ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 м.Дніпро Справа № 908/762/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Подобєда І.М.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін в судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент", м.Запоріжжя

до відповідача-1: Держави Україна, м. Київ

до відповідача-2: Запорізького окружного адміністративного суду, м.Запоріжжя

про відшкодування за рахунок держави матеріальної шкоди в розмірі 9 244, 34 грн. та немайнової шкоди в розмірі 92 443, 40 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" подана до Господарського суду Запорізької області позовна заява до Держави Україна та до Запорізького окружного адміністративного суду про відшкодування за рахунок держави матеріальної шкоди в розмірі 9 244, 34 грн., завданої обмеженням доступу до суду в Україні, та немайнової шкоди в розмірі 92 443, 40 грн., завданої відсутністю в національному законодавстві необхідної чіткості і точності.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19 у відкритті провадження у справі відмовлено на підставі пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України (заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства).

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що позивачем заявлено про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9 244,34 грн., завданої протиправними діями Запорізького окружного адміністративного суду шляхом винесення ухвали від 14.09.2015 у справі №808/4431/15 про залишення без розгляду позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним рішення-вимогу про надання додаткових документів №37023 від 25.04.2013 та ухвали від 08.06.2017 у справі №808/4431/15 про залишення без задоволення заяви про перегляд ухвали від 14.09.2015 за нововиявленими обставинами; відшкодування немайнової шкоди в розмірі 92 443,40 грн., завданої відсутністю в національному законодавстві необхідної чіткості і точності.

В ухвалі Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19 зазначено, що відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9 244,34 грн., завданої обмеженням доступу до суду в Україні, та відшкодування немайнової шкоди в розмірі 92 443,40 грн., завданої відсутністю в національному законодавстві необхідної чіткості і точності, не є наслідком порушенням з боку Запорізького окружного адміністративного суду правил здійснення господарської діяльності; на наявність інших господарських відносин з Запорізьким окружним адміністративним судом позивач не посилається.

Також в ухвалі вказано, що відповідно до норм Конституції України судові рішення можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, з дотриманням правил подання апеляційної та касаційної скарги, відповідно, а не в суд першої інстанції з іншою юрисдикцією.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" подало апеляційну скаргу, в якій просить Центральний апеляційний господарський суд її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки відмовляючи у відкритті провадження з підстав, встановлених пунктом 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суд, відповідно до частини 6 вказаної статті, повинен роз`яснити до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Між тим, місцевим господарським судом абстрактно повідомлено про можливість оскарження рішень у визначеному порядку до суду вищої інстанції з дотриманням правил подання апеляційної та касаційної скарг, однак не зазначено до юрисдикції якого конкретного суду віднесено розгляд спору у справі.

Також апелянт вважає протиправною ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.04.2019 у справі №908/762/19 про відмову у роз`ясненні ухвали Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2019 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19, розгляд скарги призначений у судове засідання на 10.07.2019.

20.06.2019 від Запорізького окружного адміністративного суду надійшов (електронною поштою) відзив на апеляційну скаргу, в якій відповідач-2 просить відмовити у задоволенні скарги. Зазначає, що фактично зміст апеляційної скарги зводиться виключно до протиправності ухвали місцевого господарського суду від 03.04.2019, при цьому просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.04.2019 у справі №908/762/19 про відмову у роз`ясненні ухвали Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19.

Відповідач-2 звертає увагу, що ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2015 у справі №808/4431/15 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним рішення-вимогу про надання додаткових документів залишено без розгляду, а не відмолено у відкритті провадження у справі, у зв`язку з чим, на думку відповідача-2, місцевий господарський суд позбавлений можливості надати роз`яснення, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд спору у цій справі, так як у разі незгоди із прийнятим рішенням суду першої інстанції особа має право на захист порушеного права в апеляційному та касаційному порядку, а не шляхом подання позовної заяви в суд іншої юрисдикції.

Також відповідач-2 вважає правильною ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.04.2019 про відмову у роз`ясненні ухвали від 03.04.2019 у справі №908/762/19.

Сторони на виклик суду не з`явились. Від позивача надійшло клопотання, яким він просить Центральний апеляційний господарський суд розглянути апеляційну скаргу на ухвалу місцевого господарського суду без участі його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" подана до Господарського суду Запорізької області позовна заява до Держави Україна та до Запорізького окружного адміністративного суду про відшкодування за рахунок держави матеріальної шкоди в розмірі 9 244, 34 грн., завданої обмеженням доступу до суду в Україні, та немайнової шкоди в розмірі 92 443, 40 грн., завданої відсутністю в національному законодавстві необхідної чіткості і точності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у 2015 році позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним рішення-вимогу про надання додаткових документів № 37023 від 25.04.2013. При зверненні до суду з даним позовом позивач керувався пунктом 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено можливість подавати позов в межах строку звернення до адміністративного суду або у встановлений цим Кодексом строк, або у встановлений іншими законами строк. Подаючи позов, позивач керувався приписами п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, який встановлює, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.09.2015 у справі №808/4431/15 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним рішення-вимогу про надання додаткових документів залишено без розгляду з підстав порушення встановленого Кодексом адміністративного судочинства України 6-ти місячного строку звернення до суду. При цьому судом зазначено, що строк звернення до суду, визначений, статтями 56, 102 Податкового кодексу України, може застосовуватись щодо оскарження рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання, у підтвердження чого послався на лист Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 №1935/11/13-11.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" зазначає, що Запорізьким окружним адміністративним судом не враховані зміни до Податкового кодексу України, внесені в 2013 році, якими платникам податків надано право на оскарження будь-якого рішення контролюючого органу, тому вважає, що своїми діями Запорізький окружний адміністративний суд позбавив його права обирати в межах якого строку звернутися до адміністративного суду (встановленого Кодексом адміністративного судочинства України або Податковим кодексом України), а також права обирати, яке рішення контролюючого органу оскаржувати. Внаслідок позбавлення позивача права вибору обмежується доступ до суду. Через заборону застосовувати право вибору виникає суперечність між Кодексом адміністративного судочинства України та Податковим кодексом України, в адміністративних судах України відбувається неоднакове застосування пункту 1 статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

12.04.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" звернулося до Запорізького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали від 14.09.2015 у справі №808/4431/15 про залишення без розгляду його позовної заяви, сподіваючись, що суд врахує зміни до податкового законодавства.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 08.06.2017 у справі №808/4431/15 заяву про перегляд ухвали від 14.09.2015 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" зазначає, що внаслідок ігнорування Запорізьким окружним адміністративним судом принципу верховенства права, позивача позбавлено права на справедливий судовий розгляд, порушено принцип правової визначеності, основу якого утворює концепція передбачуваності.

З урахуванням наведеного, на підставі статті 56 Конституції України, Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" просить відшкодувати за рахунок держави матеріальну шкоду в розмірі 9 244,34 грн. (розмір матеріальної шкоди позивач обґрунтовує безпідставними додатковими митними платежами у сумі 9 244,34 грн.), завдану обмеженням доступу до суду в Україні; немайнову шкоду в розмірі 92 443,40 грн., завдану відсутністю в національному законодавстві необхідної чіткості і точності.

Як зазначено у позові, правовою підставою позивачем заявлені стаття 2 Цивільного кодексу України та стаття 56 Конституції України.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За загальними положеннями, передбаченими статтею 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану органом державної влади, зокрема органами дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, визначені статтею 1176 Цивільного кодексу України. Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 Цивільного кодексу України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 Цивільного кодексу України в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (частина 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України).

Обґрунтовуючи підстави відмови відкриття провадження у справі, суд першої інстанції вказав на те, що виходячи з положень статей 173, 174 Господарського кодексу України відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 9 244, 34 грн., завданої обмеженням доступу до суду в Україні, та відшкодування немайнової шкоди в розмірі 92 443,40 грн., завданої відсутністю в національному законодавстві необхідної чіткості і точності, не є наслідком порушенням з боку Запорізького окружного адміністративного суду правил здійснення господарської діяльності; на наявність інших господарських відносин з Запорізьким окружним адміністративним судом позивач не посилається.

Як зазначено місцевим господарським судом, відповідно до норм Конституції України судові рішення можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, з дотриманням правил подання апеляційної та касаційної скарги, відповідно, а не в інший суд першої інстанції з іншою юрисдикцією.

Апелянт не погоджується із таким висновком місцевого господарського суду, оскільки відмовляючи у відкритті провадження з підстав, встановлених пунктом 1 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, суд, відповідно до частини 6 вказаної статті, повинен роз`яснити, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи, тоді як судом абстрактно повідомлено про можливість оскарження рішень у визначеному порядку до суду вищої інстанції з дотриманням правил подання апеляційної та касаційної скарг, не зазначено, до юрисдикції якого конкретного суду віднесено розгляд спору у справі.

Апеляційний господарський суд погоджується із такими доводами апелянта.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" заявлено до стягнення за рахунок держави матеріальну шкоду, завдану обмеженням доступу до суду в Україні та немайнову шкоду, завдану відсутністю в національному законодавстві необхідної чіткості і точності на підставі статті 56 Конституції України.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що заявлена до стягнення матеріальна шкода, завдана обмеженням доступу до суду в Україні та завдана відсутністю в національному законодавстві необхідної чіткості і точності, не є наслідком порушенням з боку Запорізького окружного адміністративного суду правил здійснення господарської діяльності.

Між тим, висновків про те, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд вказаного спору, як передбачено частиною 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі місцевого господарського суду не зазначено.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі з підстав непідсудності вказаного спору господарським судам, місцевий господарський суд керувався приписами рішення Конституційного Суду України по справі № 19-рп/2011 від 14.12.2011 та постанови Пленуму Верховного Суду від 13.06.2007 №8 "Про незалежність судової влади", яким зазначено про порядок та можливість оскарження судових рішень, обов`язковість виконання рішень судів, тобто реалізації конституційного права особи на оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні.

Оскільки позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" не містить вимог щодо оскарження або визнання неправомірними /незаконними/ рішень (ухвал) Запорізького окружного адміністративного суду, апеляційний господарський суд вважає помилковим посилання місцевим господарським судом на приписи частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України про можливість оскарження рішень (ухвал) у визначеному порядку до суду вищої інстанції, з дотриманням правил подання апеляційної та касаційної скарги, відповідно, а не шляхом подання позову в суд першої інстанції іншої юрисдикції.

За викладеного апеляційний господарський суд погоджується із доводами апелянта, наведеними в апеляційній скарзі.

Відповідно до статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19 прийнято з порушенням норм процесуального права, вказана ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19 - скасуванню, а справа передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" містить вимоги та обґрунтування стосовно невідповідності приписам частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України ухвали Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19 про відмову у відкритті провадження у справі. В той же час в апеляційній скарзі зазначено про скасування ухвали Господарського суду Запорізької області від 16.04.2019 у справі №908/762/19 про відмову у роз`ясненні ухвали Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19.

Оскільки зміст апеляційної скарги та її доводи стосуються невідповідності приписам частини 6 статті 175 Господарського процесуального кодексу України ухвали Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19 про відмову у відкритті провадження у справі, апеляційний господарський суд, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, розглядає скаргу в межах її доводів - щодо правомірності ухвали Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19 про відмову у відкритті провадження у справі.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, наявні підстави, передбачені статтею 280 Господарського процесуального кодексу України, для скасування ухвали місцевого господарського суду.

У зв`язку із скасуванням ухвали місцевого господарського суду з числа зазначених у частині 3 статті 271 Господарського процесуального кодексу України, розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом апеляційної скарги, має здійснюватися судом першої інстанції за результатами розгляду справи.

З огляду на викладене та керуючись ст. 275, ст. 280, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 03.04.2019 у справі №908/762/19 скасувати.

Справу №908/762/19 передати на розгляд Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Подобєд

(Повний текст постанови складено 10.07.2019).