ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"26" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1509/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Колос» про забезпечення позову

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Колос»

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма «Васильків-Млин»

про стягнення 445 026,00 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області 18.06.2019 року звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Колос» із позовною заявою б/н від 11.06.2019 року до Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма «Васильків-Млин» про стягнення 445 026,00 грн.

Провадження у справі № 911/1509/19 відкрито ухвалою Господарського суду Київської області від 20.06.2019 року за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.07.2019 року.

24.06.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро Колос» подано до суду заяву б/н від 20.06.2019 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/1509/19, в якій позивач просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на рухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю виробнича фірма «Васильків-Млин» (відповідачу) на праві власності, а саме: транспортний засіб МАЗ 544008, номерний знак НОМЕР_1 , 2008 р.в., зареєстрований 03.12.2015 року, причіп ОДАЗ 93571, номерний знак НОМЕР_2 (транзит НОМЕР_3 ) знятий з обліку для реалізації 23.08.2013 року.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що за відповідачем існує прострочена заборгованість в сумі в сумі 445 026,00 грн., яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за Договором поставки зерна № 05 від 15.03.2019 року.

Також позивач зазначає, що наразі стосовно відповідача тривають судові провадження у справах про стягнення коштів з ТОВ ВФ «Васильків-Млин» на користь інших осіб (справа № 911/936/19, справа № 911/790/18), що на думку позивача свідчить про неблагонадійність контрагента.

На думку позивача, наведене є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки існує ймовірність ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду. Враховуючи, що предметом позову є стягнення коштів, позивач вважає за необхідне здійснити превентивні дії на захист майнових претензій позивача.

З огляду на зміст ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, забезпечення позову полягає у вжитті заходів, необхідних для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача.

Зокрема, ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України визначено способи забезпечення позову, серед яких передбачено накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з ч. 4 наведеної ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з ч. 11 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

В якості заходу забезпечення позову про стягнення заборгованості заявник просить накласти арешт на належне боржнику індивідуально визначене нерухоме майно. Однак, зі змісту позову не вбачається наявності спору про майно.

При цьому, заявник не наводить жодних достовірних відомостей щодо наявності чи відсутності у боржника грошових коштів, чи вчинення відповідачем дій, які дають достатні підстави стверджувати про намір боржника ухилятись від виконання рішення суду (відомості про відчуження майна, приховання грошових коштів, тощо).

Таким чином, вимога про забезпечення позову про стягнення заборгованості шляхом накладення арешту на індивідуально визначене майно, яке не є предметом спору, є неспівмірною, тому задоволенню не підлягає.

Крім того, заявником викладені в заяві обставини документально не обґрунтовані, оскільки не надано доказів щодо існування судових спорів щодо боржника. У зв`язку з чим, твердження заявника про неблагонадійність боржника не підтверджені жодними доказами, відтак є безпідставними. Твердження заявника про існування ймовірності ускладнення виконання рішення суду ґрунтується виключно на припущення.

Частиною 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно з п. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Колос» б/н від 20.06.2019 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/1509/19 не обґрунтована, тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро Колос» б/н від 20.06.2019 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі № 911/1509/19.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до ч. 8 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено.

Суддя Т.П. Карпечкін