ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/3406/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Банасько О.О., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Югсталь",

представник - адвокат Крижановський Д.В. (довіреність від 31.12.2018)

боржник - Державне підприємство "Дніпровський електровозобудівний завод",

розпорядник майна - арбітражний керуючий Литвин Руслан Олександрович,

Міністерство економічного розвитку і торгівлі України

представники - Голоюх С.Р. (довіреність №2431-05/36/1 від 06.02.2019), Коваленко О.М. (довіреність №2431-03/1164 від 19.06.2018), Пантус В.В. (довіреність №2431-03/1163 від 19.06.2018)

розглянув касаційні скарги розпорядника майна Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" Литвина Руслана Олександровича та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 11.04.2019

у складі колегії суддів: Кузнецов В.О. (головуючий), Березкіна О.В., Вечірко І.О.

та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

від 26.12.2018

у складі судді Примака С.А.

у справі № 910/3406/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Югсталь"

про банкрутство Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 19.04.2019 розпорядник майна Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" Литвин Руслан Олександрович звернувся безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2019 у справі №910/3406/18 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/3406/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Жуков С.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23.04.2019.

3. Ухвалою від 20.05.2019 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі №910/3406/18 за касаційною скаргою розпорядника майна Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" Литвина Руслана Олександровича на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2019 та призначив її розгляд в судовому засіданні на 04.06.2019 о 16:30.

4. У зв`язку з відрядженням судді Жукова С.В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №910/3406/18 визначено колегію суддів у складі: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Банасько О.О., Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019; ухвалою суду від 03.06.2019 зазначеною колегією суддів справу №910/3406/18 разом із касаційною скаргою розпорядника майна Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" Литвина Руслана Олександровича прийнято до провадження та ухвалено здійснити її розгляд у судовому засіданні на 04.06.2019, яке ухвалою Суду від 04.06.2019 відкладено на 20.06.2019 о 10:30.

5. 02.05.2019 поштовим відправленням, направленим на адресу Центрального апеляційного господарського суду, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 у справі №910/3406/18 в порядку статей 286, 287 ГПК України.

6. Ухвалою від 13.06.2019 Верховний Суду у складі колегії суддів: Катеринчук Л.Й. - головуючий, Банасько О.О., Погребняк В.Я. після усунення скаржником недоліків касаційної скарги відкрив касаційне провадження у справі №910/3406/18 за касаційною скаргою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018, об`єднав касаційні скарги розпорядника майна Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" Литвина Руслана Олександровича та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України в одне касаційне провадження, призначив розгляд касаційної скарги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на 20.06.2019 о 10:30.

7. Відзиви на касаційні скарги не надійшли.

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

8. 22.03.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю "Югсталь" (далі - ТОВ "Югсталь", ініціюючий кредитор) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" (далі - ДП "Дніпровський електровозобудівний завод", боржник) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011.

8.1. В обґрунтування безспірності вимог до боржника в розумінні частини 3 статті 10 Закону про банкрутство, ініціюючий кредитор зазначив, що 25.07.2017 рішенням місцевого суду у господарській справі №904/5620/17 стягнено з ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" на користь ТОВ "Югсталь" 2 001 651, 50 грн. заборгованості за договором поставки №2007/ПС/1 від 20.07.2015, в тому числі 1 864 370, 92 грн. основного боргу, 47 868, 34 грн. інфляційних втрат, 10 168, 62 грн. - 3% річних, 32 913, 79 грн. пені та 29 329, 83 грн. витрат зі сплати судового збору; на виконання зазначеного судового рішення на підставі наказу суду від 07.08.2017 у справі №904/5620/17 відкрито виконавче провадження №55205955 відповідно до постанови державного виконавця від 20.11.2017; станом на момент звернення ініціюючого кредитора із заявою про порушення справи про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" рішення місцевого суду від 25.07.2017 у справі №904/5620/17 перебувало на примусовому виконанні впродовж більш як трьох місяців та не виконано боржником ДП "Дніпровський електровозобудівний завод".

8.2. Ініціюючий кредитор доводив, що розмір його вимог до боржника є достатнім для порушення щодо ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" справи про банкрутство, оскільки вимоги на суму 2 001 651, 50 грн., стягнені з боржника на користь ініціюючого кредитора за судовим рішенням від 25.07.2017 у справі №904/5620/17, не забезпечені заставою майна боржника та є безспірними в розумінні частини 3 статті 10 Закону про банкрутство.

9. 27.03.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство прийнято до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 20.04.2018, яке ухвалою від 20.04.2018, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24.04.2018 відкладено на 25.04.2018.

10. 27.04.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва, залишеною без змін апеляційним судом постановою від 05.09.2018, справу №910/3406/18 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області за місцезнаходженням боржника - ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" у місті Дніпро Дніпропетровської області, з огляду на відсутність у матеріалах справи №910/3406/18 документів, які містять державну таємницю, що б зумовлювало виключну підсудність даної справи про банкрутство Господарському суду міста Києва в силу частини 5 статті 30 ГПК України.

11. 24.09.2018 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області у складі судді Примака С.А. справу №910/3406/18 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання на 11.10.2018, яке неодноразово відкладалося місцевим судом.

12. 26.12.2018 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області відкрито провадження у справі про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод"; визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора ТОВ "Югсталь" до боржника на суму 1 951 737, 71 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів до 19.04.2019; призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Литвина Р.О. та встановлено йому грошову винагороду в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок заявника (ініціюючого кредитора) шляхом її авансування; вирішено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод"; вжито заходів щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" та власникам його майна приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави ДП "Дніпровський електровозобудівний завод"; зобов`язано розпорядника майна боржника до 15.02.2019 надати господарському суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, письмовий звіт про надіслання всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх одержання кредиторами в порядку частини 5 статті 23 Закону про банкрутство, скласти реєстр вимог кредиторів та подати на затвердження господарському суду реєстр вимог кредиторів до 15.02.2019; призначено у справі попереднє засідання; зобов`язано розпорядника майна в порядку частини 2 статті 17 Закону про банкрутство повідомити суди (загальні, господарські та адміністративні), які розглядають позовні вимоги конкурсних кредиторів, про опублікування оголошення про порушення справи про банкрутство боржника; зобов`язано розпорядника майна повідомити всіх сторін, в тому числі кредиторів, які заявили свої кредиторські вимоги до господарського суду, про день та час призначення господарським судом попереднього засідання; зобов`язано арбітражного керуючого не рідше одного разу на місяць надавати господарському суду (комітету кредиторів) звіт про свою діяльність з моменту призначення господарським судом; зобов`язано розпорядника майна підготувати та надати в межах строку процедури розпорядження майном господарському суду аналіз фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках разом з документами, що підтверджують відповідну інформацію; зобов`язано боржника надати розпоряднику майна необхідні документи на його вимоги для підготування аналізу фінансово-господарської діяльності, інвестиційного становища боржника та його становища на ринках; зобов`язано розпорядника майна боржника провести у строк до 26.02.2019 інвентаризацію майна боржника та надати інвентаризаційні відомості господарському суду в десятиденний строк після закінчення інвентаризації; зобов`язано боржника надати розпоряднику майна всі необхідні документи та представити майно для проведення інвентаризації на вимогу розпорядника майна боржника.

12.1. Розглядаючи справу у підготовчому засіданні 26.12.2018, суд першої інстанції встановив, що безспірність вимог до боржника ініціюючий кредитор обґрунтовував прийняттям рішення суду від 25.07.2017 у господарській справі №904/5620/17 про стягнення з ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" на користь ТОВ "Югсталь" заборгованості за договором поставки №2007/ПС/1 від 20.07.2015 на суму 1 864 370, 92 грн. основного боргу, 47 868, 34 грн. інфляційних нарахувань, 19 168, 62 грн. - 3% річних, 32 913, 79 грн. пені та 29 329, 83 грн. витрат зі сплати судового збору, а всього 2 001 651, 50 грн.; на виконання зазначеного судового рішення 07.08.2017 видано наказ суду, на підставі якого державним виконавцем 20.11.2017 відкрито виконавче провадження №55205955; за даними органу ДВС згідно з листом №021-33/4282 від 23.04.2018 та повідомленням №021-33/19791 від 19.12.2018 сума не стягнутих з ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" коштів в межах виконавчого провадження №55205955 складає 1 984 651, 50 грн.

12.2. Приймаючи рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод", місцевий суд виходив з того, що вимоги ініціюючого кредитора на загальну суму 1 951 737, 71 грн. заборгованості, стягненої за судовим рішенням, перевищують суму в 300 мінімальних розмірів заробітної плати станом на дату звернення 22.03.2018 із заявою про відкриття справи про банкрутство - 1 116 900 грн., не були задоволені боржником протягом трьох місяців з дати відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду №904/5620/17 від 07.08.2017 про стягнення 2 001 651, 50 грн. заборгованості за судовими рішеннями, не погашені боржником на дату проведення 26.12.2018 підготовчого засідання у справі, тому такі вимоги є безспірними в розумінні частини 3 статті 10 Закону про банкрутство та можуть бути підставою для відкриття щодо ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" справи про банкрутство з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів, процедури розпорядження майном боржника та призначенням розпорядником майна арбітражного керуючого Литвина Р.О. за умов конкуренції кандидатур арбітражних керуючих на участь у даній справі.

12.3. Місцевий суд встановив, що боржник - ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" належить до сфери управління Міністерства економічного розвитку та торгівлі України (далі - Мінекономрозвитку України), яке було залучено до участі у даній справі про банкрутство №910/3406/18; учасниками справи не надано заперечень проти відкриття щодо державного підприємства-боржника справи про банкрутство, а також доказів на підтвердження включення ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" до переліку підприємств, які підлягають приватизації, що б імперативно виключало можливість відкриття щодо боржника провадження у справі про банкрутство.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

13. 10.01.2019 Мінекономрозвитку України звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу підготовчого засідання місцевого суду від 26.12.2018 у справі №910/3406/18 з вимогами про скасування оскаржуваної ухвали Господарського суду Дніпропетровської області з переданням справи для подальшого розгляду до Господарського суду міста Києва, обґрунтовуючи прийняттям ухвали підготовчого засідання з порушенням правил підсудності спорів господарським судам з посиланням на виключну підсудність справи №910/3406/18 про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" Господарському суду міста Києва в силу частини 5 статті 30 ГПК України, зважаючи на наявність у державного підприємства-боржника спеціального дозволу УСБУ Дніпропетровській області на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, та за умов відсутності доказів того, що боржник не здійснює діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

13.1. Мінекономрозвитку України, як орган управління боржником, доводило, що судом першої інстанції в порушення вимог пункту 12 частини 1 статті 83 Закону про банкрутство не розглянуто клопотання Мінекономрозвитку України про закриття провадження у даній справі про банкрутство з підстав прийняття Фондом державного майна України наказу №776 від 08.06.2018 про приватизацію ДП "Дніпровський електровозобудівний завод", тому рішення про можливість відкриття провадження у справі про банкрутство прийняте за умов неповноти з`ясування обставин справи.

14. 11.04.2019 постановою Центрального апеляційного господарського суду у задоволенні апеляційної скарги Мінекономрозвитку України відмовлено, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 у справі №910/3406/18 залишено без змін.

15. Переглянувши справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції погодився з висновками місцевого суду про доведення ініціюючим кредитором безспірності грошових вимог до боржника та наявність підстав для відкриття щодо боржника справи про банкрутство, та не знайшов правових підстав для скасування прийнятої місцевим судом ухвали від 26.12.2018.

16. Апеляційним судом встановлено, що за доводами апеляційної скарги Мінекономрозвитку України провадження у даній справі про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" було відкрито Господарським судом Дніпропетровської області з порушенням правил виключної підсудності справ, матеріали яких містять державну таємницю, Господарському суду міста Києва.

16.1. В спростування зазначених доводів органу управління майном боржника суд апеляційної інстанції, з посиланням на приписи пункту 8 частини 1 статті 20, частин 5, 9 статті 30 ГПК України, зазначив, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2018 справу №910/3406/18 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області, виходячи з того, що матеріали справи, подані учасниками даної справи, та докази, які долучено до справи, не містять реквізитів носія секретної інформації, тому відсутні підстави вважати, що матеріали справи №910/3406/18 містять державну таємницю чи мають обмежений доступ з грифом "таємно"; зазначена ухвала місцевого суду залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції від 05.09.2018 та набрала законної сили.

Апеляційний суд встановив, що до матеріалів справи №910/3406/18 долучено лист №55/16-3125 від 25.04.2018 Управління Служби безпеки України у Дніпропетровській області, за даними якого вбачається, що станом на 25.04.2018 ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" не має спеціального дозволу на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею.

За таких обставин та зважаючи на місцезнаходження державного підприємства-боржника у місті Дніпрі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість відкриття провадження у справі №910/3406/18 про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" Господарським судом Дніпропетровської області як господарським судом, територіальна підсудність якого поширюється на місто Дніпро.

17. Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання Мінекономрозвитку України про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмета спору, суд апеляційної інстанції спростував, зазначивши про те, що як на підставу для закриття провадження у справі про банкрутство орган управління майном боржника зіслався на наказ Фонду державного майна України №776 від 08.06.2018 про приватизацію ДП "Дніпровський електровозобудівний завод", яким вирішено приватизувати об`єкт державної власності на аукціоні з умовами, однак, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 28.11.2018 №912-р "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №358" внесено зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №358 "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році" та виключено таку позицію: "32495626 "Державне підприємство "Дніпровський електровозобудівний завод"", що свідчить про припинення приватизації державного підприємства-боржника на момент прийняття 26.12.2018 ухвали Господарського суду Дніпропетровської області про відкриття провадження у справі №910/3406/18 про банкрутство Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод".

Апеляційний суд зазначив, що в суду першої інстанції при розгляді справи у підготовчому засіданні 26.12.2018 були відсутні підстави для закриття провадження у справі про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" в порядку пункту 12 частини 1 статті 83 Закону про банкрутство, оскільки провадження у даній справі ще не було відкрито, а в засіданні 26.12.2018 розглядалася заява про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод".

18. Судом апеляційної інстанції встановлено, що 21.03.2019 Мінекономрозвитку України подано клопотання про закриття провадження у даній справі про банкрутство, мотивоване прийняттям Фондом державного майна України наказу №4 від 03.01.2019 "Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" (код за )".

Розглянувши зазначене клопотання, апеляційний суд, з посиланням на приписи пункту 4 частини 1 статті 275 ГПК України, дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції наділений повноваженнями щодо закриття провадження у справі лише у разі скасування судового рішення місцевого суду повністю або частково, тоді як зважаючи на обставини видачі Фондом державного майна України наказу №4 від 03.01.2019 про прийняття рішення про приватизацію ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" вже після прийняття 26.12.2018 оскаржуваної ухвали підготовчого засідання та враховуючи відсутність підстав для скасування цієї ухвали суду в апеляційному порядку, апеляційний суд відмовив у задоволення клопотання органу управління майном боржника про закриття провадження у справі про банкрутство на стадії підготовчого судового засідання.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника-1 (розпорядника майна боржника Литвина Р.О.)

19. Скаржник-1 доводив, що апеляційним судом при прийнятті оскаржуваної постанови від 11.04.2019 порушено приписи частини 5 статті 30 ГПК України та частини 6 статті 2 Закону про банкрутство щодо правил виключної підсудності при розгляді справ про банкрутство, матеріали яких містять державну таємницю.

20. Скаржник-1 зауважив, що 15.03.2017 територіальним управлінням СБУ державному підприємству-боржнику видано дозвіл №ДПІ-2017-14 на провадження діяльності, пов`язаної з державною таємницею, терміном дії до 31.08.2021, що зумовлює застосування до боржника спеціальних норм Закону України "Про державну таємницю", виходячи із статей 10, 21 якого суду апеляційної інстанції належало перевірити наявність у боржника дозволу №ДПІ-2017-14 від 15.03.2017 шляхом направлення запиту на адресу його видавника з метою отримання відповідного підтвердження; витребувати у представника боржника оригінал дозволу для його огляду в судовому засіданні та докази здійснення ним господарської діяльності, пов`язаної з державною таємницею, докази наявності у боржника матеріальних носіїв секретної інформації (технічної документації, виробів, їх дослідних зразків); перевірити факт погодження органами СБУ відповідальної особи боржника, на яку покладено обов`язок із забезпечення режиму секретності на підприємстві; зазначене свідчить про передчасність висновків апеляційного суду про підсудність даної справи Господарському суду Дніпропетровської області за місцезнаходженням боржника у місті Дніпрі, а не Господарському суду міста Києва, до виключної підсудності якого належить розгляд справ, матеріали яких містять державну таємницю.

Доводи скаржника-2 (Мінекономрозвитку України, органу управління боржником)

21. Скаржник-2 зауважив, що боржник - ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" є державним підприємством, щодо якого прийнято рішення про приватизацію відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №358-р від 10.05.2018 "Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році", яким ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" () включено до цього переліку; отже, за твердженням скаржника-2, на момент прийняття суддею Примаком С.А. справи №910/3406/18 про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" до свого провадження ухвалою суду 24.09.2018 існувала імперативна заборона на порушення справи про банкрутство боржника як державного підприємства, що підлягає приватизації.

22. Скаржник-2 зазначив, що в порушення приписів статей 169, 207 ГПК України судом першої інстанції не прийнято рішення за результатами розгляду клопотання Мінекономрозвитку України №2431-01/53 від 05.12.2018, яке органом управління майном боржника було подано до Господарського суду Дніпропетровської області до проведення у справі №910/3406/18 підготовчого судового засіданні, а суд безпідставно зазначив про те, що орган управління не заперечує проти відкриття провадження у справі про банкрутство.

23. Скаржник-2 аргументував, що апеляційним судом під час апеляційного перегляду ухвали підготовчого засідання місцевого суду від 26.12.2018 не прийнято рішення за наслідком розгляду клопотання Мінекономрозвитку України №2431-05/101 від 19.03.2019, оскільки не відображено в постанові від 11.04.2019 висновку щодо відхилення чи прийняття такого клопотання, що не узгоджується з приписами статей 231, 275, 278 ГПК України.

24. Скаржник-2 з посиланням на вимоги частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та пункту 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство доводив, що апеляційному суду в імперативному порядку належало вирішити питання про закриття провадження у справі про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" (), яке було відкрито оскаржуваною ухвалою місцевого суду від 26.12.2018, так як законодавцем встановлено заборону на здійснення проваджень у справах про банкрутство державних підприємств, які підлягають приватизації, до завершення їх приватизації, а Фондом державного майна України згідно з наказом №4 від 03.01.2019 прийнято рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства Дніпровський електровозобудівний завод" (код за ) шляхом перетворення його в акціонерне товариство через продаж на аукціоні з умовами.

25. Скаржник-2 зауважив про порушення Господарським судом Дніпропетровської області правил виключної підсудності справ, матеріали яких містять державну таємницю, Господарському суду міста Києва (частина5 статті 30 ГПК України) за наслідком відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод", діяльність якого пов`язана з державною таємницею.

Доводи інших учасників справи

26. Відзиви на касаційні скарги не надійшли.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

27. Закон України "Про приватизацію державного і комунального майна"

Частина 5 статті 12 - справи про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, не порушуються до її завершення. Провадження у справах про банкрутство таких підприємств/господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

28. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №2269-VIII від 18.01.2018, чинній на момент звернення ініціюючого кредитора із заявою про відкриття справи про банкрутство 22.03.2018

Частина 3 статті 10 - справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом. Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Частина 1 статті 16 - перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

Частина 1 статті 83 - господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство в інших випадках, передбачених законом (пункт 12 частини 1 цієї статті).

Пункт 4-2 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення - справи про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, не порушуються до завершення приватизації.

Пункт 4-3 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення - провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50 відсотків акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, підлягає припиненню, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника.

29. Господарський процесуальний кодекс України

Частина 2 статті 11 - суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частина 2 статті 13 - учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частина 1 статті 14 - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частина 1 статті 42 - учасники справи мають право, зокрема, подавати заяви та клопотання.

Частина 1 статті 86 - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частини 1, 3 статті 169 - при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Частина 1 статті 231 - господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору (пункт 2 частини 1 цієї статті).

Частина 1 статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 2 статті 236 - законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Частина 5 статті 236 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частини 1, 2 статті 269 - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частина 1 статті 313 - судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 226 та 231 цього Кодексу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

30. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятними касаційні скарги щодо доводів скаржників 1, 2 про неправильне застосування судами положень статей 7, 11, 12 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", пунктів 4-2, 4-3 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону про банкрутство та статей 41, 42, 231, 275, 278 ГПК України.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

31. Аналіз приписів статей 13, 14, 42, 169 ГПК України дозволяє дійти висновку, що процесуальному праву учасників справи на подання заяв та клопотань щодо процесуальних питань, які виникають під час провадження у справі кореспондується обов`язок господарського суду щодо їх розгляду в порядку, встановленому ГПК України, в межах заявлених вимог та на підставі поданих учасниками справи доказів.

За змістом частини 1 статті 16 Закону про банкрутство вбачається обов`язок господарського суду у підготовчому засіданні з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство та ухвалою вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі про банкрутство, дослідивши всі доводи учасників провадження у справі.

Отже, у підготовчому засіданні місцевий господарський суд надає оцінку вимогам ініціюючого кредитора на предмет їх безспірності в розумінні частини 3 статті 10 Закону про банкрутство як обов`язкової передумови для відкриття провадження у справі про банкрутство за загальною процедурою та з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство з урахуванням організаційно-правової форми юридичної особи-боржника та її форми власності (приватне, державне чи комунальне підприємство, підприємство змішаної форми власності), що визначають особливості здійснення процедури банкрутства таких підприємств, в тому числі поширення законодавчих заборон на відкриття справи про банкрутство підприємств чи введення відносно них тих чи інших судових процедур банкрутства.

32. У підготовчому судовому засіданні від 26.12.2018 місцевим судом встановлено обставини ініціювання процедури банкрутства ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" за заявою ТОВ "Югсталь" на підставі безспірних грошових вимог на суму 1 951 737, 71 грн., які підтверджені судовим рішенням від 25.07.2017 у господарській справі №904/5620/17, що набрало законної сили, та перебувало на виконанні органу державної виконавчої служби впродовж більш як трьох місяців на момент звернення ініціюючого кредитора із заявою про порушення справи про банкрутство 22.03.2018.

Встановлені обставини наявності в ініціюючого кредитора безспірних вимог до боржника на суму, що перевищує 300 мінімальних розмірів заробітної плати на дату звернення до господарського суду із заявою про відкриття справи про банкрутство, суд першої інстанції визнав достатньою підставою для відкриття щодо державного підприємства-боржника даної справи про банкрутство за загальною процедурою.

33. За доводами апеляційної скарги Мінекономровитку України, як органу управління майном ДП "Дніпровський електровозобудівний завод", вбачається, що 05.12.2018 за вих. №2431-05/53 Мінекономрозвитку України направлено до Господарського суду Дніпропетровської області, яким здійснюється провадження у справі про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод", клопотання про закриття провадження у справі №910/3406/18 на підставі наказу №776 від 08.06.2018 Фонду державного майна України про приватизацію ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" і таке клопотання надійшло до суду 07.12.2018, що підтверджено скаржником шляхом відстеження руху поштового відправлення №099.

Однак, за змістом описової, мотивувальної та резолютивної частин ухвали підготовчого засідання Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 не вбачається здійснення місцевим судом розгляду заявленого Мінекономрозвитку України клопотання за вих. №2431-05/53 від 05.12.2018 та прийняття рішення про його задоволення чи відмову у задоволенні за результатами його розгляду.

Зазначене є порушенням приписів статей 14, 86, 169, 236 ГПК України щодо повноти розгляду господарським судом клопотань учасників справи у судовому засіданні та прийняття рішення в межах заявлених вимог та виходячи із доказів, наданих учасником справи в обґрунтування його вимог, викладених у клопотанні, у зв`язку з чим прийняте судом першої інстанції рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство ДП "Дніпровський електровозобудівний завод" є передчасним.

34. Апеляційний суд під час апеляційного перегляду ухвали підготовчого засідання місцевого суду від 26.12.2018 у справі №910/3406/18 виклав в описовій частині постанови від 11.04.2019 доводи апеляційної скарги Мінекономрозвитку України про те, що місцевим судом не було розглянуто його клопотання за вих. №2431-05/53 від 05.12.2018 про закриття провадження у справі №910/3406/18, однак, не надав оцінки таким доводам у мотивувальній частині постанови, а, відтак, не звернув увагу на допущене судом першої інстанції процесуальне порушення щодо повноти з`ясування обставин справи в їх сукупності та не перевірив законність та обґрунтованість рішення (ухвали) місцевого суду, як про це встановлено вимогу у статтях 236, 269 ГПК України.

Отже, є передчасними висновки суду апеляційної інстанції про правомірність відкриття місцевим судом провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" () за наявності нерозглянутого клопотання Мінекономрозвитку України про закриття провадження (відмову у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство) у справі №910/3406/18 відповідно до частини 7 статті 16 Закону про банкрутство та пункту 4-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство.

35. Виходячи з аналізу частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та пункту 4-3 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону про банкрутство, вимога щодо припинення (закриття) провадження у справах про банкрутство боржників, якими є державні підприємства та/або господарські товариства, більше ніж 50% акцій (часток) яких прямо чи опосередковано належать державі, щодо яких прийнято рішення про приватизацію, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника, є імперативною.

Отже, господарські суди, які здійснюють провадження у справах про банкрутство державних підприємств, повинні враховувати обов`язкову вимогу законодавця щодо закриття провадження у таких справах у разі прийняття компетентним органом рішення про приватизацію державного підприємства-боржника та застосувати імперативні вимоги пункту 4-3 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону про банкрутство щодо припинення (закриття) справ про банкрутство таких підприємств на будь-якій стадії провадження у справі (розпорядження майном, санація, ліквідація).

36. Апеляційним судом встановлено обставини подання Мінекономрозвитку України також до суду апеляційної інстанції 21.03.2019 клопотання за вих. №2431-05/101 від 19.03.2019 про закриття провадження у справі №910/3406/18 про банкрутство Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" () на стадії апеляційного перегляду ухвали місцевого суду про відкриття такого провадження (том 4, а.с. 89-93).

Розглянувши зазначене клопотання, суд апеляційної інстанції, з посиланням на приписи пункту 4 частини 1 статті 275 ГПК України, відмовив у його задоволенні, виходячи з того, що на момент прийняття місцевим судом у підготовчому засіданні 26.12.2018 ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" рішення про приватизацію державного підприємства-боржника, оформлене наказом Фонду державного майна України №4 від 03.01.2019, ще не було прийнято, а попередній наказ Фонду державного майна №776 від 08.06.2018 про приватизацію боржника втратив чинність згідно з наказом ФДМУ №4 від 03.01.2019. Тому апеляційний суд дійшов висновку про те, що в цілому висновки місцевого суду про можливість відкриття справи про банкрутство боржника були правильними.

37. Колегія суддів Касаційного господарського суду не погоджується з обґрунтованістю висновків апеляційного суду щодо ухвали місцевого суду про відкриття провадження у справі про банкрутство, виходячи з такого.

Відповідно до Наказу ФДМУ від 08.06.2018 №776 "Про прийняття рішення про приватизацію державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" ()" було прийнято рішення про приватизацію боржника та його продаж на аукціоні за певними умовами. Цей наказ втратив чинність згідно з наказом ФДМУ від 03.01.2019 №4. Отже, на момент прийняття ухвали місцевого суду 26.12.2018 про відкриття провадження у справі про банкрутство наказ ФДМУ №776 був чинним, місцевому суду належало ним керуватися та відмовити у відкритті провадження у справі про банкрутство, оскільки докази про прийняття цього наказу були надані місцевому суду разом з клопотанням №2431-05/53 від 05.12.2018. З огляду на таке, ухвала місцевого суду, виходячи з обставин, які існували на момент її прийняття, не відповідала вимогам пункту 4-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство та частині 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", а тому апеляційному суду належало її скасувати.

38. Верховний Суд приймає до уваги те, що на час апеляційного розгляду справи №910/3406/18 у день скасування наказу ФДМУ №776 від 08.06.2018 було прийнято новий акт ФДМУ про приватизацію боржника - наказ №4 від 03.01.2019, яким належало керуватися апеляційному суду при вирішення питання про можливість подальшого провадження у справі про банкрутство на етапі перегляду ухвали суду про відкриття провадження. Наказ ФДМУ №4 від 03.01.2019 щодо боржника виключав можливість здійснення провадження у справі про банкрутство згідно з пунктом 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство та частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна", а зазначені правові норми визначали обов`язок апеляційного суду закрити провадження у справі про банкрутство, приймаючи власне рішення за наслідком скасування необґрунтованої ухвали місцевого суду про відкриття провадження у справі про банкрутство. З огляду на зазначене, апеляційний суд дійшов помилкового висновку як про можливість залишення в силі ухвали місцевого суду про відкриття справи про банкрутство, так про подальше здійснення провадження у справі про банкрутство на стадії розпорядження майном, а зазначені у даному пункті норми права були застосовані ним неправильно.

39. Колегія суддів касаційного суду зазначає що відповідно до частини 2 статті 11 ГПК України, визначено обов`язок господарського суду здійснювати розгляд справ відповідно до законів України, а приписами частини 5 статті 12 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та пункту 4-3 Розділу X Прикінцеві та перехідні положення Закону про банкрутство встановлено імперативну вимогу щодо закриття провадження у справі про банкрутство, порушеного за заявою ініціюючого кредитора до боржника, яким є державне підприємство, щодо якого прийнято рішення про приватизацію, незалежно від того, яка судова процедура банкрутства застосовується до боржника і на яких стадіях розгляду перебуває дана справа про банкрутство. Отже, висновки апеляційного суду про те, що тільки місцевий суд в даному випадку може вирішити питання про закриття провадження у справі про банкрутство, колегія суддів касаційного суду вважає помилковими.

40. За змістом пунктів 1, 2 наказу Фонду державного майна України №4 від 03.01.2019 "Про прийняття рішення про приватизацію єдиного майнового комплексу Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" (код за )" вбачається, що ФДМУ прийнято рішення приватизувати єдиний майновий комплекс Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" (м. Дніпро, вул. Орбітальна, 13), перетворивши його в акціонерне товариство шляхом продажу на аукціоні з умовами.

41. Відтак, здійснюючи касаційний перегляд постанови апеляційного суду 11.04.2019 та ухвали місцевого суду за наслідками проведення підготовчого судового засідання 26.12.2018 та встановивши порушення судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає правильним скасувати прийняті судами рішення про відкриття провадження у справі та закрити провадження, як таке, що було порушено необґрунтовано, відповідно до пункту 12 частини 1 статті 83 Закону про банкрутство.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційних скарг

42. Доводи скаржника-2 про помилковість висновків місцевого та апеляційного судів про можливість відкриття та подальшого здійснення провадження у справі №910/3406/18 про банкрутство Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" () за умов прийняття ФДМУ рішень про його приватизацію, Суд вважає обґрунтованими з підстав, зазначених в пунктах 34-41 мотивувальної частини цієї постанови.

Доводи скаржників 1, 2 про розгляд даної справи з порушенням правил виключної підсудності (частина 5 статті 30 ГПК України) та необхідність передання її для розгляду до Господарського суду міста Києва, а також про наявність у державного підприємства-боржника доступу до державної таємниці, відхиляються Судом як такі, що спрямовані на переоцінку доказів, яким уже була надана відповідна оцінка судами першої та апеляційної інстанцій, з огляду на межі повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

43. З огляду на зазначене та керуючись частиною 1 статті 313 ГПК України, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про скасування прийнятих у справі №910/3406/18 постанови апеляційного суду від 11.04.2019 та ухвали місцевого суду від 26.12.2018 за наслідком проведення підготовчого засідання та закриття провадження у справі про банкрутство №910/3406/18 Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" відповідно до пункту 12 частини 1 статті 83 Закону про банкрутство та пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України, як такої, що була порушена необґрунтовано, оскільки як на момент відкриття провадження у справі, так і на момент перегляду ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство, правовий статус боржника визначався як такого, що є державним підприємством, внесеним до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 313, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу розпорядника майна Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" Литвина Руслана Олександровича залишити без задоволення.

2. Касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України задовольнити частково.

3. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2019 та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 26.12.2018 у справі №910/3406/18 скасувати.

Прийняти у справі №910/3406/18 нове рішення:

"Провадження у справі про банкрутство №910/3406/18 Державного підприємства "Дніпровський електровозобудівний завод" (49068, місто Дніпро, вулиця Орбітальна, 13, ) закрити.".

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді О.О. Банасько

В.Я. Погребняк