ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"04" липня 2019 р. Справа №909/755/16
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого - судді Матущака О.І.
суддів: Мирутенка О.Л.
Якімець Г.Г.
За участю представників сторін від:
апелянта: Бутко Д.Г. адвокат за довіреністю (до оголошення перерви);
ініціюючого кредитора: не з`явився;
боржника: не з`явився;
розглянувши заяву ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» м.Київ
про ухвалення додаткової постанови
у справі № 909/755/16
за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» м.Київ
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2017 (затвердження реєстру вимог кредиторів)
у справі за заявою ініціюючого
кредитора ТОВ «Кредитні ініціативи» м.Київ
до боржника ТОВ «Агрокомплекс Немирів ЛТД» м.Івано-Франківськ
про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою Західного апеляційного господарського суду у даній справі від 04.04.2019 апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» задоволено частково, ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2017 скасовано в частині відмови у визнанні грошових вимог як забезпеченого кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» у сумі 183 693 740,62 грн., у цій частині прийнято нове рішення, яким визнано вимоги як забезпеченого кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» у сумі 183 693 740,62 грн. і зобов`язано розпорядника майна їх окремо внести до реєстру вимог кредиторів, а також суму 3 572,81 грн. до першої черги (судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції) як витрати, пов`язані із провадженням у справі про банкрутство.
У задоволенні апеляційної скарги в частині внесення до четвертої черги реєстру вимог кредиторів суми 183 693 740,62 грн. відмовлено і у решта частині оскаржувану ухвалу залишено без змін.
В адресу апеляційного господарського суду ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» подано 22.05.2019 заяву про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки під час ухвалення постанови від 04.04.2019 не вирішено питання про визнання грошових вимог апелянта до боржника, які ним придбані за договором факторингу від іншого банку - ПАТ «Креді Агріколь Банк» та розгляді заяви про заміну банку його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант», вимоги щодо яких зазначалися у апеляційній скарзі, проте залишені поза увагою у означеній постанові суду апеляційної інстанції від 04.04.2019.
В судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву та просив її задовольнити.
Дослідивши матеріали справи в сукупності із доводами заяви про ухвалення додаткового судового рішення, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області у цій справі від 22.11.2016 порушено провадження про банкрутство ТОВ «Агрокомплекс Немирів ЛТД», визнано безспірні грошові вимоги ініціюючого кредитора ТОВ «Кредитні Ініціативи» у розмірі 3 420 886,24 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника та процедуру розпорядження майном, а розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Слідзьону Н.П.
Ухвалою цього ж суду від 19.04.2017 затверджено реєстр вимог кредиторів загалом у сумі 97 314 271,93 грн. до якого внесено вимоги таких кредиторів: ТОВ «Кредитні Ініціативи» з грошовими вимогами четвертої 13 780 грн. (перша черга), 3 196 979,36 грн. (четверта черга), 223 906,88 грн. (шоста черга); ПрСП «Чепелівське» у сумі 2 756 грн. (перша черга) 5 270 038,77 грн. (четверта черга) та 1 978 579,77 (шоста черга); ПАТ «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» у сумі 2 756 грн. (перша черга), 10 891 891,17 грн. (четверта черга) та 19 206, 05 грн. (шоста черга); КзОВ «Укрлендфармінг ПЛС» у сумі 2 756 грн. (перша черга) грн., 75 711 603, 93 грн. (четверта черга).
Вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» як конкурсного кредитора у сумі 183 693 740, 62 грн. та ПАТ «Креді Агріколь Банк» у сумі 3 088 615,22 грн., відхилено. Відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» про заміну кредитора - ПАТ «Креді Агріколь Банк» правонаступником, оскільки відхилено грошові вимоги банку по суті їх розгляду, тому відповідно банк не набув прав кредитора і не підлягає заміні його правонаступником.
Окремо ухвалено облікувати в реєстрі вимог кредиторів ТОВ «Агрокомплекс Немирів ЛТД» відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з даними витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 14.03.2017 № 51705971.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду у цій же справі від 19.07.2018, незважаючи на те, що апеляційна скарга була подана ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» лише щодо відмови судом першої інстанції у визнанні його грошових вимог, суд апеляційної інстанції вийшов за межі оскарження і відповідно вирішив апеляційну скаргу задовольнити частково а ухвалу від 19.04.2017 скасувати в частині визнання вимог 22 733 537,66 грн. четвертої черги КзОВ «Укрлендфармінг ПЛС» та повністю відмовив у визнанні вимог ПАТ «Комерційний банк «Фінінсова ініціатива». У решта частині оскаржувану ухвалу залишено без змін.
Постановою Верховного суду від 22.03.2018 постанову суду апеляційної інстанції від 19.07.2017 скасовано в частині відмови у визнанні вимог ПАТ «Комерційний банк «Фінінсова ініціатива» та залишено без змін у цій частині ухвалу суду першої інстанції від 19.04.2017, а щодо вимог КзОВ «Укрлендфармінг ПЛС» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» надіслано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції від 19.07.2017 та надсилаючи справу на новий апеляційний перегляд Верховний Суд зазначив, що згідно з положеннями ч.8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.
В забезпечення виконання зобов`язань, що випливають із вказаного цього були укладені:
- 25.12.2012 між ПАТ «Креді Анріколь Банк» БАНК» та ТОВ «Агрокомплекс «Немирів Лтд» було укладено договір застави транспортних засобів № 254 СЕ/РЕ 1-3 (далі - договір застави № 1).
Згідно умов договору застави № 1 ТОВ «Агрокомплекс «Немирів Лтд» передано в заставу ПАТ «Креді Агріколь Банк» транспортні засоби, загальною ринковою вартістю, без ПДВ 274 351,45 грн. Відомості про обтяження майна заставою внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна: запис 5, зареєстрований 31.01. 2013 за № 13502443 змінено 27.11.2013, 03.03.2015 та 28.10.2015, загальна ринкова вартість предмету забезпечення - 274 351,45 грн.;
- 25.12.2012 між «Креді Анріколь Банк» БАНК» та ТОВ «Агрокомплекс «Немирів Лтд» було укладено договір застави № 254 СL/РL 2-3 (далі - договір застави № 2). Згідно умов договору застави № 2 ТОВ «Агрокомплекс «Немирів Лтд» передано в заставу ПАТ «Креді Анріколь Банк» рухоме майно, загальною ринковою вартістю 2 814 263,77 грн. без ПДВ. Відомості про обтяження майна заставою внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна: запис 4, зареєстрований 28.01.2013 за № 13495756 змінено 27.11.2013, 04.03.2015 та 28.10.2015, загальна ринкова вартість предмету забезпечення складає суму 2 8147 263,77 грн.
Після порушення провадження у справі про банкрутство, 14.01.2017 між ПАТ «Креді Анріколь Банк» як первісним кредитором та ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» як новим кредитором було укладено договір про відступлення права вимоги №1, згідно якого, банк відступив новому кредитору права вимоги за кредитними договорами: про надання банківських послуг № 254 СL від 20.12.2012; про надання банківських послуг № 254 СL2 від 16.09.2015; про надання банківських послуг № 36 СL від 29.12.2008 та за кредитним договором № 37 СL від 29.12.2008. На виконання умов та у зв`язку з укладенням договору цесії, первісний заставодержатель - ПАТ «Креді Агріколь Банк» передав належні йому права та обов`язки за договором застави № 254 СL/РL 2-3 від 25.12.2012 та договором застави транспортних засобів N254 СL/РL 1-3 від 25.12.2012.
14.01.2017 ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» укладено договір про відступлення права вимоги № 24/01-17/2, договір відступлення права вимоги за договорами забезпечення № 1 від 24.01.2017 та договір відступлення права вимоги за договорами забезпечення № 2 від 24.01.2017, посвідчені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., відповідно до умов яких всі права та обов`язки за вище зазначеними договорами перейшли до ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант».
19.12.2016 до суду першої інстанції ПАТ «Креді Агріколь Банк» подана заява з грошовими вимогами до боржника на загальну суму 3 088 615, 22 грн.
Станом на 27.03.2017 заборгованість позичальників згідно належного розрахунку розміру боргових зобов`язань за кредитними договорами станом на дату підписання договору про відступлення права вимоги № 24/01-17/2 від 24.01.2017 не погашена, що підтверджується актами звірок взаємних розрахунків, що містяться в матеріалах справи.
Договірна вартість заставного майна становить - 3 088 615,22 грн., що складається з вартості заставного майна згідно договорів відступлення права вимоги за договорами забезпечення №1 від 24.01.2017 і договорів застави № 254 СL/РL 1-2 від 25.12. 2012 та № 254 СL/РL 2-3.
Дослідивши зазначені вище докази та матеріали заяви з грошовими вимогами ПАТ «Креді Агріколь Банк» загалом, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що наявність кредиторської заборгованості позичальників ПАТ «Браїлівське», ТОВ «ім. Кл. Петровського», ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» та ТОВ «Торговий дім «Валінор» загалом у сумі 3 088 615,22 грн. підтверджується кредитними договорами, актами звіряння стану заборгованості та іншими доказами, а оскільки боржник у цій справі ТОВ «Агрокомплекс «Немирів Лтд» є заставодавцем рухомого майна, яким забезпечується виконання вказаних кредитних договорів, він несе майнову відповідальність, що обгрунтовується зазначеним нижче.
Так, відповідно до ч.1 ст.546, ч.ч.1, 2 ст. 553 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою, заставою.
За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково -або у повному обсязі.
Згідно ст.572, ч.1 ст. 574, ч.1 ст. 583 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.
Заставодавцем може бути боржник або третя особа (майновий поручитель).
Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про заставу», застава - це спосіб убезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 589 ЦК України та ст.19 Закону України «Про заставу» передбачено, що разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має траво задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також затрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Як зазначалося вище, згідно договору відступлення права вимоги від 14.01.2017, ПАТ «Креді Анріколь Банк» як первісний кредитор уступив право вимоги по вказаних вище договорах застави ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» як новому кредитору, а ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» у той же день ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» згідно нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В., аналогічного договору відступлення права вимоги.
Щодо факту набуття ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» права вимоги за договорами застави, колегія суддів вважає його доведеним, керуючись наступним.
Так, відповідно до ст.512, ч.1 ст. 514, ч.1 ст. 517 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.
Також, як зазначалося вище, відповідно до відомостей із витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, одночасно було здійснено заміну обтяжувачів заставного майна з ПАТ «Креді Агріколь Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Фактор Плюс» і у той же день 24.01.2017, на ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант».
Приймаючи додаткову постанову, судовою колегією апеляційного суду також враховується, що в силу визначення терміну «грошове зобов`язання», наданого у ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.
Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).
Відповідно до ч.1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
Виходячи із системного аналізу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», господарський суд в межах провадження у справі про банкрутство не розглядає спори щодо сутності грошових вимог конкурсних кредиторів до боржника, а лише констатує факт про їх наявність та розмір, чи відсутність, які підтверджуються поданими доказами.
Відповідно до вимог ч.ч.6, 8 ст. 23, ч.2 ст. 25, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.
За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.
Розпорядник майна зобов`язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.
У попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.
За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів, і т.д.
У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, черговість задоволення кожної вимоги.
Кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цією статтею. При цьому: у першу чергу задовольняються: ... витрати на оплату судового збору, і т.д.
У четверту чергу задовольняються: вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов`язань у процедурі розпорядження майном боржника чи в процедурі санації боржника.
Оскільки заставою майна забезпечувалося виконання усіх вимог банку згідно кредитних договорів та договорів застави, і станом на дату звернення до суду зобов`язання боржниками не виконані, предмети забезпечення не реалізовані, тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку про визнання грошових вимог ПАТ «Креді Агріколь Банк» у сумі 3 088 615,22 грн. як забезпечених із внесенням в силу ч.8 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до реєстру вимог кредиторів окремо (позачергово) із подальшою його заміною правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант».
Враховуючи зазначене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції не вірно зроблено висновки щодо відсутності підстав для задоволення вимог кредитора ПАТ «Креді Агріколь Банк» та заміни його правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант».
З огляду на викладене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині відхилення вимог забезпеченого кредитора ПАТ «Креді Агріколь Банк» та відмови у заміні правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» підлягає скасуванню із прийняттям нового додаткового рішення про задоволення апеляційної скарги у цій частині.
Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч.ч. 1, 2 ст. 76, ч.ч 1, 2 ст. 77, ч.ч 1-3 ст. 86, п.1 ч.1 ст. 244 ГПК України, дотримуючись принципу змагальності, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Таким чином, оскільки апелянтом доведено належними доказами та обставинами справи обґрунтованість вимог, викладених у апеляційній скарзі, оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині необгрутовано відхилених вимог заставного кредитора та в частині заміни його правонаступником.
Оскільки попердньою постановою Західного апеляційного господарського суду від 04.04.2019 уже було вирішено питання про розподіл судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант», під час прийняття додаткової постанови повторно таке питання не вирішується.
Керуючись ст. ст. 244, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
П О С Т А Н О В И В:
1. Заяву про прийняття додаткової постанови та апеляційну скаргу ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант» задовольнити.
2. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від у справі № 909/755/16 від 19.04.2017 скасувати в частині відмови у визнанні грошових вимог як забезпеченого кредитора ПАТ «Креді Агріколь Банк» у сумі 3 088 615,22 грн. та заміні його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Фінгарант».
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо або через Західний апеляційний господарський суд до Верховного Суду (п.17.5 Перехідних положень ГПК України).
Справу повернути на адресу місцевого господарського суду.
Повний текст постанови виготовлено і підписано 10.07.2019.
Головуючий суддя О.І. Матущак
Судді О.Л. Мирутенко

Г.Г. Якімець