ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р. Справа№ 925/1118/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Разіної Т.І.

Тищенко А.І.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2018

у справі №925/1118/18 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія Київміськбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада»

про стягнення 31 467,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія Київміськбуд» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» (далі, відповідач) про стягнення 31 467,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем було виплачено на користь ОСОБА_1 - власника затопленої квартири АДРЕСА_1 31 467,80 грн. на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/20271/15-ц. Водночас, рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі №753/20271/15-ц встановлено, що причиною завдання матеріальної шкоди ОСОБА_1 став факт виконання ТОВ «БМК Тріада» (генпідрядником згідно умов договору №144 від 26.07.2010, укладеного із позивачем) монтажних робіт зі встановлення кульового крану (водозапірної арматури).

Відтак, позивач, посилаючись на положення частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України, звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 31 467,80 грн. в порядку регресу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.12.2018 у справі №925/1118/18 позов задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» на користь Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія Київміськбуд» 31 467,80 грн. виплаченого відшкодування шкоди в порядку регресу та 1 762,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що матеріалами справи підтверджено, що відповідач несе повну відповідальність за якість виконаних ним робіт по встановленню запірної арматури на всіх системах водопостачання, водовідведення та опалення, які прокладаються у будинку АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_4 ), а тому позов, з огляду на положення статті 1191 Цивільного кодексу України, підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, 29.12.2018 (про що свідчить відмітка Господарського суду Черкаської області) Товариство з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2018 у справі №925/1118/18 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням та неправильним застосуванням судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до наступного:

- спір у даній справі стосується нерухомого майна, а тому справа підсудна Господарському суду міста Києва, а відтак розглянута Господарським судом Черкаської області із порушенням встановлених статтею 30 Господарського процесуального кодексу України правил виключної підсудності;

- ТОВ «БМК Тріада» виконувало підрядні роботи на підставі договору №144 від 26.07.2010, укладеного із позивачем як замовником робіт, який відповідно до пунктів 3.1.4., 4.1. погоджує вартість (а отже і вид та якість) будівельних матеріалів, поставляє сантехнічне обладнання, здійснює контроль та технічний нагляд за ходом будівництва, приймає виконані будівельні роботи лише після підтвердження про якісне виконання робіт працівником з технічного нагляду замовника. Вказані будівельні роботи були прийняті позивачем, як замовником, без будь-яких зауважень та застережень, а тому генпідрядник не може нести відповідальність за крани, які вибрав замовник. Відтак, суд повинен був відмовити у задоволенні позовних вимог, адже позивачем не доведено належними і допустимими доказами, в чому полягає протиправна поведінка відповідача як підрядника за договором;

- місцевий господарський суд помилково не встановив, що саме позивач є особою, яка є відповідальною за завдані у цьому випадку збитки на підставі частини 2 статті 1172 Цивільного кодексу України, що виключає можливість застосування регресу.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

21.02.2019 позивач подав через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін. Позивач наголосив, що місцевим господарським судом було встановлено всі обставини, що мають значення для правильного вирішення спору по суті.

Позивач наголошує, що у межах проведеної у справі №753/20271/15-ц експертизи судом однозначно встановлена причина руйнування кульового крану - перевищення моменту сили затягування різьбового з`єднання при виконанні монтажних робіт, з урахуванням цього, питання якості кранів не ставиться під сумнів, а посилання відповідача на пункти 3.1.4., 4.1. договору підряду №144 від 26.07.2010 є помилковими; відповідач не надав жодного доказу на підтвердження того, що будівельні роботи були прийняті позивачем без зауважень; гарантійний строк за умовами договору підряду №144 від 26.07.2010 закінчується у листопаді 2023 року, а тому до цього часу відповідач має усувати недоліки, виявлені на об`єкті будівництва; посилання відповідача на те, що застосування частини 2 статті 1172 Цивільного кодексу України виключає можливість застосування регресу є надуманими та необґрунтованими.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.01.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» у справі №925/1118/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Михальської Ю.Б., суддів: Разіної Т.І., Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2018 у справі №925/1118/18 залишено без руху. Роз`яснено Товариству з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада», що протягом 10 (десяти) днів з дня вручення даної ухвали про залишення апеляційної скарги без руху скаржник має право усунути вказані недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази сплати судового збору у розмірі 2 643 грн.

12.02.2019 через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» подав заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якого долучено докази сплати судового збору, а саме: оригінал платіжного доручення №1020 від 04.02.2019 про сплату судового збору у розмірі 2 643,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2018 у справі №925/1118/18, розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), оскільки вказана справа відноситься до малозначних в розумінні Господарського процесуального кодексу України; надано позивачу строк на подання відзиву.

21.02.2019 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» через відділ документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду подав клопотання про внесення виправлень в ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019, а саме просив виправити допущену у мотивувальній частині ухвали Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 у справі №925/1118/18 описку, виключивши з її тексту наступні абзаци: «Частиною 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено, що з 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 762,00 грн. Отже, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує 176 200,00 грн. (1 762,00 грн. х 100 = 176 200,00 грн.)» та вказавши замість них правильні дані: «Частиною 3 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що з 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1 921,00 грн. Отже, малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує 192 100,00 грн. (1 921,00 грн. х 100 = 192 100,00 грн.).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2019 відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» про внесення виправлень в ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 про відкриття апеляційного провадження у справі №925/1118/18.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, 05.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2019 у справі №925/1118/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 апеляційне провадження у справі №925/1118/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2018 у справі №925/1118/18 зупинене до розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2019 у справі №925/1118/18. Матеріали справи №925/1118/18 направлено до Касаційного господарського суду у складі Верховного суду.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 15.05.2019 у справі №925/1118/18 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2019 у справі №925/1118/18 повернено скаржнику без розгляду разом з доданими до неї матеріалами.

06.06.2019 матеріали справи №925/1118/18 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського після розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 01.03.2019 у справі №925/1118/18 та передано головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2018 у справі №925/1118/18; розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання), як було зазначено в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 про відкриття апеляційного провадження у даній справі.

У матеріалах справи наявні належні докази повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

26.07.2010 між Акціонерним товариством холдингова компанія «Київміськбуд» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» (генпідрядник) було укладено Договір №144 на будівництво житлових будинків №2 та № 3 з об`єктами соціально-культурного призначення та підземним паркінгом на АДРЕСА_1 (далі, Договір).

Згідно умов Договору Генпідрядник зобов`язався за завданням Замовника на свій ризик, у визначені цим договором строки виконати будівельно-монтажні роботи відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації і технічної характеристики об`єкта з будівництва об`єкта, передбаченої п. 1.2 цього договору, передати житлову частину об`єкта під заселення, а об`єкт - експлуатуючий організації, на умовах, визначених цим договором роботи (пункт 1.1. Договору).

Генпідрядник виконує роботи з будівництва Об`єкта:

- житловий будинок АДРЕСА_5 , серія монолітно-каркасний, 26 поверхів, 184 квартир, одно-секційний, загальною площею 14 977 кв. м.

- вбудовані нежитлові приміщення - загальною площею 1 026 кв.м.

- житловий будинок АДРЕСА_6 , серія монолітно-каркасний, 25 поверхів, 184 квартир, одно-секційний, загальною площею 14 395 кв. м.

- вбудовані нежитлові приміщення - загальною площею 960 кв. м.

- прибудовані приміщення - 6905 кв.м.

- ТП ( трансформаторна підстанція) - 266 кв.м.

- підземні паркінги (гаражні бокси) - 259 маш./ місць, площею 7600 кв.м.

- пусконалагоджувальні роботи ( п. 1.2. договору).

За твердженням позивача, у 2013 році ПрАТ «Київміськбуд» здав, а ТОВ «Перший український експертний центр» прийняв на баланс завершений будівництвом багатоквартирний будинок, що розташований по АДРЕСА_1 (колишня адреса АДРЕСА_5 ).

У жовтні 2015 року власник квартири АДРЕСА_1 звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший Український експертний центр», залучивши в якості третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» про відшкодування збитків внаслідок залиття його квартири.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22.03.2018 у справі №753/20271/15-ц (провадження №2/753/1079/18) позовні вимоги власника квартири задоволено частково та стягнуто:

- з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія Київміськбуд» матеріальну шкоду у розмірі 22 705 (двадцять дві тисячі сімсот п`ять) гривень 40 копійок, витрати за проведення судової інженерно- технічної експертизи у сумі 7000 (сім тисяч) гривень, а разом 29 705 (двадцять дев`ять тисяч сімсот п`ять) гривень 40 копійок.

- з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія Київміськбуд» судовий збір в розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 40 коп.

У задоволенні позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «Перший всеукраїнський експертний центр» про відшкодування шкоди відмовлено.

Постановою Апеляційного суду міста Києва від 11.07.2018 у справі №753/20271/15 рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22.03.2018 у справі №753/20271/15-ц залишено без змін.

На виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22.03.2018 та постанови Апеляційного суду міста Києва від 11.07.2018 позивачем було сплачено збитки власнику квартири в розмірі 31 467,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №28263 від 30.07.2018.

Позивачем на адресу відповідача було направлено лист від 02.08.2018 №03380/0/2-18, в якому він просить протягом 7 (семи) днів компенсувати кошти у розмірі 31 467,80 грн., що були сплачені постраждалому власнику квартири у зв`язку з виявленими недоліками при монтажі крану в АДРЕСА_1 (колишній АДРЕСА_1) .

Даний лист був вручений представнику відповідача 06.08.2018, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним у матеріалах справи, однак відповідач відповіді на лист не надав, коштів не сплатив.

Приватне акціонерне товариство «Холдингова компанія Київміськбуд», звертаючись до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» обґрунтовує вимоги тим, що пошкодження майна ОСОБА_1 відбулося внаслідок неправомірних дій підрядника ТОВ «БМК Тріада», тому на підставі статей 1172, 1191 Цивільного кодексу України позивач, як особа, яка відшкодувала шкоду, завдану відповідачем, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржене рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За загальними положеннями про відшкодування шкоди, закріпленими у статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом цієї норми, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить наявність шкоди, протиправну поведінку заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача та вину. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до частини 2 статті 1172 Цивільного кодексу України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням замовника.

Для виникнення у особи обов`язку по відшкодуванню шкоди відповідно до вимог частини 2 статті 1172 Цивільного кодексу України, крім наявності загальних умов, необхідні спеціальні умови, які визначаються залежно від суб`єктного складу відповідних відносин, зокрема існування договору підряду та дія підрядника за завданням замовника (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.11.2011 у справі №36/190-45/142).

Із наявної у матеріалах справи копії Договору №144 від 26.07.2010 на будівництво житлових будинків та додатків до нього вбачається, що генпідрядник - відповідач виконує роботи з будівництва, зокрема, житлового будинку АДРЕСА_5 , в т.ч. виконує монтажні роботи.

Крім того, до переліку складових для визначення Договірної ціни по будівництву цього будинку внесено і витрати Генпідрядника на водопровід, каналізацію, опалення, запірну арматуру, які позивач оплачує відповідачу.

Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі «Совтрансавто-Холдінг» проти України» (заява №48553/99), а також рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі «Брумареску проти Румунії» (заява №28342/95)).

Так, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 22.03.2018 у справі №753/20271/15-ц, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 11.07.2018 у справі №753/20271/15, було встановлено, що 17.08.2015 у квартирі АДРЕСА_1 в період гідравлічних випробувань на стояку гарячого водопостачання лопнула водозапірна арматура (кран), в результаті чого цю та інші квартири було залито.

Проведеною у справі №753/20271/15 комплексною судовою будівельно-технічною експертизою (висновок №СЕ-1-1-4-8.16 від 10.08.2016) встановлено, що першопричиною руйнування кульового крану стало перевищення моменту сили затягування різьбового з`єднання при виконанні монтажних робіт зі встановлення кульового крана, сітчатого фільтра та приєднувального патрубка з накидною гайкою до індивідуального приладу обліку витрат води (лічильника) на стояку гарячого водопостачання у приміщенні кухні досліджуваної квартири, про що свідчить характер виявлених тріщин. Шаровий кран (різьбова частина затяжного патрубка) міг лопнути внаслідок або за наслідками проведених монтажних робіт при його установці, що найбільш вірогідно, були проведені з недотриманням вимог технічної документації та вимог нормативно-правових актів, як от недопущення згинаючих зусиль, перекосів, не співвідносності елементів системи водопостачання трубопроводу і затяжного патрубка крану тощо.

При цьому, апеляційним судом у справі №753/20271/15 встановлено, що «…висновок експертизи є однозначним, а використане експертами у відповіді на друге питання слово «міг» відноситься до слів «внаслідок» або «за наслідками» проведених монтажних робіт при установці шарового крану. При цьому, чітко встановлено, що причиною руйнування кульового крану стало перевищення моменту сили затягування різьбового з`єднання при виконанні монтажних робіт.».

Таким чином, судом у межах справи №753/20271/15 однозначно встановлена причина руйнування кульового крану - перевищення моменту сили затягування різьбового з`єднання при виконанні монтажних робіт, з урахуванням чого посилання скаржника на положення пунктів 3.1.4., 4.1. договору підряду №144 від 26.07.2010 як на підставу для відмови у позові є безпідставними.

Водночас, судом критично оцінюються доводи скаржника про те, що будівельні роботи були прийняті позивачем, як замовником, без будь-яких зауважень та застережень, а тому генпідрядник не може нести відповідальність за крани, які вибрав замовник, оскільки така обставина не підтверджена жодними доказами.

Відповідно до частини 1 статті 859 Цивільного кодексу України договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов`язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 Цивільного кодексу України протягом усього гарантійного строку.

Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру (частина 1 статті 857 Цивільного кодексу України).

Частиною 2 статті 859 Цивільного кодексу України встановлено, що гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результати роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

У пункті 3.1.21. Договору зазначено, що Генпідрядник гарантує Замовнику досягнення об`єктом будівництва визначених у проектно - кошторисній документації показників і можливість експлуатації об`єкта протягом 10 років з моменту введення його в експлуатацію.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач несе повну відповідальність за якість виконаних ним робіт по встановленню запірної арматури на всіх системах водопостачання, водовідведення та опалення, які прокладаються у будинку АДРЕСА_5 .

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що вина Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» (підрядної органі заїці, що проводила монтажні роботи) фактично підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи №СЕ-1-1-4-8.16 від 10.08.2016, які Апеляційний суд міста Києва визнав повними та обґрунтованими. Отже, із наведених обставин справи вбачається факт неправомірних дій відповідача при виконанні монтажних робіт.

Позивачем доведений причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача і завданою шкодою в розмірі 31 467,80 грн.

Право зворотної вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата.

Наявність судового рішення, за яким з потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для предявлення регресного позову.

Такий позов може бути предявлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню.

Так, на виконання рішення Дарницького районного суду міста Києва від 22.03.2018 та постанови Апеляційного суду міста Києва від 11.07.2018 позивачем було сплачено збитки власнику квартири в розмірі 31 467,80 грн., що підтверджується платіжним дорученням №28263 від 30.07.2018.

З урахуванням встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення у даній справі регресного позову до відповідача, як особи, винної у заподіянні шкоди.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що саме позивач є особою, яка є відповідальною за завдані у цьому випадку збитки, а частина 2 статті 1172 Цивільного кодексу України виключає можливість застосування регресу, колегією суддів відхиляються з огляду на те, що підставою регресного позову відповідно до статті 1191 Цивільного кодексу України є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред`явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди, водночас, жодним нормативно-правовим актом не встановлені інші критерії (мови) для подачі регресу, а також норму права, яка б містила заборону регресного відшкодування збитків у разі застосування частини 2 статті 1172 Цивільного кодексу України.

Посилання скаржника на те, що спір у даній справі стосується нерухомого майна, а тому справа підсудна Господарському суду міста Києва, а відтак розглянута Господарським судом Черкаської області із порушенням встановлених статтею 30 Господарського процесуального кодексу України правил виключної підсудності є безпідставними, оскільки предметом спору у даній справі є вимога про стягнення грошових коштів у порядку регресу, а відтак позов правомірно було пред`явлено до суду за місцезнаходженням відповідача на підставі статті 27 Господарського процесуального кодексу України.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Позивачем доведено порушення його прав та законних інтересів зі сторони відповідача.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 15.02.2019 у даній справі підлягає залишенню без змін.

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 2 частини 1 статті 275, статтями 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БМК Тріада» на рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2018 у справі №925/1118/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 07.12.2018 у справі №925/1118/18 залишити без змін.

Матеріали справи №925/1118/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 286 Господарського процесуального кодексу України та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Т.І. Разіна

А.І. Тищенко