РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2019Справа № 910/10877/17
За позовом Національного банку України, м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Компанія Райз", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимогу щодо предмета спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Пятецький С.В. (представник за довіреністю №18-0014/9216 від 18.02.2019);

від відповідача: Чугунов М.В. (адвокат за довіреністю №88 від 11.08.2017);

від третьої особи: не з`явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національний банк України (позивач) звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Компанія Райз» (відповідач) про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» (третя особа) (позичальник) умов Кредитного договору №12/09/6 від 04.06.2014 в частині повного та своєчасного повернення наданих у кредит грошових коштів, а також сплати процентів за користування ними, внаслідок чого та у силу Іпотечного договору від 10.06.2014, укладеного із відповідачем (майновим поручителем), у позивача виникло право на звернення стягнення на майно іпотекодавця, визначене умовами іпотечного договору.

У позові позивач просить суд в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» перед Національним Банком України за Кредитним договором №12/09/6 від 04.06.2014 року, з урахуванням змін внесених Додатковим договором №1 від 01.12.2014 року, Додатковим договором №2 від 23.12.2014 року та Додатковим договором №3 від 26.02.2015 року до Кредитного договору №12/09/6 від 04.06.2014 року, у розмірі 2 135 893 013,70 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2 000 000 000,00 грн, заборгованості по процентам в розмірі 135 863 013,70 грн, штрафу в розмірі 30 000,00 грн, звернути стягнення на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :01:043:0031, площею 2,5627 га, яка передана в оренду Токмацькою міською радою Іпотекодавцеві на підставі Договору оренди землі від 16 липня 2013 №65, строк оренди до 31 грудня 2018 року, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 10.06.2014 року, укладеним між Національним Банком України та Приватним акціонерним товариством «Компанія «Райз» (ідентифікаційний код 13980201, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур, буд. 5/17), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазурчуком В.В. 10.06.2014 року та зареєстрованим в реєстрі за №1848, а саме, на комплекс, загальною площею 583,5 кв.м., що складається з: Вагова, Б, 23,6 кв.м.; Гараж, В, 94,9 кв.м.; Майстерня, Д, 14,6 кв.м.; Склад, Е, 177,1 кв.м.; Склад, Ж, 273,3 кв.м.; Вбиральня, З; Огорожа 1; Залізнична дорога 2;, Ворота 3, який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Куйбишева, будинок 47, що належить Іпотекодавцеві на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу Запорізької області Чернявським В.В. та зареєстрованим в реєстрі за №3132. Предмет іпотеки зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно Державним реєстратором нерухомого майна Реєстраційної служби Токмацького міського управління юстиції у Запорізькій області Салогуб О.М. 06 червня 2013 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 0, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 червня 2013 року, індексний номер 4480209. Встановити спосіб реалізації вищевказаного предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною 643 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2017 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати у закритому судовому засіданні, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива" та призначено розгляд справи на 08.08.2017.

07.08.2017 року від третьої особи до суду надійшли пояснення на позовну заяву, відповідно до яких ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» зазначає про те, що в банку введено тимчасову адміністрацію. Третя особа визнає укладення з позивачем кредитного договору та існування Іпотечного договору, проте з огляду на те, що вартість предмету іпотеки за Іпотечним договором становить 10 767 343,00 грн, і відсутність відомостей щодо наявності факторів, що могли б знецінити предмет іпотеки чи наявність надзвичайних подій, що могли б вплинути на вартісну якість предмета іпотеки, хибною є проведена позивачем оцінка майна на суму 643 000,00 грн. Звернення стягнення на предмет іпотеки за вартістю нижчою від дійсної ринкової вартості призведе до мінімізації погашення заборгованості за Кредитним договором, відповідно збільшення витрат Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пов`язаних з виведенням банку з ринку та збільшення безнадійного кредитного портфеля НБУ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2017 розгляд справи відкладено до 15.08.2017.

В судовому засіданні 15.08.2017 судом оголошено перерву до 12.09.2017.

В судовому засіданні 12.09.2017 суд дійшов висновку про направлення до Прокуратури міста Києва повідомлення про виявлені в ході розгляду справи ознаки діянь, що можуть переслідуватись в кримінальному порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.09.2017 продовжено строк розгляду спору на 15 днів та оголошено в справі перерву до 19.09.2017.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі № 910/10877/17 призначено судову оціночно-будівельну експертизу, проведення якої у встановлений законом строк доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз та зупинено провадження у справі.

22.11.2017 до суду від експертної установи надійшов лист №10/4979/4381 від 06.11.2017, в якому запропоновано суду погодити строк проведення судової експертизи у справі №910/10877/17 у строк, що перевищує 90 календарних днів та забезпечити оплату вартості проведення експертного дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2017 погоджено експертній установі проведення судової експертизи у справі №910/10877/17 у строк понад 90 календарних днів та повторно зобов`язано відповідача попередньо оплатити вартість судової експертизи, докази чого надати до суду.

23.02.2018 до суду від експертної установи надійшло клопотання №10/4979/360 від 31.01.2018 судового експерта Вітера Р.В. про надання додаткових матеріалів, необхідних для проведення судової оціночно-будівельної експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.02.2018 на підставі ст. 230 Господарського процесуального кодексу України поновлено провадження у справі, зобов`язано учасників справи в строк до 15.03.2018 надати суду копію технічного паспорту МБТІ станом на червень 2017 на будівлі та споруди, комплексу загальною площею 583,5 кв. м., що складається з вагової, Б, 23,6 кв. м., Гараж, В , 94,9 кв. м., Майстерня, Д , 14,6 кв. м., Склад, Ж, 273,3 м. кв., Вбиральня, З, Огорожа, 1, Залізнична дорога, 2, Ворота, 3, які знаходяться за адресою, Запорізька область, м. Токмак, вул. Куйбишева, б. 47 та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.

25.07.2018 до суду від експертної установи надійшло клопотання про надання доступу до об`єкту дослідження, відповідно до якого судові експерти Вітер Р.В. та Захарченко В.В . просять суд повідомити сторін, що дослідження об`єктів відбудеться 08.08.2018 о 11-00 год., забезпечити прибуття експерта та надати безперешкодний доступ 08.08.2018 о 11-00 год. до об`єктів дослідження та забезпечити присутність при дослідженні всіх сторін по справі (або їх законних представників).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 на підставі ст. 230 Господарського процесуального кодексу України поновлено провадження у справі, повідомлено учасників справи, що дослідження будівель та споруд, а саме комплексу, загальною площею 583,5 кв. м., що складається з вагової, Б, 23,6 кв. м., Гараж, В, 94,9 кв. м., Майстерня, Д, 14,6 кв. м., Склад, Ж, 273,3 м. кв., Вбиральня, З, Огорожа, 1, Залізнична дорога, 2 , Ворота, 3, які знаходяться за адресою, Запорізька область, м. Токмак , вул. Куйбишева, б . 47 відбудеться 08.08.2018р. о 11-00 год., зобов`язано відповідача - Публічне акціонерне товариство "Компанія Райз" забезпечити прибуття експерта та надати судовим експертам безперешкодний доступ 08.08.2018р. о 11-00 год. до об`єктів дослідження - вагова, Б, 23,6 кв. м., Гараж, В , 94,9 кв. м., Майстерня, Д , 14,6 кв. м., Склад, Ж, 273,3 м. кв., Вбиральня, З, Огорожа, 1, Залізнична дорога, 2, Ворота, 3, які знаходяться за адресою, Запорізька область, м. Токмак, вул. Куйбишева, б. 47, зобов`язано учасників справи забезпечити присутність своїх представників при дослідженні об`єктів, провадження у справі №910/10877/17 зупинено на час проведення судової експертизи та отримання висновку експерта.

20.08.2018 до суду від експертної установи надійшло повідомлення про неможливість надання висновку №4979-17 комісійної судової оціночно-будівельної експертизи по справі № 910/10877/17 від 08.08.2018р. у зв`язку з тим, що станом на 08.08.2018 відповідач по справі - Публічне акціонерне товариство "Компанія Райз" до експертної установи не звернулось, не забезпечило прибуття експертів та не надало доступ до об`єктів дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2018 поновлено провадження у справі, розгляд справи поставлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 09.10.2018.

В підготовчому засіданні 09.10.2018 судом оголошено перерву до 13.11.2018.

13.11.2018 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого він зазначає, що звіт, наданий позивачем в якості доказу оцінки майна, не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки і це є підставою стверджувати про неможливість використання звіту для підтвердження початковою вартості предмета іпотеки.

В підготовчому засіданні 13.11.2018 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 11.12.2018.

11.12.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до змісту якої позивач не вбачає недоліків поданого ним звіту про оцінку предмету іпотеки, окрім того, посилаючись на практику Великої Палати Верховного Суду викладену в справі №235/3619/15-ц, зазначає, що лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення для правильного розгляду справи.

В підготовчих засіданнях 11.12.2018 та 29.01.2019 судом оголошувались перерви до 29.01.2019 та до 05.03.2019 відповідно.

01.03.2019 року відповідачем подано до суду письмове заперечення на відповідь на відзив, в якому вказано, що НБУ повинен довести власну початкову ціну перед судом, про цього не здійснив. Окрім того, позивач не був позбавлений права уточнити позовні вимоги та привести їх у відповідність до наведеної ним судової практики. Окрім того, позивач помилково стверджує, що ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» дозволяє не визначати початкову вартість майна, оскільки дану норму можна застосовувати в тому випадку, якщо сторони не просили встановити початкову ціну. Проте, це є пряма вимога позивача викладена у прохальній частині позовної заяви.

В засіданні 05.03.2019 було ухвалено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.04.2019 року.

02.04.2019 року до суду від Приватного акціонерного товариства «Компанія Райз» надійшла заява про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/10877/17.

Ухвалою від 02.04.2019 року заяву Приватного акціонерного товариства "Компанія Райз" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №910/10877/17 було передано для визначення судді в порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи №910/10877/17 для вирішення заявленої Приватним акціонерним товариством "Компанія Райз" заяви про відвід судді Морозова С.М. були передані судді Мудрому С.М.

За наслідками розгляду заяви про відвід судді Морозова С.М. суддею Господарського суду міста Києва Мудрим С.М. була постановлена ухвала від 08.04.2019, якою було відмовлено у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Компанія Райз" про відвід судді Морозова С.М. від розгляду справи № 910/10877/17.

Ухвалою суду від 10.04.2019 року, з підстав зазначених ст. 120 ГПК України, судове засідання в справі №910/10877/17 було призначено на 21.05.2019.

08.04.2019 року до суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Компанія Райз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.04.2019 року у цій справі.

Ухвалою від 10.04.2019 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія Райз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 02.04.2019 року та додані до неї матеріали у справі №910/10877/17 було повернуто заявнику.

22.04.2019 року до суду надійшла апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Компанія Райз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року у цій справі.

Ухвалою від 23.04.2019 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія Райз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 року та додані до неї матеріали у справі №910/10877/17 було повернуто заявнику.

Судове засідання 21.05.2019 року не відбулось з технічних причин, у зв`язку з відсутністю постачання електроенергії до приміщень Господарського суду міста Києва та відповідною неможливістю здійснювати фіксацію судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, про що було складено акт від 21.05.2019, який міститься в матеріалах справи.

Ухвалою від 21.05.2019 року було повідомлено, що наступне судове засідання відбудеться 25.06.2019 року.

В судовому засіданні 25.06.2019 представник позивача підтримав викладені ним позовні вимоги та просив позов задовольнити в повному обсязі, а представник відповідача підтримав викладені ним заперечення на позовну заяву та просив в задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні 25.06.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У засіданнях здійснювалась фіксація судового процесу технічним засобами у відповідності до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні встановлено, що 04.06.2014 між Національним банком України (кредитор) та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (позичальник) був укладений Кредитний договір №12/09/6 (далі - Кредитний договір).

Відповідно до умов цього договору кредитор надає позичальнику кредит у розмірі 2 000 000 000,00 грн. на строк з 04.06.2014 до 30.12.2016 включно шляхом збільшення ліміту за відкритою кредитною лінією відповідно до кредитного договору №12/09 від 16.02.2009. Процентна ставка за користування кредитом не підлягає коригуванню, її розмір встановлюється на рівні подвійної облікової ставки НБУ та становить 14,25 % річних (п. 1.1. Кредитного договору).

Повернення кредиту здійснюється до 31.12.2016 у загальній сумі погашення - 2 000 000 000,00 грн. (п. 1.2. Кредитного договору).

Базовою кількістю днів для нарахування процентів є фактична кількість днів у місяці/фактична кількість у році (п. 1.2. Кредитного договору).

Для нарахування процентів строк починається з дня надходження коштів на кореспондентський рахунок позичальника і закінчується в день, який передує даті повернення коштів (п. 1.3. Кредитного договору).

Позичальник нараховує та сплачує нараховані проценти за користування кредитом щомісячно в останній робочий день поточного місяця та одночасно з кінцевим строком погашення кредиту (1.4. Кредитного договору).

Пунктом 1.9. Кредитного договору встановлена черговість погашення платежів у разі недостатності проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання в повному обсязі або невиконання будь-якого грошового зобов`язання за кредитним договором у встановлені строки, а саме: у першу чергу сплачується основна сума боргу; у другу - проценти за кредитом; у третю - неустойка; у четверту - відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання грошового зобов`язання в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.3.2. Кредитного договору позичальник зобов`язується своєчасно та в повному обсязі виконувати зобов`язання, у тому числі повернути кредитору суму кредиту у терміни, визначені кредитним договором та проценти за користування цим кредитом.

Кредитний договір вважається укладеним з дати його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, що не звільняє сторони від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань. (розділ 3 Кредитного договору).

Додатковими угодами №1 від 01.12.2014 та №2 від 23.12.2014 до Кредитного договору сторони домовились, що позичальник сплачує нараховані проценти за користування кредитом за листопад 2014 у строк до - 26.12.2014; за грудень 2014 - у строк до 27.01.2015; за січень 2015 року - у строк до 27.02.2015; за лютий 2015 - у строк до 27.03.2015. (відповідно).

Також додатковою угодою №3 від 26.02.2015 сторони погодили, що позичальник нараховує та сплачує нараховані проценти за користування кредитом щомісячно в останній робочий день місяця та одночасно з кінцевим строком погашення кредиту. Крім того, сторони домовились перенести терміни сплати нарахованих процентів за користування кредитом за січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, травень 2015 року до 10.06.2015.

Для забезпечення зобов`язань за Кредитним договором №12/09/6 від 04.06.2014, між НБУ (іпотекодержатель) та ПрАТ "Компанія Райз" (іпотекодавець) був укладений Іпотечний договір від 10.06.2014. (далі - Договір іпотеки).

Відповідно до умов цього договору іпотеки у забезпечення виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором №12/09/6 від 04.06.2014, іпотекодавець надав в іпотеку належне йому на праві власності наступне нерухоме майно: комплекс, загальною площею 583,5 кв.м., що складається з: Вагова, Б, 23,6 кв.м.; Гараж, В, 94,9 кв.м.; Майстерня, Д, 14,6 кв.м.; Склад, Е, 177,1 кв.м.; Склад, Ж, 273,3 кв.м.; Вбиральня, З; Огорожа 1; Залізнична дорога 2;, Ворота 3, який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Куйбишева, будинок 47, що належить Іпотекодавцеві на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу Запорізької області Чернявським В.В. та зареєстрованим в реєстрі за №3132. Предмет іпотеки зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно Державним реєстратором нерухомого майна Реєстраційної служби Токмацького міського управління юстиції у Запорізькій області Салогуб О.М. 06 червня 2013 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 0, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 червня 2013 року, індексний номер 4480209.

Сторони цього договору оцінюють предмет іпотеки у сумі 10 767 343,00 грн, що підтверджується висновком про вартість об`єкта оцінки станом на 27.05.2014, наданим ТОВ «Бізнес-Центр «Експертиза». (п. 5.1.1. Договору іпотеки).

Відповідно до п.п. 14.8.1. та 14.8.2. Договору іпотеки іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання якого-небудь із зобов`язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані; у випадку порушення іпотекодавцем та/або позичальником якого-небудь із зобов`язань, передбачених умовами кредитного та цього договору.

Пунктом 19. Договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених умовами цього договору, Закону України "Про іпотеку" на підставі рішення суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, згідно із п. 23 цього договору.

Договір іпотеки діє до повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором та всіма додатковими договорами. (п. 24. Договору іпотеки).

На виконання умов Кредитного договору позивач надав ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" грошові кошти у загальній сумі 2 000 000 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № від 04.06.2014, копія якого міститься в матеріалах справи

Зі свого боку, позичальник - ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" покладені на нього зобов`язання належним чином не виконав, прострочив сплату кредиту та не здійснив плату за користування кредитними коштами (проценти), внаслідок чого у ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива", станом на 16.05.2017 року, виникла заборгованість за кредитом у сумі 2 000 000 000,00 грн. та за відсотками у сумі 135 863 013,70 грн.

Постановою Національного банку України №408 від 23.06.2015 ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" (позичальника) віднесено до категорії неплатоспроможних банків, на виконання якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб були прийняті відповідні рішення щодо запровадження у банку тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива".

21.05.2019 рішенням Правління Національного банку України №352-рш відкликано банківську ліцензію ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" та розпочато процедуру ліквідації банку, в зв`язку з чим виконавчою дирекцією Фонду прийняте рішення №1268 від 22.05.2019 "Про початок здійснення процедури ліквідації відповідача та делегування повноважень ліквідатора банку".

За таких обставин та з огляду на невиконання позичальником, який знаходиться у процедурі ліквідації, кредитного зобов`язання НБУ звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за рахунок майнового поручителя - ПрАТ "Компанія Райз".

На виконання умов кредитного договору позивач надав ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" грошові кошти у загальній сумі 2 000 000 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером № від 04.06.2014, наявним в матеріалах справи.

Зі свого боку, позичальник - ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" покладені на нього зобов`язання належним чином не виконав, прострочив сплату кредиту та не здійснив плату за користування кредитними коштами (проценти), внаслідок чого у ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" виникла заборгованість за кредитом у сумі 2 000 000 000,00 грн та за відсотками за період з 01.01.2015 по 23.06.2015 - у сумі 135 863 013, 70 грн.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що постановою Національного банку України №408 від 23.06.2015 ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" (позичальника) віднесено до категорії неплатоспроможних банків, на виконання якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб були прийняті відповідні рішення щодо запровадження у банку тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива".

21.05.2019 рішенням Правління Національного банку України №352-рш відкликано банківську ліцензію ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" та розпочато процедуру ліквідації банку, в зв`язку з чим виконавчою дирекцією Фонду прийняте рішення №1268 від 22.05.2019 "Про початок здійснення процедури ліквідації відповідача та делегування повноважень ліквідатора банку".

За таких обставин та з огляду на невиконання позичальником, який знаходиться у процедурі ліквідації, кредитного зобов`язання НБУ звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості за рахунок майнового поручителя - ПрАТ "Компанія Райз".

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши позичальнику кредит у розмірі 2 000 000 000,00 грн, що підтверджується долученим позивачем до позовної заяви меморіальним ордером.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Судом встановлено, що позичальник - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Фінансова ініціатива", не виконав своїх зобов`язань за вказаним Кредитним договором в частині повернення кредиту, у зв`язку з чим у позичальника виникла заборгованість у розмірі 2 000 000 000,00 грн та заборгованість за відсотками у сумі 135 863 013,70 грн, нарахованими за період з 01.01.2015 по 23.06.2015 (до запровадження у ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" тимчасової адміністрації - 24.06.2015).

Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Також за прострочення строків сплати обов`язкових платежів за кредитом (до запровадження у позичальника тимчасової адміністрації) позивач нарахував ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" штраф у сумі 30 000,00 грн.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 статті 549 ЦК України).

У пункті 2.3.16. Кредитного договору сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених цим договором, позичальник зобов`язаний сплатити кредитору штраф у сумі 30 000,00 грн.

Зважаючи на встановлене судом, прострочення грошового зобов`язання ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива", суд вважає, що нарахування позичальнику штрафу у сумі у сумі 30 000,00 грн є обґрунтованим.

При цьому наявність зазначеної заборгованості (основний борг за кредитом, відсотки та штраф, що разом складають 2 135 893 013,70 грн), яка виникла у ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" за Кредитним договором, підтверджується судовими рішеннями, що набрали законної сили, а саме:

- рішенням господарського суду міста Києва від 19.06.2018 у справі №910/2345/18 за позовом ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" до НБУ, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" про припинення іпотечного договору;

- рішенням господарського суду Київської області від 15.11.2018 у справі №911/565/18 за позовом НБУ до ТОВ "Птахофабрика Київська", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 06.06.2014 в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №12/09/6 від 04.06.2014.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судом встановлено, що внаслідок невиконання ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" кредитного зобов`язання, на час розгляду даної справи у останнього існує така заборгованість за Кредитним договором: неповернутий кредит у сумі 2 000 000 000,00 грн, заборгованість за відсотками у сумі 135 863 013,70 грн та штраф у сумі 30 000,00 грн, а всього - у сумі 2 135 893 013,70 грн.

Матеріали справи свідчать, що у зв`язку з порушенням ПАТ "КБ "Фінансова ініціатива" (позичальником) умов Кредитного договору, 06.04.2017 іпотекодержатель - НБУ звернувся до позичальника, а також до іпотекодавця - ПрАТ "Компанія Райз", з вимогами №18-0013/25221 від 05.04.2017 та №18-0013/25222 від 05.04.2017 відповідно, про необхідність сплатити кредитну заборгованість. Проте, вказані вимоги були залишені позичальником та майновим поручителем без відповіді та задоволення.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

Частиною 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із ч. 3 зазначеної статті звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

На підставі наведених положень чинного законодавства та урахуванням встановлених у справі обставин, суд вважає, що позивач вправі звернути стягнення на майно поручителя за Іпотечним договором від 10.06.2014, укладеним між НБУ та ПрАТ "Компанія Райз".

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються:

- загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

- опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

- заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності);

- спосіб реалізації предмета іпотеки;

- пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки;

- початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах).

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

З огляду на викладене у даному випадку суд встановлює спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Щодо початкової ціни предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку" початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Отже, виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, та аналізу приписів ст.ст. 38, 39 Закону України "Про іпотеку", можна зробити висновок, що встановлення початкової ціни предмета іпотеки у грошовому вираженні в розумінні вимог ст. 39 Закону України "Про іпотеку" визначається за процедурою, передбаченою ч. 6 ст. 38 цього Закону.

Зі змісту Договору іпотеки вбачається, що положеннями п. 5.1.1. цього договору сторони погодили вартість предмета іпотеки, якої станом на 27.05.2014 склала 10 767 343,00 грн.

У подальшому, при зверненні до суду з даним позовом НБУ надав звіт ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон" про оцінку нежитлової нерухомості від 20.02.2017 (предмета іпотеки), виконаний на замовлення позивача, у якому ринкова вартість майнового комплексу загальною площею 583,50 кв.м., що знаходяться за адресою: Запорізька область, м. Токмак, вул. Куйбишева, 47, станом на 20.02.2017 склала 643 000,00 грн (без ПДВ).

Проте, відповідач не погодився із такою вартістю заставленого майна, у зв`язку з чим суд призначив у справі судову оціночну експертизу, яка не була проведена з причин ненадання іпотекодавцем доступу до предмета іпотеки. Натомість, відповідач (іпотекодавець), надав рецензію на звіт ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон" про оцінку майна (предмет іпотеки) від 24.04.2018, виконану на його замовлення Науково-дослідним центром судової експертизи з питань інтелектуальної власності, заперечив проти методики оцінки, викладеної у звіті ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон", та вказав про допущення порушень процедури проведення оцінки майна, у зв`язку із чим просив суд не приймати вказаний звіт у якості доказу, який би визначав вартість заставленого майна.

Суд, розглянувши надані докази сторін у цій частині спору, зазначає наступне.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності.

Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - органом державної влади або органом місцевого самоврядування самостійно. Якщо процедурами з оцінки майна для складання акта оцінки майна передбачене попереднє проведення оцінки майна повністю або частково суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна. Акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу державної влади або органу місцевого самоврядування. Зміст, форма, порядок складання, затвердження та строк дії акта оцінки майна встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Отже, з огляду на приписи норм чинного законодавства звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки та його дії стосовно реалізації своєї практичної діяльності з визначених питань, що унеможливлює здійснення судового розгляду справ у спорах про визнання такого звіту недійсним.

Отже, враховуючи суттєву різницю в ринковій вартості іпотечного майна у наданому позивачем звіті, виконаному суб`єктом оціночної діяльності ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон", та ціні, погодженій сторонами у договорі іпотеки, беручи до уваги, що експерт, який проводив оцінку не був попереджений про кримінальну відповідальність, а також неактуальність визначеної у звіті ціни об`єкта (станом на 20.02.2017), суд дійшов висновку, що звіт ТОВ "Консалтингова компанія "Увекон" не може бути підставою для визначення вартості предмета іпотеки.

Частиною 6 статті 5 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

Частиною 6 статті 38 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Статтею 39 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Аналіз наведених положень статей 39, 39, 41, 43 Закону України "Про іпотеку" свідчить про те, що законодавець передбачив два способи звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду: шляхом реалізації предмета іпотеки з прилюдних торгів або застосування процедури продажу за статтею 38 Закону і в обох випадках у резолютивній частині рішення суду має зазначатися початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. В розумінні Закону поняття ціна, як форма грошового вираження вартості товару, має визначатися за процедурою, передбаченою статтею 38 Закону.

Як вбачається з частини 6 статті 38 Закону України "Про іпотеку", для визначення ціни продажу предмета іпотеки існує два способи: за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Суд вважає, що спосіб визначення початкової ціни для продажу майна з прилюдних торгів, виходячи з вартості предметів застави, зазначеної у договорі застави, може свідчити про досягнення між сторонами згоди щодо початкової ціни продажу заставного майна.

Суд зазначає, що вимога про визначення початкової ціни на рівні, не нижчому за цей вид майна, не поширюється на спосіб визначення початкової ціни за згодою іпотекодержателя та іпотекодавця як така, що суперечить граматичному тлумаченню першого речення частини 6 статті 38 Закону.

Також, суд вважає, що проведення прилюдних торгів, як спосіб реалізації звернення стягнення на заставне майно, дозволяє досягти справедливої ціни, яка відповідає ринковій на час здійснення реалізації спірного заставного майна, що забезпечує баланс інтересів заставодавця та заставодержателя при здійсненні такої процедури реалізації майна. Тому визначення початкової ціни заставного майна згідно з його вартістю у договорі застави (іпотеки) не матиме наслідків порушення законних інтересів сторін договору .

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі №5002-10/1364-2012.

Посилання позивача на практику Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 21.03.2018 у справі №235/3619/15-ц, спростовується самими висновками зробленими в постанові. Зокрема, Верховним Судом у даній постанові зазначено проте, що лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення по справі та не тягне за собою безумовного скасування ріння суду. При цьому, виходячи зі змісту поняття "ціна", як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України "Про іпотеку" можна зробити висновок, що у розумінні норми статті 39 Закону України "Про іпотеку" встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошовому вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону. Разом з тим, відповідно до статей 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

З урахуванням вищенаведеного суд дійшов висновку, що продаж предмета іпотеки повинен відбуватися шляхом проведення прилюдних торгів, із початковою ціною реалізації предмета іпотеки згідно з його заставною вартістю зазначеною в Договорі іпотеки.

Окрім того, відповідно до ст.ст. 19, 57 Закону України "Про виконавче провадження" сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася.

Таким чином, початкова ціна реалізації комплексу загальною площею 583,5 кв.м., що складається з: Вагова, Б, 23,6 кв.м.; Гараж, В, 94,9 кв.м.; Майстерня, Д, 14,6 кв.м.; Склад, Е, 177,1 кв.м.; Склад, Ж, 273,3 кв.м.; Вбиральня, З; Огорожа 1; Залізнична дорога 2; Ворота 3, який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Куйбишева, будинок 47, становить суму у розмірі 10 767 343,00 грн.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» перед Національним Банком України за Кредитним договором №12/09/6 від 04.06.2014 року, з урахуванням змін внесених Додатковими договорами, у розмірі 2 135 893 013,70 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2 000 000 000,00 грн, заборгованості по процентам в розмірі 135 863 013,70 грн, штрафу в розмірі 30 000,00 грн, звернути стягнення на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :01:043:0031, площею 2,5627 га, яка передана в оренду Токмацькою міською радою Іпотекодавцеві на підставі Договору оренди землі від 16 липня 2013 №65, строк оренди до 31 грудня 2018 року, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 10.06.2014 року, укладеним між Національним Банком України та Приватним акціонерним товариством «Компанія «Райз», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазурчуком В.В. 10.06.2014 року та зареєстрованим в реєстрі за №1848, а саме, на комплекс, загальною площею 583,5 кв.м., що складається з: Вагова, Б, 23,6 кв.м.; Гараж, В, 94,9 кв.м.; Майстерня, Д, 14,6 кв.м.; Склад, Е, 177,1 кв.м.; Склад, Ж, 273,3 кв.м.; Вбиральня, З; Огорожа 1; Залізнична дорога 2; Ворота 3, який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Куйбишева, будинок 47 , що належить Іпотекодавцеві на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу Запорізької області Чернявським В.В. та зареєстрованим в реєстрі за №3132. Предмет іпотеки зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно Державним реєстратором нерухомого майна Реєстраційної служби Токмацького міського управління юстиції у Запорізькій області Салогуб О.М. 06 червня 2013 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 0, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 червня 2013 року, індексний номер 4480209. Встановити спосіб реалізації вищевказаного предмета іпотеки за Іпотечним договором від 10.06.2014 року, укладеним між Національним Банком України та Приватним акціонерним товариством «Компанія «Райз», посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазурчуком В.В. 10.06.2014 року та зареєстрованим в реєстрі за №1848, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження». Встановити початкову ціну реалізації предмету іпотеки у розмірі 10 767 343,00 грн.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір позивача, в розмірі 9 645,00 грн, відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача.

Окрім того, слід зазначити, що сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2017 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2017 року становить 1 600,00 грн.

З огляду на те, що судом встановлено невідповідність дійсної вартості предмету іпотеки оціненій позивачем вартості в розмірі 643 000,00 грн, а взято до уваги визначену сторонами вартість предмета іпотеки, яка, станом на 27.05.2014, склала 10 767 343,00 грн, згідно умов Договору іпотеки, враховуючи, що до суду позивач звернувся 04.07.2017 року (згідно відмітки суду на титульній сторінці позовної заяви), вбачається недоплата (недоотримання державним бюджетом судових витрат, які повинні були бути сплачені при зверненні до суду з позовною заявою, яка містить одну майнову вимогу) судового збору, розмір якого визначений вказаними положенням Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом), а саме в розмірі 151 865,15 грн (161 510,15 грн (1,5% від ціни позову) - 9 645,00 грн (судовий збір сплачений позивачем)), тому зазначена сума покладається на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» (ідентифікаційний код 33299878, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Щора, буд. 7/9) перед Національним Банком України (ідентифікаційний код 00032106, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інституська, буд. 9) за Кредитним договором №12/09/6 від 04.06.2014 року, з урахуванням змін внесених Додатковим договором №1 від 01.12.2014 року, Додатковим договором №2 від 23.12.2014 року та Додатковим договором №3 від 26.02.2015 року до Кредитного договору №12/09/6 від 04.06.2014 року, у розмірі 2 135 893 013,70 грн (два мільярди сто тридцять п`ять мільйонів вісімсот дев`яносто три тисячі тринадцять гривень 70 копійок), яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 2 000 000 000,00 грн (два мільярда гривень 00 копійок), заборгованості по процентам в розмірі 135 863 013,70 грн (сто тридцять п`ять мільйонів вісімсот шістдесят три тисячі тринадцять гривень 70 копійок), штрафу в розмірі 30 000,00 грн (тридцять тисяч гривень 00 копійок), звернути стягнення на нерухоме майно, що розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :01:043:0031, площею 2,5627 га, яка передана в оренду Токмацькою міською радою Іпотекодавцеві на підставі Договору оренди землі від 16 липня 2013 №65, строк оренди до 31 грудня 2018 року, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором від 10.06.2014 року, укладеним між Національним Банком України та Приватним акціонерним товариством «Компанія «Райз» (ідентифікаційний код 13980201, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур, буд. 5/17), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазурчуком В.В. 10.06.2014 року та зареєстрованим в реєстрі за №1848, а саме, на комплекс, загальною площею 583,5 кв.м., що складається з: Вагова, Б, 23,6 кв.м.; Гараж, В, 94,9 кв.м.; Майстерня, Д, 14,6 кв.м.; Склад, Е, 177,1 кв.м.; Склад, Ж, 273,3 кв.м.; Вбиральня, З; Огорожа 1; Залізнична дорога 2; Ворота 3, який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Куйбишева, будинок 47, що належить Іпотекодавцеві на підставі Договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 17.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Токмацького міського нотаріального округу Запорізької області Чернявським В.В. та зареєстрованим в реєстрі за №3132. Предмет іпотеки зареєстрований в Державному реєстрі прав на нерухоме майно Державним реєстратором нерухомого майна Реєстраційної служби Токмацького міського управління юстиції у Запорізькій області Салогуб О.М. 06 червня 2013 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 0, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 червня 2013 року, індексний номер 4480209.

Встановити спосіб реалізації вищевказаного предмета іпотеки за Іпотечним договором від 10.06.2014 року, укладеним між Національним Банком України та Приватним акціонерним товариством «Компанія «Райз» (ідентифікаційний код 13980201, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур, буд. 5/17), посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мазурчуком В.В. 10.06.2014 року та зареєстрованим в реєстрі за №1848, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Встановити початкову ціну реалізації предмету іпотеки - нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці кадастровий номер :01:043:0031, площею 2,5627 га,, а саме, комплексу, загальною площею 583,5 кв.м., що складається з: Вагова, Б, 23,6 кв.м.; Гараж, В, 94,9 кв.м.; Майстерня, Д, 14,6 кв.м.; Склад, Е, 177,1 кв.м.; Склад, Ж, 273,3 кв.м.; Вбиральня, З; Огорожа 1; Залізнична дорога 2;, Ворота 3, який знаходиться за адресою: Запорізька область, місто Токмак, вулиця Куйбишева, будинок 47, у розмірі 10 767 343,00 грн (десять мільйонів сімсот шістдесят сім тисяч триста сорок три гривни 00 копійок).

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» (ідентифікаційний код 13980201, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур, буд. 5/17) на корить Національного Банку України (ідентифікаційний код 00032106, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Інституська, буд. 9) судовий збір у розмірі 9 645,00 грн (дев`ять тисяч шістсот сорок п`ять гривень 00 копійок).

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Компанія «Райз» (ідентифікаційний код 13980201, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Катерини Білокур, буд. 5/17) в дохід Державного бюджету України (, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, рахунок отримувача 3017, отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ, код класифікації доходів бюджету 22030101) суму судового збору в розмірі 151 865,15 грн (сто п`ятдесят одна тисяча вісімсот шістдесят п`ять гривень 15 копійок).

5. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

6. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

7. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 05.07.2019 року.

Суддя С.М. Морозов