УХВАЛА

01 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/10399/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

розглянувши матеріали касаційної скарги прокуратури Закарпатської області

на рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2019 та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Віма"

до прокуратури Закарпатської області та

Державної казначейської служби України

про стягнення 1 002 116,20 євро та 1 000 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2019 (згідно з поштовими відмітками на конверті) прокуратура Закарпатської області звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/10399/18 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю. Крім того, скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/10399/18.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання позовної заяви майнового характеру встановлено: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Приписами частини четвертої статті 6 Закону України "Про судовий збір" визначено, що якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягає стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

У касаційній скарзі прокуратура Закарпатської області просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/10399/18 і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019: рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2019 у справі №910/10399/18 змінено та викладено його резолютивну частину у редакції, згідно з якою стягнуто з державного бюджету України через Державну казначейську службу України вартість втраченого обладнання у розмірі 56 000 євро завданої майнової шкоди, що на дату подання позовної заяви еквівалентно 1 751 121,23 грн., та моральну шкоду в розмірі 38 715 грн.

Отже, з урахуванням викладеного та беручи до уваги майновий характер спору, при поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 53 695,09 грн. [(1 751 121,23 грн. + 38 715,00 грн.) х 1,5%) х 200%].

Всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, а тільки зазначено, що на момент подання даної скарги прокуратурою Закарпатської області ініційовано питання про сплату судового збору перед Державною казначейською службою України у Закарпатській області.

Крім того, відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Згідно із статтею 284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до частин першої та другої статті 288 ГПК України: касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення; учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 910/10399/18 прийнята 13.05.2019, повний текст постанови складено 15.05.2019, а тому строк на її оскарження закінчився 04.06.2019.

Касаційна скарга прокуратурою Закарпатської області подана 07.06.2019, тобто після закінчення строку на касаційне оскарження.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником подано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, в якому заступник прокурора Закарпатської області просить визнати поважними причини пропуску строку для подання касаційної скарги та поновити строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/10399/18, посилаючись на те, що повний текст постанови ним було отримано лише 21.05.2019.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Проте скаржником на підтвердження наведених у касаційні скарзі доводів не надано належних доказів отримання повного тексту оскаржуваної постанови саме 21.05.2019.

З матеріалів, доданих до касаційної скарги, вбачається, що скаржником як доказ отримання оскаржуваної постанови 21.05.2019 додано копію першого аркуша постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 із зазначенням вхідного номера та дати її отримання скаржником 21.05.2019 № 10495-19, проте вхідний штамп скаржника не може вважатися доказом отримання оскаржуваної постанови саме в цей день, оскільки відповідний штамп проставляється самим скаржником.

Таким чином, суд касаційної інстанції вважає, що клопотання прокуратури Закарпатської області є необґрунтованим, оскільки скаржником не наведено поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження у даній справі та не надано доказів на підтвердження наявності таких причин.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Таким чином, суд касаційної інстанції зазначає, що прокуратурі Закарпатської області необхідно усунути недоліки касаційної скарги, а саме надати докази на підтвердження своїх доводів, наведених у касаційній скарзі щодо поновлення пропущеного строку, або навести інші підстави для поновлення строку та надати суду оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, а саме - у сумі 53 695,09 грн., за реквізитами рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Рахунок отримувача: 6007;

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Код банку отримувача: 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Символ звітності банку: 207.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що неусунення названих недоліків протягом установленого строку матиме наслідком відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

З урахуванням наведеного касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 288, 290, 292 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу прокуратури Закарпатської області на рішення господарського суду міста Києва від 05.02.2019 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 у справі №910/10399/18 залишити без руху.

2. Надати прокуратурі Закарпатської області строк для усунення недоліків касаційної скарги тривалістю 10 днів з дня вручення цієї ухвали. Документи про усунення недоліків направляти до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6.

3. Роз`яснити прокуратурі Закарпатської області, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, судом буде відмовлено у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов