ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ

04 липня 2019 року Справа № 913/235/19
Провадження №7/913/235/19
Господарський суд Луганської області у складі:
судді Тацій О.В.,
за участю секретаря судового засідання Медуниці Р.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма Топстар" про вирішення питання про розподіл судових витрат у справі №913/235/19
про стягнення 129197 грн 30 коп.,
Представники сторін по справі у судове засідання не з`явилися,
28.05.2019 року в межах строку для надання відповіді на відзив від позивача через канцелярію Господарського суду Луганської області надійшла відповідь на відзив від 24.05.2019 б/н, в якій позивач заперечує проти висловлених відповідачем у відзиві на позовну заяву заперечень та клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу і на підтвердження понесених витрат надає: копію договору про надання правової допомоги б/н від 01.06.2018, укладений між Адвокатським об`єднанням ВіннерЛекс та відповідачем, копію Специфікації №7 до договору про надання правової допомоги від 01.06.2017, копію рахунку б/н від 01.04.2019 на оплату юридичних послуг, копію листа від 26.04.2019, копію платіжного доручення №674 від 26.04.2019, копію Статуту Адвокатського об`єднанню ВіннерЛекс, копії наказів №7/18-ВК від 04.05.2018 про прийняття на роботу Чумаса Г.Г. та №24/18-ВК про прийняття на роботу ОСОБА_1 .
Також, позивачем повідомлено, що акт - приймання передачі до договору про надання правової допомоги від 01.06.2018 року та звіт будуть надані в порядку та строки, передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України.
04.06.2019 від позивача через канцелярію Господарського суду Луганської області надійшов лист б/н від 30.05.2019 до якого позивачем додано копію Специфікації №7 від 01.04.2019 до договору про надання правової допомоги б/н від 01.06.2018.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 19.06.2019 року у справі №913/235/19 позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Свердловантрацит (, місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, б. 24А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма Топстар" (, вул. Юрія Савченка, буд. 47, кв. 3, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49006) основну заборгованість в сумі 85860 (вісімдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят) грн 46 коп., 3% річних в сумі 7727 (сім тисяч сімсот двадцять сім) грн 00 коп., інфляційні витрати в сумі 35609 (тридцять п`ять тисяч шістсот дев`ять) грн 84 коп. та судовий збір в сумі 1937 (одна тисяча дев`ятсот тридцять сім) грн 95 коп.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, у порядку, передбаченому положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду від 19.06.2019 року у справі №913/235/19, від представника позивача через канцелярію господарського суду надійшла заява про вирішення питання про розподіл судових витрат, у якій останній просить стягнути з ТОВ "ДТЕК Свердловантрацит" на користь ТОВ "Науково виробнича фірма Топстар" судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн. та долучити до матеріалів справи копії акту приймання-передачі послуг відповідно до Договору про надання правової допомоги від 01.06.2018 року станом на 20.06.2019 року і звіту про надану правничу допомогу станом на 20.06.2019 року.

Згідно приписів ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 25.06.2019 року призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 04.07.2019 р. о 10:00 годині, в яке викликано представників сторін по справі.

Учасники справи про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у порядку ст. 120 ГПК України шляхом направлення ухвали суду від 25.06.2019 року за їх адресами рекомендованими листами з повідомленнями про вручення, однак, явку своїх повноважних представників у засідання не забезпечили.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 ЦК України, відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 25.06.2019 року була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адреси місцезнаходження сторін у справі, зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У даному випадку судом також враховано, що сторонам повідомлялося про те, що інформацію по справі, яка розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/gromadyanam/csz/, а також те, що за приписами ч. 1 ст. 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 ЗУ «Про доступ до судових рішень», усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про доступ до судових рішень», для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони по справі мали право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 25.06.2019 року у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua), а також дізнатися про дату, час та місце судового розгляду справи на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://lg.arbitr.gov.ua/sud5014/gromadyanam/csz/.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, як зазначено вище, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Невід`ємною складовою процесу вирішення питання про відшкодування інших судових витрат є наявність доказів на підтвердження обсягу, вартості відповідних послуг та здійснення судом оцінки поданих доказів, зокрема, на предмет їх дійсності.

Тому, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

01.06.2018 року між Адвокатським об`єднанням «ВІННЕРЛЕКС» та ТОВ «Науково-виробнича фірма «Топстар» укладено договір про надання правничої допомоги, за яким адвокатське об`єднання зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити відповідно до умов договору надану адвокатським об`єднанням правову допомогу ті витрати пов`язані з виконанням договору, що здійснюються адвокатсьм об`єднанням.

Згідно п. 1.2 договору, конкретний вид та обсяг правової допомоги за договором сторонами зазначається в специфікації, що є невід`ємним додатком до договору, яка відображає доручення клієнта адвокатському об`єднанню на надання певної правової допомоги, а також визначає орієнтовний обсяг часу, що має бути витрачений адвокатським обєднанням на надання правової допомоги, та її вартість відповідно до такого обсягу.

Пунктом 1.3 договору визначено переліку послуг, які може містити правова допомога.

Відповідно до п. 4.2 договору, сторони погоджують, що обчислення та сплата гонорару (вартості послуг) за договором буде здійснюватися відповідно до специфікації та складених на підставі неї рахунків. При цьому, клієнт зобов`язується здійснити попередню виплату гонорару (вартості послуг) адвокатського об`єднання за договором у розмірі 100 % вартості правової допомоги, обчисленої у специфікації.

Так, на виконання п. 1.2 договору 01.04.2019 року між сторонами було укладено Специфікацію №7, яка є додатком до договору, в якій визначено конкретні види та обсяг правової допомоги, наданої ТОВ «Науково-виробнича фірма «Топстар» як у судовому засіданні, так і під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, загальна вартість якої склала 20000,00 грн.

При цьому, вказана правова допомога за укладеним договором у відповідності до визначених у Специфікації №7 видів і обсягів надавалася адвокатами Чумас Г.Г. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6502/10 від 23.03.2018 року) та Чехутою В.М. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3890 від 14.09.2018 року; ордер серії КС №527274 на підставі договору про надання правової допомоги №б/н від 01.04.2018 року), які були прийняті на роботу до Адвокатського об`єднання «ВІННЕРЛЕКС» на підставі наказів (розпоряджень) про прийняття на роботу №7/18-ВК від 04.05.2018 року та №24/18-ВК від 07.12.2018 року відповідно.

Разом з тим, порядок виконання договору визначений розділом 3, відповідно до п. 3.3 якого адвокатське об`єднання розпочинає надавати правничу допомогу за договором після зарахування коштів на його банківський рахунок та отримання всіх документів та інформації, що необхідні для надання юридичних послуг.

В пункті 4.4 договору встановлено, що оплата клієнтом гонорару (вартості послуг) адвокатського об`єднання здійснюється протягом двох банківських днів з моменту направлення клієнту адвокатським об`єднанням відповідного рахунку клієнтові за допомогою електронної пошти, засобів факсимільного зв`язку або спеціальним нарочним або рекомендованим листом поштою з повідомленням про вручення.

Крім цього, сторони погодили, що гонорар (вартість послуг) та витрати, пов`язані з виконанням договору, вважаються оплаченими клієнтом після зарахування коштів на розрахунковий рахунок адвокатського об`єднання.

Адвокатським об`єднанням «ВІННЕРЛЕКС» було направлено ТОВ «Науково-виробнича фірма «Топстар» рахунок на оплату юридичних послуг згідно договору про надання правничої допомоги від 01.06.2018 року, за яким оплата вартості послуг складає 20000,00 грн.

У свою чергу, 26.04.2019 року ТОВ «Науково-виробнича фірма «Топстар» на виконання своїх зобов`язань за договором було перераховано на рахунок Адвокатського об`єднання «ВІННЕРЛЕКС» 20000,00 грн. у якості оплати за надання юридичних послуг згідно договору від 01.06.2018 року за травень 2019 року, що підтверджується копією платіжного доручення №674 від 26.04.2019 року. При цьому, ТОВ «Науково-виробнича фірма «Топстар» у своєму листі від 26.04.2019 року до Адвокатським об`єднанням «ВІННЕРЛЕКС» повідомило, що в призначенні платежу було помилково зазначено: «надання юридичних послуг згідно договору від 01.06.2018 року за травень 2019 року» та зауважено, що оплата послуг була здійснена відповідно до рахунку від 01.04.2019 року.

Крім того, слід зазначити, що при виконанні адвокатським об`єднанням своїх зобов`язань за договором, сторони складають двосторонній акт приймання-передачі наданих послуг у двох примірниках, невід`ємними додатками до яких є звіт про надану правову допомогу, де із погодинною деталізацією вказується конкретний вид та обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги.

До матеріалів справи було долучено відповідні копії акту приймання-передачі послуг відповідно до договору про надання правової допомоги від 01.06.2018 року станом на 20.06.2019 року, згідно якого вартість наданої правової допомоги згідно додатку №1 до цього акту становить 20000,00 грн., та звіту про надану правничу допомогу станом на 20.06.2019 року, за яким вартість наданої правничої допомоги у справі №913/235/19 за договором становить 20000,00 грн.

Таким чином, дослідженими під час судового розгляду справи доказами дійсно підтверджується факт надання Адвокатським об`єднанням «ВІННЕРЛЕКС» правничої допомоги за укладеним договором ТОВ «Науково-виробнича фірма «Топстар», яким було перераховано на рахунок адвокатського об`єднання грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. за надані послуги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Тобто розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Відповідно до положень п. 6.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", господарський суд враховує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

При цьому, враховуючи ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року, необхідно дотримуватись принципу "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги. Цей принцип набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати: обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його кваліфікацію та адвокатський досвід, науково-теоретична підготовка.

Також, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічні критерії застосовані Європейським судом з прав людини у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі Тімайдуліна І інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "ОСОБА_1 проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Разом з тим, суд зважає і на те, що у зміст відзиву на позовну заяву відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, оскільки розмір послуг адвоката є не співрозмірними, виходячи із закріплених у ст. 126 ГПК України критерії, та необґрунтованим.

Частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Згідно з положеннями ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Однак, відповідач, заявляючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, на виконання покладеного на нього обов`язку не надав суду жодних доказів, які б свідчили про не співмірність відповідних витрат, а лише абстрактно та формально послався на їх неспіврозмірність та необґрунтованість, що у свою чергу не може бути взяте судом до уваги.

За даних обставин, враховуючи, що судом прийнято рішення про задоволення позову ТОВ "Науково виробнича фірма Топстар", а матеріалами справи підтверджується факт надання йому професійної правничої допомоги під час розгляду справи та з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, з огляду на здійснення позивачем оплати витрат на правничу допомогу у розмірі 20000,00 грн., що підтверджується дослідженими судом доказами, суд приходить до висновку про підставність і обґрунтованість вимог позивача.

А тому, виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає справедливим та співрозмірним розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн., а відтак, задовольняє вимоги позивача про їх стягнення.

Керуючись ст.ст. 42, 73, 74, 86, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма Топстар" про вирішення питання про розподіл судових витрат задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Свердловантрацит" (вул. Гоголя, б. 24А, м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 93400, ідентифікаційний код 37596090) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково виробнича фірма Топстар» (вул. Юрія Савченка, буд. 47, кв. 3, м. Дніпро, 49006, ідентифікаційний код 33183798) фактично понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20000,00 (двадцять тисяч) грн.

3. Видати позивачу наказ після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Луганської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додатково рішення суду складено та підписано 04.07.2019 року.

Суддя О.В. Тацій