ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. Справа№ 910/6924/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Зубець Л.П.

Пашкіної С.А.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Оніщук В.М.

відповідача-1 - Попов А.С.

відповідача-2 - Громніцький Ю.П

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. (повне рішення складено 19.10.2018 р.)

у справі № 910/6924/18 (суддя - Ярмак О.М.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія"

про стягнення заборгованості у розмірі 403625335,22 грн

ВСТАНОВИВ:

У травні 2018 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" про солідарне стягнення 400378811,60 грн заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу за договором транспортування природного газу № від 11.09.2017 р., а також 2983291,98 грн пені і 263231,65 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" на користь позивача 400378811,60 грн основного боргу, 2983291,98 грн пені та 263231,65 грн 3% річних. У задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" заборгованості та ухвалити нове рішення про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" 400378811,60 грн заборгованості, 2983291,98 грн пені та 263231,65 грн 3% річних.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що оскільки відповідач-2 визнає себе постачальником природного газу, тому у нього є обов`язок перед позивачем по оплаті послуг з балансування за укладеним договором, а у позивача є право солідарного стягнення заборгованості також з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія".

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач-2 посилається на те, що ТОВ "Газоторгова компанія" не є стороною договору транспортування природного газу № від 11.09.2017 р., не є замовником послуг транспортування та не брало на себе жодних солідарних зобов`язань, ні положеннями Кодексу ГТС, ні Законом України "Про ринок природного газу" не передбачено виникнення солідарного обов`язку у відповідача за зобов`язаннями по договору, стороною якого він не є.

У письмових поясненнях відповідач-1 зазначає, що послуги балансування позивачем на спірну суму для відповідача-1 не надавались, у відповідності до положень п. 9 глави 1 розділу VIII та п. 1 глави 1 розділу ХІ Кодексу ГТС та п. 2.3 договору замовник може отримати від оператора послуги фізичного транспортування природного газу виключно газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій.

Відповідно до довідки про передачу апеляційної скарги раніше визначеному складу суду від 15.11.2018 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Калатай Н.Ф., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.11.2018 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 та призначено її до розгляду на 12.12.2018 р. о 13:00 год.

Разом з цим суддею Калатай Н.Ф. у судовому засіданні 12.12.2018 р. заявлено самовідвід у розгляді апеляційної скарги на підставі ч. 3 ст. 36 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2018 р. заяву судді Калатай Н.Ф. про самовідвід у справі задоволено, а справу передано на повторний автоматизований розподіл для здійснення визначення судової колегії.

На підставі зазначеної ухвали та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/566/18 від 13.12.2018 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6924/18.

Відповідно до довідки про передачу апеляційної скарги раніше визначеному складу суду Північного апеляційного господарського суду від 13.12.2018 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6924/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Мартюк А.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2018 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та призначено до розгляду на 16.01.2019 р.

Також до суду 22.12.2018 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" подано клопотання про продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р.

Однак ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" про продовження процесуального строку для усунення недоліків апеляційної скарги, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" на рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 з доданими документами повернуто заявникові без розгляду.

У призначеному засіданні суду 16.01.2019 р. у розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. оголошено перерву до 14.02.2019 р.

Разом з цим суд зазначає, що 29.01.2019 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" подано касаційну скаргу на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 р. у справі № 910/6924/18, якою повернуто без розгляду апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. було зупинено апеляційне провадження у справі № 910/6924/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. до перегляду Верховним Судом ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 р. про повернення апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 р. поновлено провадження у справі № 910/6924/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. та призначено до розгляду на 07.05.2019 р.

У засіданні суду 07.05.2019 р. оголошено перерву до 30.05.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1505/19 від 29.05.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6924/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6924/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Руденко М.А.

Ухвалою від 30.05.2019 р. справу № 910/6924/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У призначеному засіданні суду 30.05.2019 р. оголошено перерву до 20.06.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1710/19 від 19.06.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6924/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6924/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 р. справу № 910/6924/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" було прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

11.09.2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі - оператор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" (далі - замовник), керуючись Законом України "Про ринок природного газу" та Кодексом газотранстранспортної системи (далі - Кодекс ГТС) було укладено договір № транспортування природного газу (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1 договору оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору, встановленому в цьому договорі, вартість таких послуг.

Згідно з п. 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.

Як передбачено п. 1 глави 1 Розділу VIII Кодексу ГТС, одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Відповідно до п. 1 глави 3 розділу І Кодексу ГТС оператор ГТС на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, надає суб`єктам ринку природного газу: право користування газотранспортною системою на використання газотранспортної системи в межах розподілу потужностей на точках входу та виходу; послуги транспортування природного газу газотранспортною системою через газотранспортну систему в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї.

Пунктом 2.3 договору визначено перелік послуг, які можуть бути надані замовнику за цим договором, зокрема, послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності), послуги фізичного транспортування природного газу транспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування), послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до транспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається підписанням додатка № 1 (розподіл потужностей) та/або додатка № 2 (транспортування до цього договору) (п. 2.4 договору).

Згідно з п. 2.5 договору приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Відповідно до п. 2.6 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.

Як передбачено п. 2.7 договору, оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів.

Пунктом 3.1 договору визначено обов`язок оператора, зокрема, своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника відповідно до умов, встановлених Кодексом ГТС; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом ГТС та чинним законодавством України.

Оператор має право, зокрема, користуватися іншими правами, передбаченими цим договором та чинним законодавством України, для забезпечення належного надання послуг, а також для виконання обов`язків оператора газотранспортної системи (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 4.1 договору замовник зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі оплачувати вартість наданих йому послуг; дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом ГТС, негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси.

Замовник має право, зокрема, замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям (п. 4.2 договору).

Згідно з п. п. 9.1, 9.4 договору, у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та неврегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу ГТС у строк до 12 числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування. Оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок-фактуру. Замовник зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

За п. 9.2 договору вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою:

В=БЦГ*К*Q(БГ),

де БЦГ - базова ціна газу,

Q(БГ) - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування

К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.

Відповідно до п. 11.4 договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу ГТС та розділу ІХ цього договору.

Цей договір набирає чинності з дня його укладання на строк до 31 грудня 2017 року. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п. 17.1 договору).

Отже в силу положень розділу І Кодексу ГТС на позивача, як оператора газотранспортної системи, покладено обов`язок здійснення фізичного балансування, чим є заходи, що вживаються оператором газотранспортної системи для забезпечення цілісності газотранспортної системи, а саме: необхідного співвідношення обсягів природного газу, що фізично надійшли через точку входу і обсягів природного газу, фізично відібраного з точки виходу, тобто позивач контролює, щоб кожен замовник послуг транспортування міг відібрати з газотранспортної системи обсяг природного газу в межах обсягів, які ним були подані до газотранспортної системи.

У квітні 2017 року відповідач-1 відібрав з газотранспортної системи на точках виходу обсяг природного газу, що перевищує обсяг природного газу, що був поданий ним для транспортування на умовах договору № від 11.09.2017 р. на точках входу до газотранспортної системи, що створило негативну різницю природного газу, яка склала обсяг негативного місячного небалансу згідно з приписами Кодексу ГТС у розмірі 39284,071 тис. куб. м.

Оскільки відповідач-1 самостійно не врегулював наявні у нього місячні небаланси за вказаний період, у позивача, як оператора газотранспортної системи, виник обов`язок врегулювання такого небалансу за рахунок надання відповідачу-1 послуг балансування.

Зокрема, позивачем було надано відповідачу-1 послуги балансування обсягів природного газу для врегулювання негативного місячного небалансу відповідача-1 за квітень 2018 на загальну суму 500378811,60 грн, що підтверджується актом надання послуг балансування обсягів природного газу № 04-18--Баланс від 30.04.2018 р.

За твердженням позивача, вартість наданих ним послуг балансування по договору у квітні 2018 року, що залишилась неоплаченою склала 400378811,60 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач-1, на думку позивача, свої зобов`язання щодо відшкодування вартості наданих послуг згідно умов договору транспортування природного газу № від 11.09.2017 р. не виконав. Також, за переконанням позивача, укладення між відповідачем-1 та відповідачем-2 агентського договору № 01-04/1, предметом якого є передача природного газу для переробки його в мінеральні добрива на потужностях ПАТ "Одеський припортовий завод" та її зберігання, стало підставою виникнення небалансу, для врегулювання якого позивачем були надані послуги балансування на спірну суму, а згідно з ч. 2 ст. 1138 ГПК України, ст. ст. 543, 547 ЦК України учасники спільного товариства відповідають солідарно за всіма спільними зобов`язаннями незалежно від підстав їх виникнення.

За своєю правовою природою укладений між позивачем та відповідачем-1 договір № транспортування природного газу від 11.09.2017 р. містить елементи договору поставки та договору про надання послуг.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи, одержання доступу до потужності, надання послуг із транспортування, у тому числі послуг балансування системи, є складовими послуги транспортування природного газу та здійснюються виключно на підставі договору транспортування. Договір транспортування є документом, який регулює правовідносини між оператором газотранспортної системи і окремим замовником послуг транспортування.

Пунктом 8 глави 1 розділу XII Кодексу газотранспортної системи передбачено, що підписані щомісячні акти приймання-передачі газу відповідно до положень пункту 2 глави 7 розділу ІІІ цього Кодексу, що містять інформацію про щомісячні обсяги природного газу, виміряні для фізичних точок входу, поданого до газотранспортної системи, є основою для проведення алокації щомісячних обсягів природного газу для замовників послуг транспортування за формою оператора газотранспортної системи, розміщеною на своєму веб-сайті.

Згідно з п. 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи алокація - підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу ХІІ цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи оператор газотранспортної системи визначає місячний небаланс для кожного місяця як різницю між обсягом природного газу, який замовник послуг транспортування передав у точках входу і отримав з газотранспортної системи у точках виходу (у тому числі щодо власних споживачів) за цей газовий місяць. Місячний небаланс розраховується оператором газотранспортної системи до 10-го числа наступного місяця на підставі фактичних даних, одержаних у процесі алокації, яку здійснює оператор газотранспортної системи.

Згідно з п. 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації.

Як передбачено п. п. 1, 3 глави 1 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи, замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом.

Місячний небаланс, який виник у замовника послуг транспортування та не був врегульований в строк до 12-го числа наступного місяця, врегульовується оператором газотранспортної системи за рахунок таких заходів, зокрема як: при негативному місячному небалансі - за рахунок надання послуг балансування (п. 7 глави 3 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи).

Пунктами 1-4 глави 4 розділу XIV Кодексу газотранспортної системи передбачено, що розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування відповідно до договору транспортування природного газу. Базова ціна газу (БЦГ) - ціна, яка формується протягом розрахункового періоду оператором газотранспортної системи на основі витрат на закупівлю природного газу, транспортування та його зберігання. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є дані, визначені у звіті про надані послуги з транспортування. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа наступного місяця надає замовнику послуг транспортування звіт про надані послуги та рахунок на оплату. Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів.

Отже позивач має права та обов`язки щодо визначення за відповідачем-1 наявності негативного місячного небалансу та надання йому, у зв`язку з цим, послуг балансування у разі неврегулювання негативного місячного небалансу.

На підставі звіту по точках входу/виходу відповідача, як замовника послуг транспортування, за квітень 2018 року з деталізацією по споживачах ТОВ "Всеукраїнська Газоторгова компанія" на точках виходу здійснено алокацію обсягів природного газу, відібраних відповідачем з точок виходу з газотранспортної системи та встановлено, що на вході до газотранспортної системи ТОВ "Всеукраїнська Енерго Компанія" було надано обсяг природного газу 13000,00 тис. куб. м., при цьому на виході обсяг природного газу склав 52284,071 тис. куб. м., тобто обсяг небалансу склав 39284,071 тис. куб. м.

Таким чином, згідно з процедурою алокації позивачем встановлено негативний місячний небаланс поданого відповідачем-1 та транспортованого позивачем природного газу відповідно до умов договору транспортування природного газу № від 11.09.2017 р. в обсязі 39284,071 тис. куб. м. за квітень 2018 року.

На виконання умов укладеного договору позивач надав відповідачу-1 послуги балансування обсягів природного газу для врегулювання негативного місячного небалансу на загальну суму 500378811,60 грн за квітень 2018 року, що підтверджується актом надання послуг балансування обсягів природного газу від 30.04.2018 р. № 04-18--БАЛАНС.

Вищевказаний акт разом із рахунком № 04-18--БАЛАНС від 30.04.2018 р. на суму 500378811,60 грн, розрахунком вартості послуг балансування (додаток до акту), звітом по точках входу/виходу замовника послуг транспортування за квітень 2018 року позивач направив на адресу відповідача-1.

В матеріалах справи відсутні будь-які заперечення щодо кількості та вартості послуг небалансу за спірний період.

Відповідно до ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов`язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як передбачено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Встановлено, що заборгованість за надані у квітні 2018 року послуги балансування природного газу по договору склала 400378811,60 грн, враховуючи погашення відповідачем-1 суми 100000000,00 грн. Розмір послуг балансування природного газу по договору № транспортування природного газу від 11.09.2017 р. відповідачами не оспорюється.

01.04.2018 р. між ТОВ "Всеукраїнська Енерго Компанія" (далі - агент) та ТОВ "Газоторгова компанія" (далі - принципал) був укладений агентський договір № 01-04/18 (далі - агентський договір).

Відповідно до п. 1.1 агентського договору агент зобов`язався приймати від принципала газ, який належить принципалу, та за винагороду здійснювати за дорученням принципала від свого імені та за рахунок принципала юридичні та фактичні дії щодо переробки газу, який належить принципалу на продукцію на потужностях ПАТ "Одеський припортовий завод" та її зберігання.

Згідно з п. 1.2 агентського договору право власності на газ під час виконання цього договору від принципала до агента не переходить, принципал набуває право власності на продукцію з моменту її виробництва.

Як передбачено п. 2.1 агентського договору, під час виконання цього договору агент та принципал в рівній мірі користуються правами постачальника природного газу, передбаченими законодавством України, зокрема в частині права подання номінацій, реномінацій, обмеження і припинення постачальника природного газу на ПАТ "Одеський припортовий завод" і подачі заявок і розпоряджень ПАТ "Одеський припортовий завод" стосовно обмеження та припинення постачання газу, а також операторам газотранспортної і газорозподільної системи. Принципал уповноважує агента на реалізацію прав, передбачених цим пунктом, перед ОПЗ, а також перед операторами газотранспортної і газорозподільної систем.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача-1 та відповідача-2 солідарно вартість послуг балансування у розмірі 400378811,60 грн, 2983291,98 грн пені та 263231,65 грн 3% річних.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження виникнення солідарного обов`язку відповідача-2 перед позивачем у випадках, встановлених договором або законом.

Вбачається, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушені внаслідок несплати послуг балансування, яке було здійснено в рамках договору транспортування природного газу № від 11.09.2017 р., укладеного між позивачем та відповідачем-1.

Отже обов`язок сплати вартості наданих послуг балансування обсягів природного газу по договору транспортування природного газу № від 11.09.2017 р. за квітень 2018 року на суму 400378811,60 грн, а також 2983291,98 грн пені та 263231,65 грн 3% річних покладається на відповідача-1.

Вартість послуг балансування, зазначена позивачем, відповідає вимогам п. 9.2 укладеного договору, перевірена судом та є арифметично правильною.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем-1 наданих позивачем послуг балансування в зазначеному розмірі у відповідності до п. 9.4 договору та п. 4 глави 4 Розділу XIV Кодексу газотранспортної системи.

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення 400378811,60 грн заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу по договору транспортування природного газу № від 11.09.2017 р., є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія", в той час як вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" не підлягають задоволенню з підстав, які зазначені вище.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував та просить стягнути 2983291,98 грн пені і 263231,65 грн 3% річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Як передбачено ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Пунктом 13.5 укладеного договору передбачено, що, у разі порушення замовником строків оплати, передбачених цим договором, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача-1 2983291,98 грн пені та 263231,65 грн 3% річних є обґрунтованими, арифметично правильними, їх розмір перевірений судом, відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного договору.

Аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів, як необґрунтовані.

Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укртрансгаз" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 09.07.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Л.П. Зубець

С.А. Пашкіна