ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/519/19

Господарський суд Черкаської області у складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Пастухової О.С., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7

до публічного акціонерного товариства «Азот», м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72

про стягнення 188 000 000,00 грн. заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача: Бабійчук О.А. - адвокат - за довіреністю;

від відповідача: Корж В.М. - адвокат - за довіреністю.

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Азот» про стягнення 188 000 000,00 грн. за прострочення виконання зобов`язання відповідно до договору постачання природного газу №СТ-24/1152 від 28.09.2018р. на суму 188 000 000,00 грн., право вимоги за яким йому передано на підставі договору відступлення права вимоги від 27.03.2019р. №38А690-4886-19, та відшкодування судових витрат.

10.04.2019р. рішенням загальних зборів акціонерів на виконання вимог чинного законодавства Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» перетворено в акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», з внесенням відповідних даних в ЄДРПОУ.

Суд ухвалою від 02.07.2019р. здійснив заміну позивача його правонаступником та належним позивачем вважає акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз».

03.06.2019р. відповідач надіслав до суду відзив від 31.05.2019р. №501-06/328 на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі, оскільки права та охоронювані законом інтереси позивача в частині стягнення суми заборгованості не були порушені до звернення позивача до суду, тому відсутній предмет спору.

До початку підготовчого засідання представник позивача подав до суду клопотання від 03.06.2019р. №1857 про приєднання доказу до матеріалів справи, в якому просить поновити строк на приєднання доказу до матеріалів справи та приєднати до матеріалів справи копію повідомлення щодо надання згоди на відступлення права вимоги №500-06/07-489 від 14.03.2019р.

У судовому засіданні:

- представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві, та просив позов задовольнити.

- представник відповідача проти задоволення позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просив відмовити в задоволенні позову. Вказав на ненастання строку на примусове стягнення заборгованості з мотивів ненаправлення відповідачу письмової вимоги про сплату боргу з посиланням на приписи ст. 625 ЦК України.

Позивач не змінив підставу чи предмет позову.

Сторони не змогли вирішити спір в позасудовому порядку. Сторони повідомили, що надали суду всі докази по справі.

Адреси сторін в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності сторонами відповідає адресам, вказаним в реєстраційних документах сторін та у витягах з ЄДР.

Інших доказів сторонами не подано.

Дослідивши матеріали справи та зібрані докази в їх сукупності, судом з`ясовані такі взаємовідносини сторін та обставини.

28.09.2018р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Статус-Трейд» та публічним акціонерним товариством «Азот» було укладено договір постачання природного газу №СТ-24/1152, за умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Статус-Трейд» зобов`язалося поставити та передати відповідачу природний газ в IV кварталі 2018р. в об`ємах до 16300000 м3 та отримати кошти за газ, а ПАТ «Азот» (Відповідач по справі) зобов`язувалося прийняти газ та сплатити грошові кошти за отриманий газ (а.с. 10-13).

Ціна, кількість, якість газу, що постачається, визначена сторонами за умовами договору.

До договору підписані дві додаткові угоди стосовно розбивки об`ємів щомісячних поставок партій природного газу (а.с. 14-15).

В жовтні 2018р. відповідачу поставлено 9366503 м3 природного газу на суму 12644777 грн. (а.с. 16).

В листопаді 2018р. відповідачу поставлено 12802838 м3 природного газу на суму 174758738,70 грн. (а.с. 17).

В грудні 2018р. відповідачу поставлено 14551736 м3 природного газу на суму 18351873,60 грн. (а.с. 18). Акти приймання-передачі підписані сторонами без зауважень.

Станом на 12.03.2019 року між постачальником та споживачем було підписано акт звірки розрахунків за спожитий газ (а.с. 19). В даному Акті жодних зауважень щодо об`ємів постачання газу, об`ємів споживання - не викладено.

12.03.2019р. між ТОВ «Статус-Трейд» та ТОВ «РГК Трейдінг» було підписано договір уступки права вимоги №СТ-34/1792, за яким новий кредитор набуває права вимоги до ПАТ «Азот» за договором постачання природного газу №СТ-24/1152 від 28.09.2018р. (а.с. 21).

Відповідач був обізнаний з цесією та надав свою письмову згоду на відступлення права вимоги - лист від 26.02.2019р. вих. №221-1-26/8-1 (а.с. 20).

27.03.2019р. між ТОВ «РГК Трейдінг» та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» було підписано договір уступки права вимоги №38А690-4886-19, за яким новий кредитор набуває права вимоги до ПАТ «Азот» за договором постачання природного газу №СТ-24/1152 від 28.09.2018р. (а.с. 22).

Відповідач був обізнаний з цесією та надав свою письмову згоду на відступлення права вимоги - лист від 14.03.2019р. вих. №500-06/07-489 (а.с. 65).

Відповідач не заперечив наявність заборгованості перед Позивачем на суму 188000000 грн., але і не надав доказів погашення заборгованості.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору постачання газу, а договір є укладеним у загальний спосіб. Спору в цій частині немає. Волевиявлення учасників було направлено на настання певних правових наслідків.

Позивач на виконання умов договору здійснив передачу товару Відповідачу, виконавши умови договору, а відповідач прийняв товар, але не розрахувався за нього.

На час звернення Позивача до суду заборгованість сплачена не була. Договором постачання газу передбачена 100% передоплата вартості очікуваного споживання газу - п. 4.1. договору (а.с. 11).

Спору в частині укладання договорів поставки природного газу, уступки права вимоги - немає.

Невиконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань стало правовою підставою для звернення Позивача до суду для захисту свого порушеного права.

Відповідач опосередковано визнав заборгованість, але заперечив настання права вимоги у позивача на примусове стягнення боргу.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення - з огляду на таке.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатного придбання відповідачем природного газу на суму 188000000 грн.

За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Суд погоджується з доводами учасника, що їх дії були направлені на настання певних юридичних наслідків, що охоплюється положеннями ст.ст. 4, 11 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом та підтверджується поданими Позивачем доказами, між сторонами дійсно виникли господарські відносини, які за своєю правовою природою охоплюються визначенням договору купівлі-продажу.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 Цивільного Кодексу України.

На виконання умов договору Відповідачем не було здійснено оплату за поставлений природний газ. Відсутність оплати врахована позивачем при зверненні з позовом. Тобто, Відповідач свої зобов`язання в частині повної оплати за отриманий товар належним чином не виконав. Суд вважає, що строк оплати отриманого товару для відповідача вже настав на підставі п. 4.1. договору (а.с. 11).

Договір, згідно статті 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір відступлення права вимоги від 27.03.2019р. №38А690-4886-19 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України). Спору в цій частині немає. Даний договір є похідним від договору на постачання газу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 512 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні може відбутися внаслідок переданням ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Твердження відповідача про відсутність направлення йому вимоги про оплату на підставі приписів ст. 625 ЦК України спростовується умовами договору поставки газу про 100% передоплату вартості об`ємів споживання газу та фактичним отриманням товару для промислового використання. Суд не враховує ці заперечення при прийнятті рішення з мотивів їх надуманості та безпідставності.

Факт невиконання Відповідачем умов договору підтверджується актами приймання-передачі газу та підписанням відповідачем акту звірки заборгованості за спожитий газ. Суд враховує, що на момент прийняття рішення судом жодних первинних та належних доказів належного та повного виконання умов договору щодо сплати грошових коштів за отриманий товар, в розумінні вимог ст.ст. 73, 74 ГПК України, відповідач суду не подав.

Таким чином, сума боргу, яку просить стягнути Позивач - становить 188000000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язання, що виникає між суб`єктами господарювання, в силу якого один суб`єкт зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми боргу за отриманий товар в розмірі 188000000 грн.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідач не спростував доводи позивача та не подав доказів належного виконання умов договору постачання газу та цесії. Суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів об`єктивної неможливості заперечення вимог чи погашення боргу.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 672350,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача: публічного акціонерного товариства «Азот», м. Черкаси, вул. Героїв Холодного Яру, 72, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача: акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

188 000 000,00 грн. заборгованості та 672350,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено: 05.07.2019р.

Суддя Г.М. Скиба