ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року Справа № 924/774/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Карташова К.І.

відповідача: Прядун Р.В.

третьої особи: Федюшкіна Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" на рішення господарського суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року (ухвалене у м.Хмельницький об 13:12 год., повний текст складено 25 квітня 2019 року) у справі №924/774/18 (головуючий суддя Смаровоз М.В., суддя Гладюк Ю.В., суддя Виноградова В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ"

до Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного концерну "Укроборонпром"

про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі 5304005,72 російських рублів

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ" звернулась до господарського суду Хмельницької області з позовом до Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державного концерну "Укроборонпром" про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі 5304005,72 російських рублів на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України - зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Рішенням господарського суду Хмельницької області (головуючий суддя Смаровоз М.В., суддя Гладюк Ю.В., суддя Виноградова В.В.) від 18 квітня 2019 року у справі №924/774/18 задоволено позов Акціонерного товариства "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ" до Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод", за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Державного концерну "Укроборонпром" про стягнення безпідставно збережених грошових коштів у розмірі 5304005,72 російських рублів. Присуджено до стягнення з Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" (Україна, 31000, Хмельницька область, Красилівський район, м. Красилів, вул. Правдинська, 1, ідентифікаційний код 14307831) на користь Акціонерного товариства "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ" (Російська Федерація, 125284, м. Москва, 1-ий Боткінський проїзд, буд. 7, основний державний реєстраційний номер 844) безпідставно збережені грошові кошти у розмірі 5304005,72 російських рублів; 79560,09 російських рублів відшкодування судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що факт розірвання 26 жовтня 2015 року позивачем в односторонньому, визначеному договором порядку контракту від 18 грудня 2013 року підтверджено матеріалами справи та визнано представниками обох сторін у судових засіданнях. Судом констатується факт безпідставного збереження грошових коштів, перерахованих позивачем, у розмірі 5304005,72 російських рублів. Зважаючи на те, що для кондикційних зобов`язань, на відміну від деліктних, не є обов`язковою наявність вини зобов`язаної особи, суд вважає правомірними та обгрунтованими вимоги позивача щодо необхідності повернення безпідставно збережених (утримуваних) грошових коштів у розмірі 5304005,72 російських рублів, перерахованих позивачем, за які не було передано товар.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач - Державне підприємство "Красилівський агрегатний завод" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року у справі №924/774/18 скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у даній справі грошові кошти були перераховані саме на виконання умов контракту та були витрачені за цільовим призначенням на виготовлення товару задовго до моменту розірвання контракту, який був розірваний 26 жовтня 2015 року. Всього, ДП "КАЗ" було виготовлено та за замовленням ВАТ "НАЗ "Сокол" підприємством виготовлено, а також проведено їх прийом-передачу військовим представництвом МО України 50 замків ДЗ-УМ.9700-0. Таким чином, ДП "КАЗ" не лише не збагатилося за рахунок позивача, але й понесло додаткові втрати, які подвоюються у зв`язку з безпідставним покладенням на ДП "КАЗ" додаткових зобов`язань за рішенням суду. Очевидно, що усі отримані грошові кошти матеріалізувалися у майно, яке було виготовлене саме в інтересах контрагента і на його замовлення. Специфічність рис та цільового призначення виробленого товару не дозволяє реалізувати його у вільному обороті з метою, як і не допускає використання у власній виробничій діяльності. Тобто, відсутні підстави стверджувати, що ДП "КАЗ" безпідставно зберігає грошові кошти позивача після розірвання договору, оскільки ДП "КАЗ" у повній мірі виконало взяті на себе зобов`язання у тій мірі, у якій це було можливо, з урахуванням дії форс-мажорних обставин.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що суд першої інстанції не надав жодної правової оцінки доводам сторони відповідача з посиланням на положення частини 4 статті 653 Цивільного кодексу України, відповідно до яких сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 27 травня 2019 року у справі №924/774/18 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод", розгляд апеляційної скарги призначено на 27 червня 2019 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30 травня 2019 року).

Від позивача Акціонерного товариства "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ" надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, відтак в задоволенні апеляційної скарги просить відмовити, а судове рішення у справі залишити без змін.

24 червня 2019 року від відповідача Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу у справі №924/774/18 у якій зазначено, що проблеми із експортом з України товарів на територію Російської Федерації виникли задовго до моменту винесення Президентом України Указу від 27 серпня 2014 року "Про введення в дію рішення РНБО від 27 серпня 2014 року.

24 червня 2019 року від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державний концерн "Укроборонпром" надійшли пояснення №UOP 2.1=5225 від 19 червня 2019 року щодо апеляційної скарги, відповідно до яких третя особа вважає, що рішення господарського суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року у справі №924/774/18 прийнято судом за неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, що є підставою для скасування рішення та ухвалення нового.

Безпосередньо в судовому засіданні представники відповідача та позивача повністю підтримали вимоги і доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї. Представник третьої особи підтримала вимоги і доводи викладені у поясненнях щодо апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення місцевого господарського суду скасуванню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Відповідно до пункту 1 статуту Державного концерну "Укроборонпром", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №993 від 31 серпня 2011 року, концерн є державним господарським об`єднанням. Згідно з додатком до статуту Державного концерну "Укроборонпром", до складу підприємств-учасників концерну входить Державне підприємство Красилівський агрегатний завод. Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" №83 від 04 березня 2015 року, ДП "Красилівський агрегатний завод" віднесено до суб`єктів господарювання державного сектору економіки, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Згідно з рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 27 серпня 2014 року "Про заходи щодо вдосконалення державної військово-технічної політики", яке введено в дію Указом Президента України від 27 серпня 2014 року №691/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 27 серпня 2014 року "Про заходи щодо вдосконалення державної військово-технічної політики" вирішено ужити заходів щодо припинення експорту до Російської Федерації товарів військового призначення та подвійного використання з метою їх військового кінцевого використання Російською Федерацією, за винятком космічної техніки, яка застосовується для досліджень та використання космосу в мирних цілях у рамках міжнародних космічних проектів.

Відповідно статті 1 Статуту Акціонерного товариства "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ", затвердженого рішенням Єдиного акціонера АТ "РЛК "Міг" №3 від 05 червня 2017 року, вказане товариство створено відповідно до Федерального закону від 26 грудня 1995 року №208-ФЗ "Про акціонерні товариства" шляхом перетворення федерального Державного унітарного підприємства "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ" і діє відповідно до Цивільного кодексу Російської Федерації, Закону про АТ та іншого чинного законодавства Російської Федерації і даного статуту. Товариство є правонаступником федерального державного унітарного підприємства "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ" (ФДУП "РЛК "МіГ") і відкритого акціонерного товариства "Російська літакобудівельна корпорація "Міг" (ВАТ "РЛК "МіГ"). Товариство є правонаступником публічного акціонерного товариства "Нижньогородський авіабудівельний завод "Сокіл" (ПАО "НАЗ "Сокіл") з дати реорганізації у формі приєднання до АТ "РЛК "МіГ" (з 29 квітня 2016 року). Товариство створене без обмеження строку діяльності. Товариство є комерційною організацією.

18 грудня 2013 року між Відкритим акціонерним товариством "Нижньогородський авіабудівельний завод "СОКІЛ" (з 20 березня 2015 року - Публічне акціонерне товариство "НАЗ СОКІЛ", правонаступником якого з 29 квітня 2016 року є Акціонерне товариство "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ") та Державним підприємством "Красилівський агрегатний завод" укладено контракт №28-16913949, згідно умов якого продавець зобов`язався продати товар в кількості, за цінами та в строки, зазначені у додатках, а покупець оплатити і прийняти цей товар (пункт 1.1).

Згідно з пунктом 2.1. контракту товар, що поставляється за даним контактом, повинен бути новим, з нульовим наробітком і датою випуску не раніше 2014 року в експортному виконанні.

Відповідно до пункту 3.1. контракту, товар, передбачений контрактом, поставляється продавцем автомобільним або залізничним транспортом на умовах поставки СРТ - м. Н.Новгород (Інкотермс-2010 р.).

Товар відвантажується однією партією в строки, зазначені в додатках до договору, протягом 90 днів після отримання продавцем від покупця 50% передоплати за поставлений товар (пункт 3.2).

Відповідно до пункту 3.3 контракту продавець завчасно повідомляє покупця про готовність кожної партії товару до поставки. Ціна на товар за умовами контракту встановлена у доларах США і вказана в додатках до контракту (пункт 4.1). Оплата товару проводиться в російських рублях за еквівалентом дол.США згідно курсу ЦБ РФ на день оплати (пункт 4.2). Загальна сума контракту визначається вартістю фактично поставленого товару згідно додатків (пункт 4.3).

Розрахунки проводяться шляхом проведення Покупцем попередньої оплати 50% від суми поставки на протязі 10-ти банківських днів після виставлення рахунку (пункт 5.1).

Інші 50% оплачуються протягом 10 днів з дати надходження продукції в Нижній Новгород (пункт 5.2 в редакції, викладеній в додатковій угоді №7).

Відповідно до пункту 8.1 контракту, всі розбіжності та спори, які можуть виникнути при виконанні такого контракту або у зв`язку із ним, будуть по можливості вирішуватися шляхом переговорів між сторонами, а у випадку неможливості вирішення таким чином, вони вирішуються у господарському суді Хмельницької області у відповідності до законодавства України.

Як передбачено пунктом 8.2. контракту, сторони домовилися, що до їхніх прав і зобов`язань за даним контрактом застосовується матеріальне та процесуальне право України.

Відповідно до пункту 9.1. контракту у випадку, якщо одна зі сторін буде не взмозі повністю або частково виконати свої зобов`язання за даним контрактом, в силу: стихійних лих, пожеж, воєнних дій будь-якого характеру, заборони на експорт і імпорт або інших обставин за даним контрактом, терміни поставки будуть продовжені на період, рівний тривалості дії таких обставин. При цьому виконання зобов`язань відкладається відповідно до часу дії таких обставин і їхніх наслідків.

Згідно із пунктом 9.2. договору сторона, яка була не взмозі виконати свої зобов`язання за даним контрактом, повинна в строк не більше 7 днів проінформувати іншу сторону про початок і передбачуване закінчення дії вищевказаних обставин. Доказом існування таких обставин і їхньої тривалості повинен служити акт, виданий Торгово-Промисловою палатою, відповідної сторони.

Згідно з пунктом 9.3 контракту, якщо дія форс-мажорних обставин перевищує шість місяців, будь-яка сторона має право відмовитися від виконання своїх зобов`язань за умовами такого контракту. В такому випадку ні одна із сторін не має права вимагати від іншої сторони компенсації спричинених збитків.

Відповідно до пункту 10.1 контракту, анулювання Контракту в односторонньому порядку до закінчення строку дії не допускається, крім випадків, передбачених пунктом 9.3 Контракту.

Також сторони погодили, що контракт набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року (пункт 10.5 в редакції, викладеній в додатковій угоді №3).

Сторонами неодноразово укладались додаткові угоди до контракту, якими строк поставки переносився.

Додатковою угодою №9 до контракту №28-16913949 від 18 грудня 2013 року сторони погодили, що товар мав бути поставлений протягом II кварталу 2015 року (граничний строк поставки).

На виконання зазначених умов контракту, листом від 20 червня 2014 року відповідач повідомив позивача про можливість відвантажити продукцію згідно умов додаткової угоди №3 від 29 травня 2014 року, а саме: в 2014 році - 24 шт. у липні; 40 шт. у вересні; 14 шт. в IV кварталі; в 2015 році - 28 шт. у квітні; 8 шт. в IV кварталі.

На підставі рахунку №158 від 17 червня 2014 року на оплату продукції в кількості 24 шт., 27 червня 2014 року позивач здійснив 100% оплату зазначеної продукції, перерахувавши продавцю 5304 005,72 російських рублів (платіжне доручення №3050 від 27 червня 2014 року).

Листом від 07 липня 2014 року відповідач повідомив позивача про готовність продукції в кількості 24 шт, до відвантаження.

Оплачена позивачем продукція в кількості 24 шт. не була поставлена відповідачем.

Строк дії контракту було визначено до 31 грудня 2015 року (пункт 10.5 в редакції, викладеній в додатковій угоді №3). Однак, листом від 12 червня 2015 року відповідач надіслав позивачеві Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), №4315, виданий Торгово-промисловою палатою України, відповідно до якого, з 27 серпня 2014 року для відповідача почали діяти форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а саме обмеження експорту.

Враховуючи тривалість форс-мажорних обставин понад 6 місяців, 16 жовтня 2015 року позивач, на підставі пунктів 9.3, 10.1 контракту, повідомив відповідача про дострокове припинення дії контракту. Таке повідомлення отримане відповідачем 26 жовтня 2015 року.

04 червня 2018 року позивач звернувся до відповідача з письмовим повідомленням про відмову у прийнятті простроченого виконання зобов`язання відповідача з поставки продукції у кількості 24 шт. та просив повернути безпідставно утримуване майно, а саме, передоплату за продукцію у кількості 24 шт. у розмірі 5304005,72 російських рублів. Вказане повідомлення отримано відповідачем 08 червня 2018 року.

26 липня 2018 року позивач звертався до відповідача із письмовою претензією щодо повернення безпідставно утримуваного відповідачем майна, а саме, передоплати, здійсненої позивачем за продукцію у кількості 24 шт. у розмірі 5304005,72 російських рублів.

Вимоги позивача щодо повернення грошових коштів відповідачем не виконано.

В обґрунтування того, що відповідачем виготовлено не тільки оплачені замовником 24 вироби, але й витрачено власні кошти на виготовлення виробів для постачання по інших партіях згідно договору №28-16913949 від 18 грудня 2013 року, відповідачем надано довідку відповідача від 25 вересня 2019 року про готовність продукції до відвантаження, копії сповіщень відповідача від 05 серпня 2014 року №58, від 11 серпня 2014 року №59, від 23 жовтня 2014 року № 80.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що факт розірвання 26 жовтня 2015 року позивачем в односторонньому, визначеному договором порядку контракту від 18 грудня 2013 року підтверджено матеріалами справи та визнано представниками обох сторін у судових засіданнях. Судом констатовано факт безпідставного збереження грошових коштів, перерахованих позивачем, у розмірі 5304005,72 російських рублів. Зважаючи на те, що для кондикційних зобов`язань, на відміну від деліктних, не є обов`язковою наявність вини зобов`язаної особи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача щодо необхідності повернення безпідставно збережених (утримуваних) грошових коштів у розмірі 5304005,72 російських рублів, перерахованих позивачем, за які не було передано товар є правомірними та обґрунтованими.

Однак, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 1 статуту Державного концерну "Укроборонпром", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №993 від 31 серпня 2011 року, концерн є державним господарським об`єднанням. Згідно з додатком до статуту державного концерну "Укроборонпром", до складу підприємств-учасників концерну входить Державне підприємство "Красилівський агрегатний завод". Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави" від 04 березня 2015 року №83, ДП "Красилівський агрегатний завод" віднесено до суб`єктів господарювання державного сектору економіки, які мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

За Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та враховуючи постанову Верховної Ради України від 27 січня 2015 року №129-VIII, дії Російської Федерації розцінено і визнано збройною агресією та окупацією, що грубо порушує принципи міжнародної безпеки та положення: 1.Гаазької конвенції 1907 року; 2. IV Женевської конвенції 1949 року; 3. Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про не розповсюдження ядерної зброї 1994 року; 4. Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року.

Положеннями статті 29 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" передбачено, що у разі якщо інші держави, митні союзи або економічні угрупування обмежують реалізацію законних прав та інтересів суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, у відповідь на такі дії можуть застосовуватися адекватні заходи. У разі якщо такі дії завдають шкоди або створюють загрозу її заподіяння державі та/або суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності, зазначені заходи можуть передбачати її відшкодування. Заходи у відповідь на дискримінаційній та/або недружні дії інших держав, митних союзів або економічних угрупувань здійснюються відповідно до законів України, міжнародних договорів України, загальноприйнятих правил, стандартів та норм міжнародного права.

Рішеннями Ради національної безпеки та оборони України з огляду на військову агресію Російської Федерації, було припинено будь-яке військово-технічне співробітництво, а також співробітництво в воєнній сфері та сфері безпеки з Російською Федерацією. Кабінетом Міністрів України припинено дію Угоди про виробничу і науково-технічну кооперацію підприємств оборонної галузі промисловості, яка дозволяла здійснювати поставку військової продукції на основі контрактів, що укладаються господарюючими суб`єктами сторін.

Законом України "Про санкції" передбачено можливість застосування спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів по відношенню до іноземної держави та іноземної юридичної особи, дії яких створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності.

Видами секторальних та персональних санкцій у відповідності до статті 4 зазначеного закону є: обмеження торгівельних операцій (пункт 2); запобіганню виведення капіталів за межі України (пункт 4); зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань (пункт 5); припинення видачі дозволів, ліцензій на вивезення з України валютних цінностей (пункт 14); припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сферах безпеки та оборони (пункт 18).

27 серпня 2014 року Указом Президента України №691/2014 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 27 серпня 2014 року "Про заходи щодо удосконалення державної військово-технічної політики" пунктом 7 якого припинено експорт до Російської Федерації товарів військового призначення та подвійного використання з метою їх військового кінцевого використання Російською Федерацією.

Відповідно до переліку зареєстрованих осіб у реєстрі цінних паперів власником акцій позивача є Відкрите акціонерне товариство "Об`єднана авіабудівна корпорація", яка входить до переліку підприємств, до яких застосовано санкції та належить Федеральному агентству з управління федеральним майном російської Федерації.

Згідно Указу Президента України від 14 травня 2018 року №126/2018 введено в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 02 травня 2018 року "Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів" проти Публічного акціонерного товариства "Об`єднана авіабудівельна корпорація" безпосередньо, а отже, й проти Акціонерного товариства "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ" (яке опосередковано належить державному органу Російської Федерації, через Відкрите акціонерне товариство "Об`єднана авіабудівна корпорація") в тому числі запроваджено санкції.

Підстава для застосування санкцій - дії іноземної юридичної особи, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або призводять до окупації території України.

Відповідно до пункту 287 додатку №2 до Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року "Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яке введено в дію Указом Президента України від 19 березня 2019 року №82/2019 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року до Акціонерного товариства "Російська літакобудівельна корпорація "МіГ" (яка є окремою юридичною особою, до якої застосовано санкції в індивідуальному порядку) тимчасово застосовано такі обмежувальні заходи: 1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; 2) обмеження торговельних операцій; 3) запобігання виведенню капіталів за межі України (строком на 3 роки).

Відповідно до частини 1 статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно статті 193 Цивільного кодексу України види майна, що вважаються валютними цінностями, та порядок вчинення правочинів з ними встановлюються законом.

Різновидом речей є також валютні цінності, поняття та порядок використання яких визначається спеціальним законодавством.

Оскільки, кінцевими користувачами майна є компанія, яка підпадає під санкції, то здійснення економічних та фінансових відносин протирічить санкційній політиці України та встановленим обмеженням тимчасовим обмеженням права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном та запобігання виведенню капіталів за межі України, а саме, пункт 4 статті 4 Законом України "Про санкції".

В силу вимог Закону України "Про санкції" та обмежувальних заходів (санкцій) введених рішеннями Ради національної безпеки та оборони України, які затверджені Указами Президента України безпідставним є посилання на статтю 1212 Цивільного кодексу України та зазначення, що валютні цінності були збережені без достатньої правової підстави.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні вказав на наявність нормативних актів про запровадження санкцій (Указ Президента України від 19 березня 2019 року №82/2019 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року" Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)"), однак не надав оцінку введених санкцій щодо позивача відповідно до предмета спору. Таким чином, висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення обмежився лише застосуванням норми статті 1212 Цивільного кодексу України без врахування обмежувальних економічних санкцій до підприємства держави агресора, чим порушив норми матеріального права. Судом не враховано, що позивач та відповідач відповідно до санкційного законодавства України є спеціальними суб`єктами у сфері даних правовідносин (позивач - санкційне підприємство, відповідач - суб`єкт господарювання державного сектору економіки, який має стратегічне значення для економіки і безпеки держави).

Відповідно до національного законодавства України, норм міжнародного права, факт агресії Російської Федерації є загальновідомим і доведенню у даній справі не потребує.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне

Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною 1 статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Цивільне право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним.

Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц.

Отже особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права, і такий спосіб має забезпечувати ефективний захист та відновлення порушеного права позивача. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Європейський суд з прав людини, зокрема у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки, неодноразово зазначав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Водночас, за змістом Указу Президента України від 19 березня 2019 року №82/2019 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року "Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" (яким застосовано тимчасові, на 3 роки, обмежувальні заходи до позивача), а також Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" (за яким примусове виконання рішень щодо стягнення заборгованості з відповідача не допускається) виключається можливість примусового виконання судового рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у позові.

У відповідності до статті 129 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" на рішення господарського суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року у справі №924/774/18 задоволити.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 18 квітня 2019 року у справі №924/774/18 скасувати. Прийняти нове рішення. В позові відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Російська літокобудівельна корпорація "МіГ" (Російська Федерація, 125284, м.Москва, 1-ий Боткінський проїзд, буд. 7, основний державний реєстраційний номер 844) на користь Державного підприємства "Красилівський агрегатний завод" (Україна, 31000, Хмельницька область, Красилівський район, м.Красилів, вул.Правдинська, 1, ідентифікаційний код 14307831) 48850 грн. судових витрат за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №924/774/18 повернути господарському суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "01" липня 2019 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Демидюк О.О.