УХВАЛА

м. Київ

04.07.2019Справа № 910/14292/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Державного підприємства "Шепетівський ремонтний завод" про вирішення питання подальшого виконання судового рішення у справі за позовом Державного підприємства "Шепетівський ремонтний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілпром" про стягнення 24 383,09 грн., без виклику сторін,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.12.2018 позов задоволено повністю. Стягнуто з боржника на користь стягувача 20 780 грн. 96 коп. попередньої оплати, 2 147 грн. 46 коп. пені, 1 454 грн. 67 коп. штрафу та 1 762 грн. 00 коп. судового збору.

15.01.2019 року на виконання вищевказаного судового рішення господарським судом міста Києва було видано наказ.

24.06.2019 року стягувачем через канцелярію суду надано заяву про вирішення питання подальшого виконання судового рішення, в якій він просить змінити адресу боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Стілпром" з : 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 21 на нову адресу: 71112, м. Бердянськ Запорізької області, вул. Макарова, 66.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 25.02.2019 року боржником змінено адресу свого місцезнаходження з: 02099, м . Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 21 на нову адресу: 71112 , м. Бердянськ Запорізької області, вул. Макарова, 66, що не дає можливості стягувачу направити наказ на примусове виконання рішення суду.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вищевказаної заяви з огляду на наступне.

Згідно ст. 338 ГПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Частиною 1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у виконавчому документі зазначаються, у т.ч. повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності.

Зі змісту наказу господарського суду міста Києва від 15.01.2019 року по справі № 910/14292/18 та матеріалів справи вбачається, що боржником за вказаним виконавчим документом є Товариство з обмеженою відповідальністю "Стілпром" (02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 21; код 39622347).

Згідно відомостей з ЄДРПОУ 25.02.2019 року боржником змінено адресу свого місцезнаходження з: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 21 на нову адресу: 71112 , м. Бердянськ Запорізької області, вул. Макарова, 66.

Таким чином, станом на дату постановлення судом рішення та станом на дату видання наказу адреса місцезнаходження боржника судом була вказана вірно: 02099, м. Київ, вул. Бориспільська, буд. 9, корп. 21; код 39622347.

Частиною 1 ст. 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Згідно ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Згідно частини 5 цієї ж статті передбачено, що у разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

На підставі вищевикладеного, стягувач звертаючись до відділу державної виконавчої служби за новим місцезнаходженням боржника повинен надати, окрім іншого, підтверджуючі документи зміни місцезнаходження боржника, зміна місцезнаходження боржника у виконавчому документі ГПК України не передбачена.

За таких обставин, враховуючи все вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в задоволенні заяви стягувача про вирішення питання подальшого виконання судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 232-235, 338 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державного підприємства "Шепетівський ремонтний завод" про вирішення питання подальшого виконання судового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна