ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1244/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Шаратова Ю.А.

при секретарі судового засідання Сулімі Г.В.

розглянувши справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Укрстальспецконструкція (01042, м. Київ, вул. Чигоріна, 18, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ГРАНІ (65000, м. Одеса, вул. Базарна, 18, кв.20, )

про стягнення передоплати в розмірі 100 000,00 грн., 592,00 грн. - 3% річних, 1 404,50 грн. - інфляційних втрат

Представники:

Від позивача не з`явися;

Від відповідача Гареєв Є.Ш. (довіреність від 27.05.2019).

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія Укрстальспецконструкція (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю ГРАНІ (далі - Відповідач) про стягнення передоплати в розмірі 100 000,00 грн., 592,00 грн. - 3% річних, 1 404,50 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 06.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про місце, дату і час проведення судового засідання, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 31.05.2019.

Протокольною ухвалою господарського суду Одеської області від 31.05.2019 відповідно до частини першої статті 216 та пункту 2 частини другої статті 202, Господарського процесуального кодексу України задоволено клопотання представника відповідача та відкладено розгляд справи на 14.06.2019.

Протокольною ухвалою господарського суду Одеської області від 14.06.2019 відповідно до частини другої статті 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву в судовому засіданні на 02.07.2019.

Позивач не забезпечив явку свого повноважного представника до судового засідання. На адресу Господарського суду Одеської області надійшло клопотання Позивача від 20.06.2019 № 190620-01 (вх. № 12585/19 від 24.06.2019) в якому просить суд 02.07.2019 слухати справу по суті за відсутністю Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Укрстальспецконструкція»», та задовольнити позов у повному обсязі.

Позовні вимоги із посиланням на статті 526, 530, 610, 615, 625, 712, 849 Цивільного кодексу України, обґрунтовані невиконанням Відповідачем умов договору від 07.12.2017 № 071217/1 щодо виготовлення металоконструкцій, в наслідок чого в нього з`явився обов`язок з повернення суми передоплати в розмірі 100 000,00 грн.

Вимоги щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних обґрунтовані не виконанням Відповідачем обов`язку з повернення грошових коштів після отримання ним 02.02.2019 Претензії-вимоги від 22.01.2019 №190122-01.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.07.2019 заперечував проти задоволення позову. На адресу Господарського суду Одеської області надійшов відзив Відповідача від 01.07.2019 (вх. № 13059/19 від 02.07.2019) в якому він просив суд відновити строк на подання відзиву та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача у повному обсязі, оскільки ТОВ «ГРАНІ» договір із Позивачем не укладав, а тому Відповідач не може та не має примірників зазначеного договору.

Протокольною ухвалою суд визнав поважною причину неподання відзиву у встановлений строк, продовжив строк для подачі та долучив його до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Відповідача, суд

в с т а н о в и в:

Платіжним дорученням від 14.12.2017 №144 Позивачем перераховано Відповідачу грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн. (а.с. 11), із призначенням платежу «передоплата за виготовлення металоконструкцій згідно договору № 071217/1 від 07.12.2017».

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини четвертої статті 203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно із частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини першої статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною першою статті 639 Цивільного кодексу України, передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно із частиною першою та другою статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти, зокрема, правочини між юридичними особами.

Частинами першою та другою статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У своїй позовній заяві Позивач зазначає, що 07.12.2017 між ним та ТОВ «ГРАНІ» було укладено Договір № 071217/1 на виготовлення металоконструкцій, проте примірник договору у нього відсутній, оскільки не був повернутий Відповідачем після його підписання.

У судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву представник відповідача заперечував факт укладання між сторонами Договору від 07.12.2017 № 071217/01.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження укладення між сторонами Договору від 07.12.2017 № 071217/1 в письмовій формі.

З огляду на недоведеність обставини укладання Договору від 07.12.2017 № 071217/1 не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення передоплати здійсненої за ним в розмірі 100 000,00 грн. А відтак, не підлягають задоволенню й похідні вимоги про стягнення 592,00 грн. - 3 % річних та 1 404,50 грн. - інфляційних втрат.

Згідно із частиною третьою статті 46 Господарського процесуального кодексу України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

У цій справі підставою позову Позивачем визначено обставину невиконання Відповідачем умов Договору від 07.12.2017 № 071217/1, та відмову від нього ним як замовником. Предметом позову є стягнення передоплати за цим договором.

Відповідно до частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже, Відповідачем безпідставно набуті грошові кошти Позивача в розмірі 100 000,00 грн., отримані за платіжним дорученням від 14.12.2017 № 114.

Проте, оскільки в матеріалах справи відсутня заява Позивача про зміну матеріально правових підстав позову, в розумінні частини третьої статті 46 Господарського процесуального кодексу України, суд не може самостійно змінити ці підстави та застосувати приписи частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 11.05.2018 у справі № 926/3169/16.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що не обґрунтовані і не підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги про стягнення передоплати в розмірі 100 000,00 грн., 592,00 грн. - 3% річних, 1 404,50 грн. - інфляційних втрат.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись частинами першою та другою статті 11, частиною першою статті 202, частиною четвертою статті 203, частинами першою та другою статті 207, пунктом 1 частини першої статті 208, частиною першою статті 638, частиною першою статті 639, частинами першою та другою статті 640, частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України, статтями 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 130, 236, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича компанія «Укрстальспецконструкція»» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНІ» про стягнення передоплати в розмірі 100 000,00 грн., 592,00 грн. - 3% річних, 1 404,50 грн. - інфляційних втрат.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через господарський суд Одеської області відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення ГПК України.

Повне рішення складено 05 липня 2019 р.

Суддя Ю.А. Шаратов