ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

02 липня 2019 року Справа № 915/1666/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

розглянувши подання №338 від 25.06.2019 (вхід.№10888/19 від 01.07.2019) приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. (54030, м.Миколаїв, вул.Нікольська, буд.19, оф.4) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України

фізичної особи-боржника: ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ;

ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

до повного виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М від 22.09.2017, зареєстрованого в реєстрі за №9228,

про: стягнення грошових коштів у сумі 2958555,04 грн на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1/Д; ідент.код 14360570) за кредитним договором №NKN0GA00000060 від 13.03.2008,-

в с т а н о в и в:

01.07.2019 до Господарського суду Миколаївської області надійшло подання №338 від 25.06.2019 приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи-боржника ОСОБА_1 до повного виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М від 22.09.2017, зареєстрованого в реєстрі за №9228, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №NKN0GA00000060 від 13.03.2008 у сумі 2955555,04 грн, а також 3000,00 грн витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису.

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови заявнику у відкритті провадження у справі з огляду на таке.

Завданням господарського судочинства, згідно ч.1 ст.2 ГПК України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Приписами ч.ч.1,3 ст.337 ГПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи - боржника у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Як вбачається зі змісту вимог подання, заявник просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України фізичної особи-боржника ОСОБА_1 до повного виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М від 22.09.2017, зареєстрованого в реєстрі за №9228, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №NKN0GA00000060 від 13.03.2008 у сумі 2955555,04 грн, а також 3000,00 грн витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису.

Суд зазначає, що питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, яке може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання рішення інших органів (посадових осіб) (виконавчих написів нотаріусів, актів про стягнення штрафів з осіб, притягнутих до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, та ін.), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, регламентоване Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно ч.ч.1, 3, 4 ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

На підставі вищевикладених положень законодавства, суд дійшов висновку, що дане подання підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до п.1) ч.3 статті 277 ГПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі Zand проти Австрії зазначив, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у ч.1 ст.6 ЄКПЛ передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів" (п.п.24-25 рішення у справі Сокуренко і Стригун проти України).

Відповідно до п.1) ч.1 ст.175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження у справі за поданням приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи-боржника ОСОБА_1 до повного виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М від 22.09.2017, зареєстрованого в реєстрі за №9228, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №NKN0GA00000060 від 13.03.2008 у сумі 2955555,04 грн, а також 3000,00 грн витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису - слід відмовити.

Керуючись ст.ст.175, 234, 235 ГПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. У відкритті провадження у справі №915/1666/19 за поданням №338 від 25.06.2019 приватного виконавця Виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи-боржника ОСОБА_1 до повного виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М від 22.09.2017, зареєстрованого в реєстрі за №9228, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором №NKN0GA00000060 від 13.03.2008 у сумі 2955555,04 грн, а також 3000,00 грн витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису, - відмовити.

2. Роз`яснити приватному виконавцю Виконавчого округу Миколаївської області Довгань В.В., що розгляд подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею рішенням інших органів (посадових осіб), здійснюється в порядку цивільного судочинства.

3. Копію ухвали надіслати заявнику разом із поданням та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 ГПК України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя М.В.Мавродієва