підтверджує виконання робіт відповідачем належним чином; заходи досудового врегулювання у вигляді направлення відповідачу претензій не є належними доказами, оскільки вони надсилались відповідачу у липні та листопаді 2017 року, після чого між сторонами було погоджено новий строк дії договору та узгоджено продовження строку виконання зобов`язань за договором підряду.

У судовому засіданні 11.03.2019 позовні вимоги ПАТ Миколаївгаз роз`єднано по кожному договору підряду окремо, зокрема позовні вимоги про стягнення грошових коштів по договору підряду від 20.03.2017 № 35SMk2456-17 у сумі 4266 грн. виділено в самостійне провадження.

Відділом документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області, на підставі зазначеної ухвали та пункту 2.3.30 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 № 30 (у редакції рішення Ради суддів України від 02 квітня 2015 року № 25), згідно котрого в разі роз`єднання (виділення) судових справ виділена в окреме провадження судова справа не підлягає автоматизованому розподілу, реєструється як така, що надійшла вперше, та передається судді, яким ухвалено рішення про роз`єднання кількох поєднаних в одному провадженні вимог у самостійні провадження чи виділення в окреме провадження, зареєстровано виділені у самостійне провадження вимоги, як справу № 915/532/19.

Ухвалою суду від 18.03.2019 справу № 915/532/19 прийнято до свого суддею Ковалем С.М. та вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження, підготовче засідання у справі призначено на 17.04.2019 об 11 год. 10 хв.

22.03.2019 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначає, що:

1) будівельні матеріали були отримані відповідачем за два місяці до його повідомлення про неможливість приступити до виконання робіт;

2) твердження відповідача про зміну строку виконання зобов`язання не відповідають дійсності, оскільки сторонами при укладанні додаткової угоди від 27.12.2017 №1/35SМк2456-17 було змінено строк дії договору, а строк виконання зобов`язання, передбачений п. 3.2 договору залишився незмінним.

3) договором не встановлено строків оплати позивачем авансового платежу, надання будівельного майданчику та будівельних матеріалів відповідачу, що спростовує твердження відповідача про несвоєчасне виконання умов договору позивачем щодо оплати авансового платежу, надання будівельного майданчику та будівельних матеріалів відповідачу.

4) відповідачем не були виконані будівельні роботи, а також не надано суду доказів звернення до позивача щодо підписання акту виконаних робіт, вони були виконані позивачем власними силами, що підтверджується актом виконаних робіт за липень 2018 року.

02.04.2019 від відповідача до суду надійшли заперечення відповідь на відзив, в яких він вказує на те, що: позивач не спростував того, що ним нерегулярно, з перериванням у часі видавались матеріали для виконання робіт на об`єкті, що в свою чергу спричиняло затримку виконання робіт відповідачем та впливало на строки виконання зобов`язань за договором; не надає жодних даних щодо дати виконання ним обов`язку за договором, а саме надання відповідачу будівельного майданчика, тобто фронту робіт та наводить інші доводи, які аналогічні доводам, викладеним у відзиві.

У судовому засіданні 17.04.2019 підготовче засідання відкладено на 16.05.2019 на 10 год. 55 хв.

16.05.2019 від позивача до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог від 15.05.2019 №540007-СЛ-14837-0519 в порядку ст. 46 ГПК України, в якій він просить суд стягнути з ПВНП Нікоінтерм за невиконання умов договору від 20.03.2017 № 35SMk2456-17 грошові кошти у загальній сумі 4735 грн. 37 коп., з яких: 4266 грн. основний борг; 247 грн. 54 коп. 3% річних; 221 грн. 83 коп. інфляційні втрати, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором. У даній заяві позивач повідомив суд про те, що з 14.05.2019 відповідно до рішення Загальних зборів акціонерів товариства змінено назву позивача з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз на Акціонерне товариство Оператор газорозподільної системи Миколаївгаз та просить суд врахувати вказану обставину при розгляді справи та прийнятті судового рішення.

27.05.2019 від відповідача до суду надійшли заперечення на заяву про збільшення позовних вимог в яких він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що: від підписання акту виконаних робіт позивач відмовився з невідомих причин; доказів виконання позивачем обов`язку щодо надання будівельного майданчику ним не надано; затримка строків виконаних робіт відбувалась саме з вини позивача; матеріали справи не містять жодних досудових вимог позивача про повернення авансових платежів, або відмови від договору, у зв`язку з чим відповідач вважає вимогу щодо повернення авансу та стягнення 3% річних та інфляційних втрат безпідставними; зобов`язання відповідача, яке виникло за договором не є грошовим, а тому застосування ч. 2 ст. 625 ЦК України є безпідставним.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

20.03.2017 між ПАТ Миколаївгаз (замовник) та ПВНП Нікоінтерм (генеральний підрядник) укладено договір підряду № 35SMk2456-17 за умовами якого останній зобов`язався за завданням замовника на свій ризик, з використанням матеріалів замовника виконати та здати йому в установлений строк будівельно-монтажні роботи після отримання авансу 30%, передання йому проектної документації (по об`єктам, де це вимагається) та всіх матеріалів, необхідних для виконання робіт: реконструкція ГК №32 с. Улянівка, на г-ді ВТ с-з Тельмана Миколаївського р-ну (надалі - роботи), а замовник зобов`язався надати генеральному підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну документацію, а також затверджену в установленому порядку проектну документацію, прийняти від генерального підрядника закінчені роботи (об`єктів будівництва) й оплатити їх на умовах даного договору (розділ 1 договору).

Згідно п. 2.1 договору фінансування робіт (будівництва об`єктів) здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок генерального підрядника.

Оплата виконання робіт здійснюється замовником поетапно з авансовим платежем 30% від вартості договору, згідно затвердженого сторонами кошторису, який є невід`ємною частиною даного договору та на підставі рахунків, виставлених генеральним підрядником. Остаточний розрахунок за договором здійснюється замовником не пізніше 5 (п`ти) днів після повного закінчення робіт (об`єкта будівництва), включаючи усунення недоліків, виявлених у процесі приймання робіт. (п. 2.2 договору).

Форма оплати безготівкова. Загальна вартість робіт за цим договором складає 14220 грн., в тому числі ПДВ 20% у сумі 2370 грн. Передача виконаних робіт (об`єктів будівництва) генеральним підрядником і їх прийняття замовником оформлюються актами виконаних робіт за формою КБ-2В. Загальна вартість договору визначається актами виконаних робіт за формою КБ-2В, підписаними сторонами (п.п.2.3-2.6 договору).

Терміни виконання зобов`язань встановлені сторонами в розділі 3 договору. Так, генеральний підрядник виконує роботи, передбачені розділом 1 цього договору, у терміни, встановлені п. 3.2 договору (п. 3.1-3.2 договору).

Згідно п. 3.2 договору термін виконання робіт:

початок через 3 робочих дні від одержання матеріалів та проектної документації згідно п. 1.1 та авансу згідно п. 2.2

закінчення через 30 календарних днів від початку робіт.

Установлення сторонами у даному договорі строків виконання робіт (будівництва об`єкта) пов`язане з виконанням замовником певних зобов`язань (надання генеральному підряднику будівельного майданчика (фронту робіт), передача проектної документації, відкриття фінансування, сплата тощо) (п. 3.3 договору).

Датою закінчення робіт (будівництва об`єкта) вважається дата їх прийняття замовником. Виконання робіт (будівництва об`єкта) може бути закінчено достроково тільки за згодою замовника (п. 3.4 договору).

Строки виконання робіт (будівництва об`єкта) можуть бути змінені з внесенням відповідних змін у даний договір у разі: виникнення обставин непереборної сили; виникнення інших обставин, що можуть вплинути на строки виконання робіт (будівництва об`єкта) (п. 3.5 договору).

Замовник може прийняти рішення про уповільнення темпів виконання робіт (будівництва об`єкта), їх зупинення або прискорення з внесенням відповідних змін у даний договір (п. 3.6 договору).

Права та обов`язки сторін визначені в розділі 4 договору.

Так, генеральний підрядник зобов`язався, зокрема: своїми силами і засобами виконати усі роботи в обсязі і у терміни, передбачені п. 1.1 та п. 3.2 даного договору, і передати роботи (об`єкт будівництва) замовнику у порядку, визначеному цим договором; прийняти від замовника необхідні для виконання робіт по об`єкту будівництва матеріали, конструкції, вироби, що комплектуються, відповідно до п.1.1 даного договору і здійснити їх приймання, розвантаження, складування та збереження (п. 4.1.1 договору); передати замовнику у порядку, передбаченому законодавством та даним договором, закінчені роботи (об`єкт будівництва) (п. 4.1.9 договору); інформувати замовника про хід виконання зобов`язань за даним договором, обставини, що перешкоджають його виконанню, а також про заходи, необхідні для їх усунення (п. 4.1.15 договору).

Замовник зобов`язався зокрема: надати генеральному підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну та іншу договірну документацію і ресурси відповідно до умов даного договору (п. 4.3.1 договору); сприяти генеральному підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених даним договором. У разі невиконання замовником цього договору генеральний підрядник має право, зокрема вимагати перенесення строків виконання роботи або підвищення ціни роботи (п. 4.3.2 договору); прийняти роботу (об`єкт будівництва) протягом тижня з дати одержання письмового повідомлення генерального підрядника (п. 4.3.3 договору); прийняти роботу, виконану генеральним підрядником відповідно до даного договору, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них генеральному підрядникові (п. 4.3.4 договору); оплатити генеральному підряднику роботу, передбачену розділом 1 даного договору, у розмірах і терміни, встановлені даним договором (п. 4.3.7 договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його укладення і діє по 31 грудня 2017 року, а в частині виконання взятих зобов`язань сторін до повного їх виконання (п. 10.1 договору).

Додатковою угодою від 27.12.2017 №1/35SMk2456-17 сторони продовжили строк дії договору та виклали п. 10.1 договору в наступній редакції: даний договір набуває чинності з моменту його укладення і діє по 31 травня 2018 року (а.с. 18).

На виконання п. 2.2 договору 05.05.2017 позивачем здійснено авансовий платіж у розмірі 30% від вартості договору в сумі 4266 грн., про що свідчить реєстр платежів ПАТ Миколаївгаз (а.с. 6) та що підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

Позивач стверджує, що відповідачем роботи, передбачені п. 1.1 договору не виконані, акти виконаних робіт за формою КБ-2В до позивача не надходили.

Претензією б/н та б/д позивач просив ПВНП Нікоінтерм надати документи підтверджуючі виконання робіт (акт виконаних робіт), передбачених п. 1.1 договору підряду №35SMk2456-17 від 20.03.2017 та попередив, що в іншому випадку буде вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених і охоронюваних законом інтересів (а.с. 19).

Посилаючись на ч. 2 ст. 849 ЦК України та п. 4.4.5 договору, якими передбачено право на відмову від договору підряду, оскільки генеральний підрядник своєчасно не розпочинає роботи або виконує їх настільки повільно, що закінчення їх у строк стає явно неможливим, позивач звернувся до суду з даними позовом.

Суд вважає позовні вимоги ПАТ Миколаївгаз безпідставними, виходячи з такого.

Чинним законодавством України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу; у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 837, ч. 1 ст. 843 ЦК України).

Договір підряду №35SMk2456-17 від 20.03.2017 містить елементи договору будівельного підряду.

За договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом (ст. 875 ЦК України).

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об`єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч. 4 ст. 879 ЦК України).

Таке кореспондується з приписами ст. 854 ЦК України, згідно яких якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

У відповідності до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За умовами укладеного сторонами договору підряду відповідач зобов`язався за завданням замовника на свій ризик, з використанням матеріалів замовника виконати та здати йому в установлений строк будівельно-монтажні роботи після отримання авансу 30%, передання йому проектної документації (по об`єктам, де це вимагається) та всіх матеріалів, необхідних для виконання робіт: реконструкція ГК №32 с. Улянівка, на г-ді ВТ с-з Тельмана Миколаївського р-ну (надалі - роботи), а замовник зобов`язався надати генеральному підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну документацію, а також затверджену в установленому порядку проектну документацію, прийняти від генерального підрядника закінчені роботи (об`єктів будівництва) й оплатити їх на умовах даного договору (розділ 1 договору).

Обов`язок позивача надати генеральному підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати дозвільну та іншу документацію і ресурси відповідно до умов даного договору визначений сторонами і в п. 4.3.1 договору.

Так як вже зазначалося, згідно п. 3.2 договору термін виконання робіт:

початок через 3 робочих дні від одержання матеріалів та проектної документації згідно п. 1.1 та авансу згідно п. 2.2

закінчення через 30 календарних днів від початку робіт.

З аналізу вказаних умов договору вбачається, що для початку виконання робіт відповідачем, позивач повинен був здійснити певні дії щодо надання останньому будівельних матеріалів, будівельного майданчику та сплати авансу.

Так, матеріали справи містять докази лише сплати позивачем авансу в розмірі 30% від вартості робіт, який сплачений позивачем 05.05.2017 в сумі 4266 грн., про що свідчить реєстр платежів ПАТ Миколаївгаз (а.с. 6) та що підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що будівельні матеріали для виконання генеральним підрядником робіт замовником були надані 10.05.2017, тобто з тривалими часовими проміжками між наданням будівельних матеріалів, через що генеральний підрядник об`єктивно з незалежних від нього обставин (затримка з боку замовника у надані будівельного майданчика та будівельних матеріалів) не міг систематично та належним чином виконувати роботи на об`єкті. На підтвердження передачі будівельних матеріалів надає підсумкову відомість ресурсів (а.с. 45-48).

Але суд не може визнати дану підсумкову відомість ресурсів доказом передачі будівельних матеріалів, оскільки вона не містить підтвердження дати передачі матеріалів та не свідчить саме про передачу будівельних матеріалів, а містить затверджені сторонами ресурси, які вони планують витратити на капітальний ремонт.

Позивач у відповіді на відзив (а.с. 61-63) заперечив факт передачі відповідачу будівельних матеріалів для виконання робіт саме 10.05.2017, проте зазначив, що відповідачем будівельні матеріали були отримані за два місяці до його повідомлення від 08.08.2017 про неможливість приступити до виконання робіт.

Матеріали справи містять дане повідомлення підрядника від 08.08.2017 №557 (а.с. 50), в якому з посиланням на п.4.3.1, 3.3, 4.2.2 та 3.5 договору ПВНП Нікоінтерм просило продовжити строк виконання робіт та повідомило про неможливість приступити до виконання робіт у зв`язку з проведенням засіву ділянок, а отже відсутністю доступу підрядника до ділянок, на яких повинні виконуватися дані роботи. Дане повідомлення отримане позивачем 08.08.2017, про що свідчить печатка підприємства.

Отже, за твердженням позивача будівельні матеріали були передані підряднику за два місяці до направлення цього повідомлення, тобто у червні 2017, але на підтвердження вказаної обставини позивач не надав суду відповідних доказів, проте суд виходить з того, що позивачем факт надання генеральному підряднику будівельних матеріалів не заперечений.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позивачем хоч і виконано зобов`язання щодо передачі будівельних матеріалів, проте не надано суду доказів отримання їх відповідачем, у зв`язку з чим відсутні дані початку перебігу строку виконання робіт, який встановлений в п. 3.2 договору, що не дає підстав вважати, що відповідач своєчасно не розпочав роботу.

Крім того, установлення сторонами у даному договорі строків виконання робіт (будівництва об`єкта) пов`язане з виконанням замовником певних зобов`язань (надання генеральному підряднику будівельного майданчика (фронту робіт), передача проектної документації, відкриття фінансування, сплата тощо) (п. 3.3 договору).

Дана обставина виключає посилання позивача на ч. 2 ст. 849 ЦК України, якою передбачено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, оскільки ним не доведено факту повного виконання умов договору зі свого боку, що виключає наявність факту несвоєчасності початку таких робіт відповідачем.

Позивач стверджує, що незважаючи на отримання підрядником авансу, відповідачем роботи, передбачені п. 1.1 договору, не виконані, акти виконаних робіт за формою КБ-2В до позивача не надходили, а будівельні роботи були виконані позивачем власними силами, на підтвердження чого надано акт виконаних робіт за липень 2018 року.

Відповідач стверджує, що будівельні роботи ним виконані в повному обсязі, натомість позивач ухилився від їх прийняття та не виконав зобов`язання по оплаті вартості виконаних робіт.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторонам (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України).

Статтею 631 ЦК України та частиною сьомою статті 180 ГК України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі статтею 599 ЦК України, частиною першою статті 202 ГК України такою підставою є виконання, проведене належним чином.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17 (п.п. 6.1-6.4 постанови).

З огляду на те, що закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним, суд прийшов до висновку, що позивачем не подано суду доказів припинення договірних зобов`язань, так і не подано суду доказів того, що відповідач своєчасно не розпочав роботу або виконував її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, у зв`язку з чим у нього відсутні підстави для повернення сплаченого авансу на підставі ч. 2 ст. 849 ЦК України та п. 4.4.5 договору.

Отже, на даний час, не зважаючи на закінчення 31.05.2018 строку дії договору підряду, цей договір продовжує діяти в частині невиконаних сторонами зобов`язань, зокрема відповідача - щодо передачі замовнику виконаних робіт, а позивача щодо прийняття та оплати робіт, обумовлених договором, тощо.

З урахуванням викладеного в задоволенні позовної вимоги щодо повернення сплаченого авансу в сумі 4266 грн. належить відмовити.

Враховуючи те, що суд відмовив в задоволенні позову щодо стягнення сплаченого авансу з підстави того, що зобов`язання між сторонами не припинені та те, що позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат є взаємовиключними і такі нарахування здійснені на підставі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити, зокрема суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, тобто на підставі норми права, яка застосовується до грошових зобов`язань, а за укладеним між сторонами договором відповідач зобов`язався виконати роботи, які не грошовими зобов`язаннями, у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у сумі 247 грн. 54 коп. та інфляційних втрат у сумі 221 грн. 83 коп. також належить відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням викладеного, суд визнає, що позивачем не доведено обставин, на які він посилається як на підстави вимог у позовній заяві, а тому в задоволенні позову належить відмовити повністю.

Решта доводів та заперечень сторін судом до уваги не береться, оскільки не спростовує наведених вище висновків.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі, суд виходить з того, що ст. 129 ГПК України передбачено покладення на позивача судового збору в разі відмови в задоволені позову.

Керуючись ст.ст. 232, 233, 236-238 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Миколаївської області протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 04.07.2019.

Суддя С.М. Коваль