УХВАЛА

про передачу за підсудністю

08.07.2019Справа № 910/8473/19

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заяви Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (м. Київ) до ОСОБА_1 (м . Харків ) про стягнення 181 891,15 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - АТ КБ "Приватбанк", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до фізичної особи - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення кредитної заборгованості за кредитом у сумі 181 891,15 грн.

Вивчивши подані матеріали, суддя приходить до висновку, що даний позов підлягає розгляду у порядку господарського судочинства, хоч однією стороною спору і є фізична особа, яка не є підприємцем, проте, з направленням за територіальною підсудністю до господарського суду за місцезнаходженням відповідача з урахуванням наступного.

Суд зазначає, що справи, які відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України (тут і далі у редакції вищевказаного Закону).

Так, за змістом пункту 1 частини першої цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

З аналізу наведеного вище пункту вбачається, що законодавець відніс до юрисдикції господарських судів такі справи: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем та 2) у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Зі змісту позову вбачається, що АТ КБ "Приватбанк" звернувся до поручителя - фізичної особи ОСОБА_1 , як до солідарного боржника Підприємства об`єднання громадян «Харківське виробниче підприємство № 1», яке є позичальником за кредитним договором, що був забезпечений договором поруки № PORUCH141 від 02.10.2014 р., укладеним із ОСОБА_1 .

Тобто, у даному випадку між позивачем та відповідачем, який не має статусу суб`єкта господарювання, виник спір щодо правочину (договору поруки), укладеного для забезпечення зобов`язання за кредитним договором (основного зобов`язання), сторонами якого є юридичні особи - АТ КБ "Приватбанк" та ПОГ «Харківське виробниче підприємство № 1», що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно з наведеними вище приписами ГПК України.

При цьому суд зазначає, що суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Така юрисдикція визначається, враховуючи суб`єктний склад основного зобов`язання, в забезпечення виконання якого було укладено правочин.

Таким чином, у випадку заявлення позовних вимог про виконання кредитного договору з вимогами щодо виконання договорів поруки, укладених для забезпечення основного зобов`язання, спір має розглядатися за правилами господарського чи цивільного судочинства залежно від сторін основного зобов`язання (вказаний висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13.03.2018 р. у справі № 415/2542/15-ц, від 02.10.2018 р. у справі № 12-170гс18).

Отже, оскільки стороною основного зобов`язання у даному випадку є юридична особа - ПОГ «Харківське виробниче підприємство № 1», тому розгляд даного спору належить до господарського судочинства, хоч стороною договору поруки є фізична особа - ОСОБА_1 .

За таких обставин, даний спір згідно з наведеними вище приписами ГПК України та висновками Верховного Суду, відповідає ознакам спору, який має розглядатись в порядку господарського судочинства за підвідомчістю основного зобов`язання.

Водночас, суд приймає до уваги, що за загальним правилом підсудності позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування (ч.ч. 1, 3 ст. 27 ГПК України).

Із інформації, що міститься у матеріалах позову, вбачається, що зареєстрованим місцем проживання відповідача - ОСОБА_1 є адреса: АДРЕСА_2 .

За таких обставин переданий на вирішення спір має розглядатись в суді за місцезнаходженням відповідача - у Господарському суді Харківської області.

Згідно з ч. 1 ст. 31 ГПК України, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду, така справа передається на розгляд іншому суду.

На підставі викладеного, Господарський суд міста Києва вважає за необхідне передати позовну заяву АТ КБ "Приватбанк" до Господарського суду Харківської області за територіальною підсудністю для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 27, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 181 891,15 грн. передати за підсудністю до господарського суду Харківської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня її підписання до суду апеляційної інстанції.

Суддя Головіна К.І.