номер провадження справи 32/68/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 Справа № 908/945/19

м.Запоріжжя

За позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6)

до відповідача Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 45-А)

про стягнення суми 6532452,62 грн.,

Суддя Колодій Н.А.

За участю представників сторін:

Від позивача Остапенко О.В. (дов. № 14-201 від 17.05.19)

Від відповідача не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ

22.04.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради про стягнення суми 6532452,62 грн., з яких: 5206940,83 грн. основний борг, сума 583919,09 грн. пеня, сума 221988,16 грн. 3% річних, сума 519604,54 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 02.05.2019 відкрито загальне провадження у справі №908/945/19, підготовче засідання призначено на 24.05.2019. Ухвалою суду від 13.05.2019 підготовче засідання перенесено на 03.06.2019. Ухвалою суду від 03.06.2019 продовжено строк підготовчого провадження, підготовче провадження закрито, судове засідання по суті призначено на 09.07.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. На виконання умов договору постачання природного газу № 6263/1718-ТЕ-13 від 11.10.2017 позивач з жовтня 2017 по березень 2018 поставив відповідачу газ на загальну суму 17523905,01 грн. Відповідач, в свою чергу, оплату за отриманий газ здійснив частково в розмірі 12316964,18 грн. та з порушенням строків оплати. Несплаченою залишилась сума 5206940,83 грн. У зв`язку з чим, позивач, на підставі ст.ст. 11-16, 258, 525, 526, 530, 611, 625, 712 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 217, 231, 264, 265 ГК України, просить стягнути з відповідача суму 5206940,83 грн. основного боргу, суму 583919 грн. пені, суму 221988,16 грн. 3% річних та суму 519604,54 грн. інфляційних втрат.

Представник відповідача у судові засідання не з`являвся, відзив на позовну заяву не надав. Про час та місце розгляду справи повідомний належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ухвали суду про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

За приписами ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача на підставі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

УСТАНОВИВ

11.10.2017 ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (постачальник, позивач у справі) та Комунальним підприємством Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (споживач, відповідач у справі) був укладений договір постачання природного газу № 6263/1718-ТЕ-13, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити у 2017-2018 роках природний газ, а споживач - оплатити його на умовах договору (п.п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню .

За приписами п. 3.1 договору, право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.7).

Пунктом 6.1 договору визначено, що оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Цим пунктом сторони також визначили, що укладання договору про організацію взаєморозрахунків, а також підписання сторонами будь-яких документів (актів, розрахунків, протоколів тощо) щодо нарахування (оформлених) та непрофінансованих пільг і житлових субсидій населенню, згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, не змінює строків та умов розрахунків за цим договором (в редакції додаткової угоди № 1 від 15.01.2018).

Відповідно до п. 12.1 договору, він набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підпису постачальника печаткою, і діє в частині реалізації природного газу з 01.10.2017 по 31.05.2018 (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивач у період з жовтня 2017 по березень 2018 поставив відповідачу природний газ на загальну суму 17523905,01 грн. Факт отримання газу підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які підписані та скріплені печатками сторін.

Відповідач, в свою чергу, договірних зобов`язань належним чином не виконав, оплату за отриманий газ здійснив частково в розмірі 12316964,18 грн. та з порушенням строків оплати. У зв`язку з чим, у нього перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 5206940,83 грн.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за поставлений природний газ в розмірі 5206940,83 грн. підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 5206940,83 грн. заборгованості є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 583919,09 грн. за загальний період з 28.11.2017 по 28.02.2019.

Пунктом 8.2. договору, в редакції додаткової угоди № 1 від 15.01.2018, сторонами визначено, що у разі прострочення споживачем оплати, згідно пункту 6.1 цього договору, він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 15,3%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, розраховану від суми прострочення платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до вимог Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань № 543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування позивачем пені є обґрунтованим та законним, розрахунок здійснений вірно.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 583919,09 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача суму 221988,16 грн. 3% річних за загальний період з 28.11.2017 по 28.02.2019 та суму 519604,54 грн. інфляційних втрат за загальний період з січня 2018 по січень 2019.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо законом чи договором не встановлений інший розмір відсотків.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних нарахувань суд встановив, що розрахунки здійснений вірно.

Отже вимоги про стягнення суми 221988,16 грн. 3% річних та суми 519604,54 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 202, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства Токмак теплоенергія Токмацької міської ради (71701, Запорізька область, м. Токмак, вул. Шевченка, 45-А; ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ) суму 5206940 (п`ять мільйонів двісті шість тисяч дев`ятсот сорок) грн. 83 коп. основного боргу, суму 583919 (п`ятсот вісімдесят три тисячі дев`ятсот дев`ятнадцять) грн. 09 коп. пені, суму 221988 (двісті двадцять одну тисячу дев`ятсот вісімдесят вісім) грн. 16 коп. 3%, суму 519604 (пятсот дев`ятнадцять тисяч шістсот чотири) грн. 54 коп. інфляційних втрат, суму 97986 (дев`яносто сім тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 79 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.07.2019.

Суддя Н.А. Колодій