РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

03.07.2019Справа № 910/4942/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н. І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Зовнішньоторгового підприємства "МАГ" (вул. Конституції, 32/33, м.Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, )

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Тверська, буд.5, м. Київ, 03680, )

про стягнення 85 473,33 грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Зовнішньоторгове підприємство "МАГ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафних санкцій, а саме: 43 713,98 грн пені, 34 442,08 грн інфляційних, 7 317,27 грн 3% річних у зв`язку з неналежним виконанням умов договору поставки №ОД/НХ-18-358-НЮ від 02.05.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

02.05.2019 через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 07.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

27.05.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилається на надмірно великі штрафні санкції порівняно із збитками кредитора, у зв`язку з чим просить суд зменшити розмір пені на 50% в решті позову відмовити.

30.05.2018 через відділ діловодства суду позивачем подано відповідь на відзив, у якій позивач зазначає, що неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по оплаті за поставлений і прийнятий товар позбавляє позивача можливості своєчасно оплачувати сировину, матеріали, обладнання, необхідних для виробництва.

14.06.2019 через відділ діловодства суду відповідачем подане заперечення.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2018 між Зовнішньоторговим підприємством "МАГ" (далі - позивач, постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Укрзалізниця", в особі філії "Одеська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" (далі - відповідач, замовник) укладено договір поставки №ОД/НХ-18-358-НЮ, за яким позивач зобов`язався передавати у власність відповідача, а відповідач оплатити товар, визначений в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до договору про закупівлю і є його невід`ємною частиною.

Відповідно до п. 5.7 договору, представник замовника при прийнятті товару зобов`язався звірити відповідність кількості і асортименту товару, вказаному в рахунку - фактурі і накладній, розписатися за отримання товару та видати представнику постачальника довіреність, що підтверджує право представника на отримання даної партії товару.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що розрахунки за поставлений товар здійснюється замовником протягом 20 банківських днів з дати поставки товару, але не раніше дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по постачанню товару, який підлягає оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлених чинним законодавством порядку та строки. У разі реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН з порушенням гранічних строків їх реєстрації, встановлених чинним законодавством, оплата здійснюється протягом 10 банківських днів після реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Згідно п. 7.3 договору, днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Строк дії договору було погоджено у розділі 16.2, де вказується, що він набирає чинності з моменту його підписання сторонам до 31.12.2018, а в частині виконання обов`язків щодо розрахунків по договору - до закінчення місяця, наступного за місяцем, у якому закінчується строк реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН за операціями із цього договору.

На виконання умов даного договору позивачем було передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 2 211 316,80 грн, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які підписані уповноваженими представниками сторін. За поставлений товар відповідач розрахувався з порушенням термінів, узгоджених сторонами в умовах договору.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, змістом взаємних договірних зобов`язань сторін є обов`язок позивача поставити відповідачу обумовлений договором товар належної якості та кількості, який породжує обов`язок відповідача прийняти зазначений товар та оплатити за нього встановлену договором вартість у встановлений договором строк.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач поставив відповідачу обумовлений договором товар, але відповідач в свою чергу розрахувався за отриманий товар з порушенням строків, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за прострочення виконання зобов`язання.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення штрафних санкцій, а саме: 43 713,98 грн пені, 34 442,08 грн інфляційних, 7 317,27 грн 3% річних.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п.п. 11.1, 11.2 договору, передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за договором винна сторона несе відповідальність згідно з чинним законодавством України і цим договором. У разі порушення строків оплати замовник сплачує постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення позивачем суми пені, з урахуванням визначеного позивачем періоду, а також зважаючи на імперативність приписів ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення пені розмірі 43 713,98 грн за прострочення виконання відповідачем зобов`язання за договором є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, здійснивши перерахунок заявлених до стягнення позивачем інфляційних втрат та 3% річних з урахуванням визначеного позивачем періоду та керуючись приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України, якими встановлено обов`язок суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, прийшов до висновку про правомірність стягнення з відповідача інфляційних витрат у розмірі 34 442,08 грн та 7 317,27 грн 3% річних.

Твердження відповідача у своєму відзиві, щодо надмірно великих штрафних санкцій порівняно із збитками кредитора та вирішення питання про зменшення розміру пені на 50% є необґрунтованими, оскільки суперечать умовам договору. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які могли сприяти посиланням відповідача у відзиві на зазначені обставини.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Зовнішньоторгового підприємства "МАГ" в повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (вул.Тверська, буд.5, м. Київ, 03680, ) на користь Зовнішньоторгового підприємства "МАГ" (вул. Конституції, 32/33, м.Горішні Плавні, Полтавська область, 39800, ) суму пені в розмірі 43 713 (сорок три тисячі сімсот тринадцять) грн 98 коп, суму інфляційних в розмірі 34 442 (тридцять чотири тисячі чотириста сорок дві) грн 08 коп, 3% річних в розмірі 7 317 (сім тисяч триста сімнадцять) грн 27 коп та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 03.07.2019

Суддя Н.І. Ягічева