УХВАЛА

м. Київ

03.07.2019Справа № 910/7797/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Атма»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейпа Трейд ЛТД»

про стягнення 203.088,73 грн

Представники сторін: не викликались

Суть спору :

14.06.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Атма» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейпа Трейд ЛТД» про стягнення 203.088,73 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договір поставки товару № 74/2ПО від 11.05.2018, на виконання умов якого відповідачем було надано позивачу замовлення, а позивачем було виставлено останньому рахунки та поставлено товар на загальну суму 171.495,60 грн. Умовами п. 4.3 договору встановлено, що оплата отриманого товару проводиться протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару. Відповідачем було надано гарантій лист, відповідно до якого останній гарантував сплату боргу до 31.05.2019. Оскільки відповідачем розрахунок за поставлену продукцію здійснено не було, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 203.088,73 грн, з яких 171.495,60 грн основного боргу, 10.962,98 грн пені, 17.150,56 грн штрафу, 12.644,23 грн інфляційних втрат та 835,00 грн - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.06.2019 відкрито провадження у справі № 910/7797/19 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

26.06.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Атма» подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Пейпа Трейд ЛТД» в межах суми позову 203.088,73 грн, що обліковуються в банківських або інших фінансово кредитних установах, за виключення коштів, що знаходяться на рахунках призначених для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті.

Заява мотивована тим, що позивачем стало відомо, що ОСОБА_1 , що є засновником відповідача, раніше був засновником юридичних осіб, що подібні за назвою в відповідачем, а саме ТОВ «Група компаній «Пейпа Трейд Україна» та ТОВ «Пейпа Трейд Компані» по відношенню до яких наявні рішення судів про стягнення боргів та штрафних санкцій. В подальшому було змінено місцезнаходження, засновників та директора вказаних юридичних осіб. Позивач вважає, що дії ОСОБА_1 , як засновника зазначених юридичних осіб, спрямовані на уникнення виконання зобов`язань. Позивач зазначає, що проти відповідача також винесено рішення у справі № 910/3345/19 про стягнення заборгованості, штрафних санкцій та інших нарахувань. У позивача є побоювання, що ОСОБА_1 , враховуючи наведені обставини, може вчинити дії по відношенню до відповідача, які в подальшому утруднять виконання рішення у разі задоволення позову, або і взагалі зробить неможливим виконання даного рішення суду.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Атма» про забезпечення позову суд відзначає наступне

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Заявником суду не наведено достатніх підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Слід зазначити, що обраний позивачем спосіб щодо накладення арешту на майно відповідача не співвідноситься з предметом позову, а отже відсутній конкретний зв`язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Згідно з п. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Атма» про забезпечення позову відмовити повністю.

Ухвала набрала чинності 03.07.2019. Ухвала підлягає оскарженню протягом десяти днів з дня її підписання.

СуддяВ.В.Сівакова