ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 липня 2019 року м. Тернопільсправа №921/429/19

Суддя Шумський І.П., розглянувши позовну заяву №588 від 05.07.2019

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Експобанк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" Караченцева Артема Юрійовича (вул Дмитрівська, 18/24, м Київ, 01054)

до відповідача 1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнологія" (вул Набережна, 30 А, с Соснівка, Шумський район, Тернопільська область, 47132)

відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс" (проспект Будівельників, буд 142, кв 186, м Маріуполь, Донецька область, 87547)

зазначених в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

Приватного нотаріуса Гамзатової Аліни Анатоліївни (вул Тараса Шевченка, 13 м Бровари, Київська область, 07400)

Броварського міськрайонного Відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (бульвар Незалежності, 39, м Бровари, Київська область, 07400)

про визнання недійсним договору міни та скасування рішення про державну реєстрацію права власності.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.07.2019 справу №921/429/19 передано на розгляд судді Шумському І.П.

Розглянувши позовну заяву №588 від 05.07.2019 (вх №536 від 09.07.2019) та додані до неї документи суддя встановив, що вона підлягає передачі за підсудністю, з огляду на наступне.

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Експобанк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "КБ "Експобанк" Караченцева Артема Юрійовича звернулось до Господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехнологія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Квіти-Сервіс" про визнання недійсним договору міни, укладеного 10.10.2016 між ТОВ "Екотехнологія" та ТОВ "Квіти-Сервіс", нотаріально посвідченого Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. (зареєстрованого в реєстрі за №1531) та скасування рішення про державну реєстрацію 10.10.2016 права власності, винесеного приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. стосовно земельної ділянки, розташованої на території Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, загальною площею 0,1000 га, цільове призначення якої "для індивідуального садівництва", кадастровий номер НОМЕР_1 та земельної ділянки, розташованої в с Дмитрово Броварського району Київської області, загальною площею 1,0101 га, цільове призначення якої "для ведення товарного сільськогосподарського виробництва", кадастровий номер НОМЕР_2 .

Статтею 125 Конституції України визначено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Згідно ч 3 ст 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до приписів частин 1, 2, 6 статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному законом порядку.

Усі справи, що підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства, розглядаються місцевими судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частина другою та третьою цієї статті (ч 1 ст 24 ГПК України).

За приписами п 1 ч 1 ст 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Також, господарські суди розглядають справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці (п 6 ч 1 ст 20 ГПК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Згідно з ч 1 ст 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

З викладеного випливає, що підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками.

Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ, застосування якої до спірних правовідносин залежить від характеру спірних правовідносин (ч 1 ст 29 ГПК України).

Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності. У цих категоріях справ не допускається також договірна підсудність (Довідка Верховного Суду за результатами узагальнення проблемних питань застосування окремих положень ГПК України).

Зокрема, правова норма ч 3 ст 30 ГПК України, встановлює, що спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються за місцезнаходженням майна, або основної його частини.

Частиною 1 статті 181 ЦК України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

До позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 16.05.2018 у справі №640/16548/16-ц.

Відповідно до ч 4 ст 236 ГПК України, ч 6 ст 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З позовних матеріалів вбачається, що предметом позову у цій справі є визнання недійсним договору міни двох земельних ділянок, які знаходяться у різних населених пунктах Броварського району Київської області та застосування наслідків недійсності такого правочину - скасування рішення про державну реєстрацію права власності, прийнятого Приватним нотаріусом Гамзатовою А.А.

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельної ділянки площею 1,0101 га, кадастровий номер НОМЕР_2 вбачається, що вона знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Зважаючи на наведене, приписи ч 3 ст 30 ГПК України, суд приходить до висновку, що вирішення справи №921/429/19 належить до територіальної юрисдикції (підсудності) Господарського суду Київської області (вул Симона Петлюри, 16/108, м Київ 32, МСП 01032).

Висновки такого ж змісту наведені Північним апеляційним господарським судом у постанові від 23.04.2019 у справі №910/56/19.

Згідно п 1 ч 1 ст 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

За ст ст 279, 310 ГПК України недотримання судами першої інстанції правил територіальної юрисдикції є безумовною підставою для скасування постановлених у справі рішень.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для передачі справи №921/429/19 за територіальною підсудністю на розгляд до Господарського суду Київської області.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (ч 6 ст 31 ГПК України).

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому цією статтею, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана (ч 7 ст 31 ГПК України).

На підставі наведеного, керуючись ст ст 2, 3, 4, 20, 24, 27, 31, 234 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Передати справу №921/429/19 за територіальною підсудністю на розгляд до Господарського суду Київської області (вул Симона Петлюри, 16/108, м Київ 32, МСП 01032).

2. Ухвала, в порядку ч 2 ст 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею 11.07.2019.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів, в порядку та строки встановлені ст ст 256-257 ГПК України.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Суддя І.П. Шумський