ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/1090/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Ярош А.І.,

суддів Діброви Г.І., Савицького Я.Ф.,

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.05.2019 року про повернення позовної заяви у справі № 916/1090/19

за позовом: Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення

до відповідача - 1: Одеської міської ради

до відповідача - 2: Юридичного департаменту Одеської міської ради

за участю третіх осіб на стороні позивача:

1) Державного підприємства "Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр"

2) Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України,

за участю третіх осіб на стороні відповідача:

1) прокуратури Одеської області,

2) Департаменту комунальної власності Одеської міської ради,

про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИЛА:

17 квітня 2019 року до Господарського суду Одеської області надійшла позовна заява Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до Одеської міської ради до Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради від 21.03.2018. № 3147-VII.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22 квітня 2019 року у справі №916/1090/19 (суддя Погребна К.Ф.) позовну заяву Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення (вх.. №1117/19 від 17.04.2019р.) залишено без руху, з посиланням на п.5 ч.3 ст.162, ч.1 ст.174 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.05.2019р. у справі №916/1090/19 (суддя Погребна К.Ф.) позовну заяву Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до Одеської міської ради та Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення - повернуто без розгляду.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем отримано копію ухвали суду про залишення позову без руху 02.05.2019 року, однак не усунуто недоліків у десятиденний строк, наданий йому судом.

Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення з ухвалою суду першої інстанції не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.05.2019р. у справі №916/1090/19 про повернення позовної заяви скасувати, а справу №916/1090/19 направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що Концерном РРТ було своєчасно усунуто недоліки позовної заяви, тому підстав для повернення позовної заяви від 15.04.2019р. №1441/9-03 немає.

Так, апелянт зазначає, що відповідно до заяви від 11.05.2019р. №2140/9-03 усунув недоліки позовної заяви. Зазначену заяву концерн РРТ направив на адресу Господарського суду одеської області поштою 13.05.2019р. - у останній день десятиденного строку, що був встановлений судом для усунення недоліків, оскільки 12 травня 2019 р. - неділя - вихідний день. Апелянт, посилаючись на положення ст.254, 255 Цивільного кодексу України, зазначає, що письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими що здані своєчасно.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 18.06.2019 прийнято справу до провадження зміненим складом колегії суддів - Ярош А.І. (головуючий), судді Діброва Г.І., Савицький Я.Ф.

У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура Одеської області вважає доводи апеляційної скарги необгрунтованими, апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу - без змін. Зауважує, що навіть після усунення недоліків позовної заяви позивачем належним чином не зазначено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судовою колегією, Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Одеської міської ради та Юридичного департаменту Одеської міської ради, у якому просить суд, визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради від 21.03.2018р. № 3147-VII «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за адресою: м. Одеса, вул.. Люстдорфська дорога, 55-Д, вул.. Жаботинського, 54-А, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, які знаходяться в постійному користуванні Прокуратури Одеської області» та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :18:017: 0058 за Територіальною громадою міста Одеси в особи Одеської міської ради, здійснену Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису на право ( в Державному реєстрі прав) 25753975 від 13.04.2018р.

В позовній заяві Концерн радіомовлення, радіозв`язку та телебачення просить суд визнати незаконним та скасувати рішення Одеської міської ради №3147-VII від 21.03.2018р. №3147-VII "Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55-Д, вул. Жаботинського, 54-А, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, які знаходяться в постійному користуванні Прокуратури Одеської області" та скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим №:18:017:0058 за територіальною громадою міста Одеси в особі Одеської міської ради, здійснену Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису про право (в Державному реєстрі прав) 25753975 від 13.04.2018р.

Позовні вимоги мотивовано тим, що рішення Одеської міської ради №1483-VII від 07.12.2016р. «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, площею 3,4605 га, за адресою: м. Одеса, вул. Жаботинського ( в районі буд. №54), присвоєння нової адреси та надання її в постійне користування Прокуратурі Одеської області, було прийняте всупереч законодавства та з перевищенням компетенції органу місцевого самоврядування щодо розпорядження землями.

Позов мотивовано тим, що ДП «ООРТПЦ» здійснюючи свою діяльність, використовує земельну ділянку за адресою: м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 55, на підставі рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих від 28.09.1944 №1110 та протоколу № 2 наради, затвердженого головою Одеської обласної державної адміністрації, від 19.04.2004р.

Проаналізувавши рішення виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих від 28.09.1944 №1110, постанову Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Земельного Кодексу Української РСР» та положення національного чинного законодавства, позивач дійшов висновку, що земельна ділянка на Люстдорфській дорозі, 55 у м. Одеса, відноситься до земель державної власності.

Також, позивач звертав увагу суду на те, що відповідно до положень Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування лише із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Водночас, обласні державні адміністрації із земель державної власності на їхній території передають у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів земельні ділянки для всіх потреб, крім випадків, визначених законом, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена.

Таким чином, позивач зазначає, що оскаржуване рішення Одеської міської ради №1483-VII від 07.12.2016р. про затвердження проекту землеустрою та надання спірної земельної ділянки в користування прокуратурі Одеської області є незаконним та прийнятим з перевищенням компетенції органу місцевого самоврядування щодо розпорядження землями, оскільки рішення прийнято без нотаріально посвідченої згоди користувача земельної ділянки.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.04.2019 року залишено без руху позовну заяву від 17.04.2019р. (вх.№ 1117/19) Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до Одеської міської ради та Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, надано Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення десятиденний термін з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для надання до суду заяви про усунення недоліків позовної заяви від 14.04.2019р. за вх. №1117/19.

Ухвалу мотивовано тим, що позовна заява не містить правових підстав щодо визнання незаконним та скасування рішення Одеської міської ради від 21.03.2018р. № 3147-VII «Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок за адресою: м. Одеса, вул.. Люстдорфська дорога, 55-Д, вул. Жаботинського, 54-А, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, які знаходяться в постійному користуванні Прокуратури Одеської області» та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :18:017: 0058 за Територіальною громадою міста Одеси в особи Одеської міської ради, здійснену Юридичним департаментом Одеської міської ради, номер запису на право ( в Державному реєстрі прав 25753975 від 13.04.2018р.

06.05.2019 року за вх. №19679/19 та №19680/19 до Господарського суду Одеської області повернулись рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

З поштових повідомлень вбачається, що ухвала Господарського суду Одеської області від 22.04.2019 року про залишення позовної заяви без руху була відправлена Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення за адресою: 04112, м. Київ, вул. Дорожицька, 10 та вручена представнику Концерну за довіреністю - особі «Зуєва»02.05.2019 року.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.05.2019 року у справі №916/1090/19 було повернуто позовну заяву Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення до Одеської міської ради та Юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень.

Ухвалу суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач у встановлений строк не усунув недоліки, що слугувало підставою для повернення позовної заяви в порядку ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши наявні матеріали, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про повернення позовної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 зазначеного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (частина 2 статті 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

У позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (стаття 162 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 164 зазначеного Кодексу до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: 1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; 2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази, позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). У разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо. До заяви про визнання акта чи договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування. До позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Згідно з частинами 1, 3, 4, 7 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді. У разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду, суд не має права повторно повертати позовну заяву.

За змістом статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як уже зазначалося, ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.04.2019р. залишено без руху позовну заяву Концерна радіомовлення, радіозв`язку та телебачення через те, що надана позовна заява не містить правових підстав позову.

Позивачу було встановлено десятиденний строк на усунення недоліків його позовної заяви з моменту отримання цієї ухвали.

Стаття 116 ГПК України визначає початок і закінчення процесуальних строків. Так, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Відповідно до ст.253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною 5 статті 254 ЦК України та частиною 4 ст.116 ГПК України врегульовано, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 22.04.2019р. отримано представником позивача 02.05.2019 року, отже, 10-тиденний термін усунення недоліків сплив 13.05.2019 року з урахуванням вихідних днів.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, 13.05.2019 року Концерн направив на адресу господарського суду Одеської області заяву про усунення недоліків позовної заяви, яку отримано судом 16.05.2019 року.

Направлення позивачем заяви про усунення недоліків на адресу суду саме 13.05.2019 року підтверджується квитанцією Укрпошти від 13.05.2019 року, поштовою накладною, описом вкладення у цінний лист, реєстром відправки кореспонденції, а також рекомендованим поштовим повідомленням (т.2 а.с.8-17).

Відповідно до приписів ст. 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції. Письмові заяви та повідомлення, здані до установи зв`язку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно.

Аналогічні положення містять ч.ч.6,7 ст.116 ГПК України, якими регламентовано, що останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу.

Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Таким чином, з наявних матеріалів вбачається, що позивач направив заяву про усунення недоліків в останній день закінчення строку, наданого йому для усунення недоліків, а отже - своєчасно, тому строк усунення недоліків позивачем не пропущено, як помилково зазначено судом першої інстанції, а навпаки, направлено заяву про усунення недоліків в строк, визначений судом.

Судова колегія наголошує на необхідності дотримання судом принципу справедливого та публічного суду, який закріплений в Європейській конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, яка ратифікована Законом України від 17.07.1997 №475/97.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що «у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення».

У справі Bellet v. Fгапсе Суд зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.6 ст.174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Проте, суд першої інстанції повернув позовну заяву без розгляду, не дотримавшись 5тиденного строку, не надавши часу для поштового перебігу, та не дочекавшись заяви про усунення недоліків, яку було подано заявником своєчасно до поштової установи - у останній день десятиденного строку, що був встановлений судом для усунення недоліків.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що пунктом 5 ч.1 ст.162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Судом першої інстанції було залишено позовну заяву без руху в ухвалі від 22.04.2019 року з підстав не зазначення позивачем правових підстав заявленого позову.

Проте, за переконанням судової колегії, суд повинен надавати оцінку наявності або відсутності обґрунтування правових підстав заявленого позову при розгляді справи по суті, отже відсутність правових підстав позову може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, а не підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

З наведених підстав, апеляційний суд доходить висновку, що місцевий господарський суд не був позбавлений можливості порушити провадження у справі та розглянути її, надавши оцінку правовому обґрунтуванню підстав позову при розгляді справи по суті.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про безпідставність та необґрунтованість висновків суду в оскаржуваній ухвалі про те, що у встановлений строк позивач не усунув недоліки позовної заяви, та відповідно - про повернення позовної заяви Концерну радіомовлення, радіозв`язку та телебачення.

За таких обставин, судова колегія доходить висновку про те, що наведені у апеляційній скарзі аргументи є підставами для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки оскаржувана ухвала містить висновки, які не визнаються судовою колегією законними та обґрунтованими.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що в позовній заяві Концерн зазначив третіх осіб на стороні позивача - Державного підприємства "Одеський обласний радіотелевізійний передавальний центр" та Адміністрації державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, третіх осіб на стороні відповідача - прокуратури Одеської області, Департаменту комунальної власності Одеської міської ради.

Проте судом першої інстанції помилково не відображено третіх осіб в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст.41 ГПК України, у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відповідно до ст.50 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права та обов`язки, встановлені статтею 42 цього Кодексу. Вступ у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не тягне за собою розгляду справи спочатку.

Судова колегія вважає, що, оскільки позивачем в позовній заяві зазначено вищенаведених третіх осіб, вони є учасниками по справі, тому незазначення цих юридичних осіб в тексті ухвали суду першої інстанції ( ані у вступній, ані в мотивувальній частинах ухвали) та її ненаправлення цим учасникам справи є порушенням їх прав та обов`язків, передбачених приписами ст. 41, 42, 50 ГПК України.

За таких обставин, судова колегія вважає вважає за доцільне направити вищенаведеним третім особам копію даної постанови як учасникам судового провадження, оскільки позовна заява була направлена на їх адресу, предмет та підстава позову можуть стосуватися їх прав та обов`язків, про що суд першої інстанції має визначитись в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, Південно-західний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.05.2019 року у справі №916/1090/19 слід скасувати, апеляційну скаргу Концерна радіомовлення, радіозв`язку та телебачення - задовольнити, та направити матеріали оскарження ухвали до господарського суду Одеської області для продовження розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 269, 270, п.6 ч.1 ст.275, ст. 280, 282, 287-288 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Концерна радіомовлення, радіозв`язку та телебачення задовольнити. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 14.05.2019 року у справі №916/1090/19 про повернення позовної заяви - скасувати.

Направити матеріали оскарження ухвали по справі №916/1090/19 до господарського суду Одеської області для продовження розгляду справи.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду відповідно до ст.ст.287-288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.І. Ярош
Судді Г.І. Діброва
Я.Ф. Савицький