ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р. Справа№ 922/1205/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Смірнової Л.Г.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явились

від відповідача: Каракоця О.Р., дов. № 4543-К-О від 23.10.18

від третьої особи: не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення господарського суду міста Києва від 22.11.2018 р. (повний текст складено 30.11.2018 р.)

у справі № 922/1205/18 (суддя - Привалов А.І.)

за позовом Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради

до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Харківська міська рада

про визнання укладеним договору,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про визнання укладеним договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.05.2018 р., яка залишена без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.08.2018 р., передано матеріали позовної заяви господарському суду міста Києва за підсудністю.

Рішенням господарського суду міста Києва від 22.11.2018 р. у справі № 922/1205/18 позовні вимоги задоволено: визнано укладеним договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова між публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради у відповідній редакції; стягнуто з публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на користь Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради 1 762,00 грн. судового збору за подання позову.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що відповідач, як замовник будівельних робіт з реконструкції банківських приміщень відділення за адресою: вул. Двадцять Третього Серпня, 51 в м. Харкові зобов`язаний взяти пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, однак не виконав свій обов`язок щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова в сумі 57 059,09 грн.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк" звернулося з апеляційною скаргою, у якій просило скасувати рішення господарського суду міста Києва від 22.11.2018 р. у справі № 922/1205/18 та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказував на те, що ним проведено реконструкцію внутрішньої частини нежитлового приміщення без зміни зовнішніх геометричних розмірів фундаменту будівлі, а тому у спірних правовідносинах останній не належить до замовників будівництва, які мають намір щодо забудови земельної ділянки в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", оскільки виконуючи вищезазначені роботи не здійснював забудову земельної ділянки. За твердженням відповідача, проведені роботи хоч і мають ознаки внутрішньої реконструкції та входять у загальне поняття будівельних робіт за класифікаторами видів будівельних робіт, проте не є саме такими роботами, за якими, виходячи з цільового тлумачення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", може бути передбачено обов`язок укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста. Окрім цього, скаржник посилався на невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 р., у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Сулім В.В., поновлено апелянту пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження, зупинено дію оскаржуваного рішення та призначено розгляд справи на 16.04.2019 р.

21.03.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 р. відкладено розгляд справи на 21.05.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 р., у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Смірнова Л.Г., прийнято апеляційну скаргу до провадження у визначеному складі суддів та призначено розгляд справи на 25.06.2019 р.

В судовому засіданні 25.06.2019 р. представник відповідача просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. Представник третьої особи просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представники позивача та третьої особи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. За висновками суду неявка представників не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача та третьої особи.

Заслухавши пояснення апелянта, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зі змісту декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради № ХК 31 від 09.06.2017 р. (а.с. 19-25 том 1) вбачається, що відповідачем (замовником) проведено реконструкцію банківських приміщень відділення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" по вул. Двадцять Третього Серпня, 51 в м. Харкові, код згідно класифікатору будівель 1220.2., ІІ категорія складності.

09.06.2017 р. нежитлова будівля площею 281,4 кв.м. за вказаною адресою прийнята в експлуатацію. Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складала 269,17040 тис. грн., у тому числі витрати на будівельні роботи 227,27785 тис. грн.

22.09.2017 р. листом № 1479/0/124-17 позивач повідомив відповідача про необхідність звернення до виконавчих органів міської ради для укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова (а.с. 26-29 том 1).

Листом № Е.НА.0.0.0.0/17-1931 від 21.11.2017р. відповідач звернувся до позивача з проханням укласти договір пайової участі, зокрема, за адресою вул. Двадцять Третього Серпня, 51 в м. Харкові, у зв`язку із закінченням робіт по відокремленню приміщення із загальної площі приміщення. По об`єкту за вказаною адресою ним надано такі додатки: договір оренди, декларацію про готовність, локальний кошторис, технічні паспорти до реконструкції та приміщень (а.с. 30 том 1).

10.01.2018 р. листом № Е.НА.0.0.0.0/17-45 відповідач надав позивачу зведений кошторис розрахунку вартості об`єкта, зокрема, за адресою вул. Двадцять Третього Серпня, 51 в м. Харкові (а.с. 31-32 том 1).

На підставі зведеного кошторисного розрахунку Департаментом економіки та комунального майна підготовлено в установленому порядку проект договору з розрахунком величини пайової участі у розвитку інфраструктури міста та 05.02.2018 р. Листом № 43/0/124-18 від 12.01.2018р. відповідачу направлено пропозицію про укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова при реконструкції банківських приміщень відділення (а.с. 33-37 том 1). До листа надано проект договору у 2-х примірниках та додатком до договору (розрахунок величини пайової участі згідно зведеного кошторисного розрахунку).

Однак, вказана пропозиція залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Звертаючись до суду з даним позовом, в обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач є замовником реконструкції приміщень відділення банку за адресою: вул. 23 Серпня, 51 у м. Харкові, проте в порушення вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова, затвердженого рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 319 від 22.05.2013 р., ухиляється від укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач, як замовник будівельних робіт з реконструкції банківських приміщень відділення за адресою: вул. Двадцять Третього Серпня, 51 в місті Харкові, зобов`язаний взяти пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, однак свій обов`язок щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова в сумі 57 059,09 грн. не виконав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

За змістом статті 4 Закону України "Про архітектурну діяльність" передбачено, що для створення об`єкта архітектури виконується комплекс робіт, який включає, зокрема, будівництво (нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт).

При цьому, відповідно до вимог діючого законодавства замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву (стаття 1 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності").

Згідно вимог статтей 2, 10 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та статей 4, 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" під забудовою території слід розуміти діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема, реконструкцію існуючої забудови.

Відповідно до частин 2, 3 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" - замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Частиною 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію. Істотними умовами договору є: 1) розмір пайової участі; 2) строк (графік) сплати пайової участі; 3) відповідальність сторін. Невід`ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Тобто, статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлено обов`язок замовника будівництва прийняти пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, який реалізується шляхом укладення відповідного договору в порядку, визначеному цим законом та деталізованому акті органу місцевого самоврядування. Такий договір має бути укладений в обов`язковому порядку, у межах строку, встановленого частиною 9 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Неукладення договору свідчить про недотримання вимог законодавства і має наслідком порушення прав та інтересів відповідної територіальної громади. Строк, визначений Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (у 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта в експлуатацію), встановлений саме для добровільного виконання стороною обов`язку, і невиконання такого обов`язку не звільняє замовника від укладення договору.

Відповідно до наведених вище правових норм та правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України у справах № 908/6327/15 від 09.08.2017 р., № 908/6334/15 от 18.08.2017 р., № 908/312/16 от 22.03.2017 р., № 3-1441гс16 от 01.02.2017 р., № 908/376/16 от 21.09.2016 р., реконструкція об`єкту нерухомості також вимагає укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту.

Як видно зі змісту декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ХК 31 від 09.06.2017 р. - відповідач є замовником будівельних робіт на об`єкті, а саме: банківських приміщень відділення публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" по вул. Двадцять Третього Серпня, 51 в м. Харкові.

Таким чином, з даних декларації про готовність об`єкта до експлуатації, відповідачем були проведені будівельні роботи з реконструкції приміщень, що є одним з видів будівництва, а відповідач, як замовник зазначених будівельних робіт з реконструкції нежитлових приміщень, в розумінні Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" виступає замовником будівництва та зобов`язаний взяти пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, що спростовує доводи апелянта про неналежність його до замовників будівництва у спірних правовідносинах. Водночас, об`єкт будівництва та цілі його використання не підпадають під об`єкти, які не залучаються до пайової участі у відповідності до ч. 4 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Згідно з вимогами статті 144 Конституції України та статті 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування при виконанні своїх функцій приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

На виконання наведених законодавчих вимог Харківською міською радою 09.11.2011 р. прийнято рішення № 804 про затвердження Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури міста Харкова, а 22.05.2013 р. рішенням № 319 виконавчого комітету Харківської міської ради, внесено зміни, якими визначено механізм залучення до пайової участі, порядок укладання договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску (далі - Порядок; а.с. 53-56 том 2).

Відповідно до частини 1 статті 144 Конституції України вказаний Порядок є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання на території міста Харкова.

Пунктом 1.4 Порядку визначено, що залучення замовників до пайової участі здійснюється шляхом укладення договорів про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради.

Як визначено в пунктах 1.5, 1.6, 2.1 Порядку пайова участь замовника полягає у перерахуванні до бюджету міста Харкова коштів на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Харкова. Замовник будівництва - фізична або юридична особа, яка має у власності або у користуванні земельну ділянку (ділянки) та яка має намір здійснити будівництво або змінити об`єкт будівництва, у тому числі під час проведення будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів та фундаментів у плані об`єкта будівництва. Після прийняття рішення про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для будівництва об`єкта замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки, зобов`язаний звернутися до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради для укладення попереднього договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова.

За умовами пунктів 2.2, 2.5, 2.6 Порядку попереднім договором замовник бере на себе зобов`язання, не пізніше ніж за 30 календарних днів до введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, укласти з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради основний договір про пайову участь. Не пізніше, ніж за 30 календарних днів до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію замовник будівництва зобов`язаний звернутися з заявою до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради для укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова. До заяви необхідно додати такі документи: документ, що посвідчує право власності або користування земельною ділянкою; зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва об`єкта містобудування, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, затверджений замовником, та техніко-економічні показники; копії правовстановлюючих документів замовника, засвідчених в установленому порядку: статуту, документа про реєстрацію у єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) - для юридичних осіб та для фізичних осіб - підприємців; копію паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) (за наявності) - для фізичних осіб; довідку щодо фактичної поштової адреси, банківських реквізитів юридичної особи та П.І.Б. посадової особи, із зазначенням посади, яка відповідно до статуту має право на укладення договорів.

Отже, Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та зазначеним Порядком встановлено, що саме на замовника у відповідному населеному пункті покладено обов`язок взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом перерахування до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури на підставі договору про пайову участь між замовником та органом місцевого самоврядування, укладення якого є обов`язковим.

Натомість, відповідачем до декларації внесений запис про те, що у зв`язку реконструкцією приміщень без зміни зовнішньої конфігурації, та як наслідок, відсутності намірів забудови земельної ділянки, зазначати інформацію щодо договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту, відповідно до статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не потрібно.

Проте, частина 4 статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пункт 1.7 Порядку не містить такої підстави для звільнення від пайової участі.

Визначений Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядком обов`язок пайової участі відповідач не виконав та не уклав відповідного договору з Департаментом економіки та комунального майна.

Відповідно до пункту 5.3 Порядку у разі ухилення замовника від виконання вимог, вказаних у листі-повідомленні щодо укладання договору пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова у добровільному порядку, Департамент економіки та комунального майна вчиняє наступні дії:

- на підставі наявної інформації та у відповідності до цього Порядку проводить розрахунок величини пайової участі замовника у розвитку інфраструктури;

- готує два примірники договору пайової участі у розвитку інфраструктури з додатками;

- надсилає підписані два примірники договору з додатками замовнику будівництва рекомендованим поштовим відправленням.

05.02.2018 р. позивачем направлено відповідачу проект договору у 2-х примірниках з додатком до договору (розрахунок величини пайової участі згідно зведеного кошторисного розрахунку) та пропозицією укласти договір (а.с. 33-37 том 1), однак відповіді або пропозиції відповідачем не надано.

Вимогами статті 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що одним з основних принципів місцевого самоврядування є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 14 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом положень частини 1 статті 173, частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, зокрема безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, зокрема, якщо існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору.

Згідно ст. 187 Господарського кодексу України, спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі, якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Приписами частини 1 статті 638 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 640 Цивільного кодексу України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

У відповідності до статтей 641, 642 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує п бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Статтею 643 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у пропозиції укласти договір вказаний строк для відповіді, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію одержала відповідь про прийняття пропозиції протягом цього строку.

Частиною 1 статті 649 Цивільного кодексу України передбачено, що розбіжності, які виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

В пункті 5.10 вищевказаного Порядку передбачено, що спори, пов`язані з укладенням договору пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури міста Харкова, обов`язковість укладення яких встановлена законом, в тому числі при ухиленні від укладення договору однієї або обох сторін, вирішуються в судовому порядку.

Враховуючи те, що саме на Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради покладено повноваження виконання роботи щодо залучення замовників будівництва до пайової участі у розвитку інфраструктури при будівництві об`єктів на території міста Харкова та існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту шляхом укладення відповідного договору, в якому визначаються величина пайової участі, відповідач зобов`язаний укласти зазначений договір і відмова відповідача від укладання такого правочину порушує права та обов`язки Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, що спростовує твердження скаржника про невірно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права. Водночас, невиконання замовником будівництва обов`язку укласти договір про пайову участь до прийняття в експлуатацію об`єкта будівництва не звільняє його від такого обов`язку.

Оскільки наразі між Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради та публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" всупереч статті 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не укладено договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, позиція позивача з приводу необхідності спонукання замовника будівництва до укладення такого договору є правомірною.

Згідно з частинами 1, 5 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

Як зазначено в пункті 3.2 Порядку та частинах 6, 7 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" встановлений органом місцевого самоврядування для замовника розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту. Граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту з урахуванням інших передбачених законом відрахувань не може перевищувати: 1) 10 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для нежитлових будівель та споруд; 2) 4 % загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта - для житлових будинків.

В пункті 3.6 Порядку визначено, що у разі ненадання замовником зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва об`єкта, кошторисна вартість будівництва об`єкта визначається відповідно до затверджених Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України: показників опосередкованої вартості спорудження житла для Харківської області, розрахованої на останню дату до введення об`єкта в експлуатацію - для житлових будинків; опосередкованої вартості адміністративних будинків, які споруджуються на території України, на останню дату до введення об`єкта в експлуатацію - для нежитлових будівель та споруд; опосередкованої вартості будинків садибного типу, які споруджуються на території України, на останню дату до введення об`єкта в експлуатацію - для індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових та дачних будинків.

Згідно з пунктом 5.5 Порядку, у разі не укладання замовником договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова до введення об`єкта в експлуатацію розмір пайової участі, розрахований у відповідності до п. 5.4. цього Порядку, збільшується на 10 %.

Розмір кошторисної вартості визначений у сумі 518 719,00 грн. (а.с. 32 том 1), а отже враховуючи збільшення розміру пайової участі на 10 %, у зв`язку з неукладанням відповідачем договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова до введення об`єкта в експлуатацію, наданий позивачем розрахунок розміру пайової участі у розвитку інфраструктури міста Харкова в сумі 57 059,09 грн., відповідає вимогам чинного законодавства та не заперечений відповідачем.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 22.01.2019 р. у справі № 910/10254/18, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на рішення господарського суду міста Києва від 22.11.2018 р. у справі № 922/1205/18 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 22.11.2018 р. у справі № 922/1205/18 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Матеріали справи № 922/1205/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 03.07.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.Г. Смірнова