УХВАЛА

м. Київ

08.07.2019Справа № 910/22760/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛУЛА УКРАЇНА" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року у справі №910/22760/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛУЛА УКРАЇНА" про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності, за участю представників заявника (відповідача) - Харіна О.М., ордер серія КС №511889 від 05.06.2019 року, позивача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2018 року рішенням господарського суду міста Києва, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.12.2018 року та постановою Верховного Суду від 29.03.2019 року, позов задоволено повністю витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛУЛА УКРАЇНА" на користь Публічного акціонерного товариства "Старокиївський банк" нерухоме майно, реєстраційний номер 811980000, а саме нежилі приміщення з №1 по № 6 (групи приміщень №18) (в літ. А) загальною площею 53,80 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано за Публічним акціонерним товариством "Старокиївський банк" право власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 811980000 , а саме нежилі приміщення з №1 по № 6 (групи приміщень №18) (в літ. А) загальною площею 53,80 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛУЛА УКРАЇНА" в доход державного бюджету України 25 827 грн. 00 коп. судового збору.

26.02.2019 року відповідачем через канцелярію суду надано заяву про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2018 у справі №910/22760/15 за нововиявленими обставинами.

Справа №910/22760/15 повернулась з Верховного суду до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.05.2019 року прийнято до розгляду вищевказану заяву та призначено судове засідання на 06.06.2019 року.

06.06.2019 року позивачем через канцелярію суду надано відзив на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в якому позивач просив суд відмовити в задоволенні заяви та судове рішення залишити без змін.

06.06.2019 року в судовому засіданні було оголошено перерву на 08.07.2019 року.

08.07.2019 року ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву про залучення його до участі в справі в якості третьої особи.

Згідно ч. 1 ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їх права або обов`язки щодо однієї із сторін.

У зв`язку з тим, що вимогами ГПК України не передбачено залучення третіх осіб на стадії розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про залучення його до участі в справі в якості третьої особи судом відмовлено.

Заслухавши пояснення представника заявника (відповідача), розглянувши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні заяви слід відмовити з таких підстав.

За правилами ст. 320 ГПК України господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, що набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Так, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Як на нововиявлену обставину заявник посилається на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №910/22763/15, якою було частково скасовано рішення господарського суду міста Києва від 04.05.2017 року та постанова Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 року у справі №910/22763/15 в частині визнання недійсним іпотечного договору від 28.12.2012 року №4480, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Старокиївський банк» у зв`язку із порушенням в цій частині судами правил підвідомчості, оскільки не було враховано, що однією із сторін спірного договору є фізична особа, а тому спір про визнання зазначеного договору недійсним підвідомчий суду загальної юрисдикції.

Проаналізувавши обставини справи та надавши оцінку доводам заявника та наданій постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №910/22763/15, суд приходить до висновку, що заявником не доведено саме істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 320 Господарського процесуального кодексу України, які в установленому порядку спростовують факти, що були покладено в основу судового рішення у справі.

Враховуючи, що Верховним Судом у вищевказаній постанові від 24.01.2019 року у справі №910/22763/15 було встановлено, що іпотека за іпотечним договором від 28.12.2012 року припинилась, тому громадянином Ізраїлю ОСОБА_2 було безпідставно зареєстровано за собою право власності на спірне нерухоме майно на підставі іпотечного договору, який на час здійснення такої реєстрації вже припинився та в подальшому було безпідставно передано це майно у власність ТОВ «Авіва Інтер», єдиним засновником якого він є.

Виходячи зі змісту рішення господарського суду міста Києва від 04.05.2017 року, постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.12.2017 року та постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.01.2019 року у справі №910/22763/15 іпотечний договір від 28.12.2012 року №4480, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ «Старокиївський банк» є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Враховуючи все вищевикладене, обставина зазначена заявником як нововиявлена в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду м. Києва від 17.05.2018 року не є істотною для справи обставиною (тобто коли врахування її судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

За таких обставин, у задоволені заяви про скасування рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року за результатами перегляду за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 232-235, 325 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛУЛА УКРАЇНА" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2018 року за результатами перегляду за нововиявленими обставинами відмовити.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.05.2018 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Повний текст ухвали складено 10.07.2019 року.

Суддя С.О.Чебикіна