ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р. Справа№ 920/593/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Смірнової Л.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представників згідно з протоколом судового засідання від 01.07.2019

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт»

на рішення Господарського суду Сумської області від 05.04.2019 (повне рішення складено 15.04.2019)

у справі № 920/593/18 (головуюча суддя Спиридонова Н.О., судді Резніченко О.Ю., Котельницька В.Л.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт»

до Головного управління ДФС у Сумській області,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головного управління ДФС у Миколаївській області

про захист ділової репутації,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» (далі - ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт») звернулося до Головного управління ДФС у Сумській області (далі - ГУ ДФС у Сумській області) про визнання недостовірною, такою, що порушує ділову репутацію ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт», інформацію, викладену у листі ГУ ДФС у Сумській області від 29.05.2018 № 1688/7/18-28-21-03-08, а саме: «щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні від 21.11.2016 № 0000022, в ході якого ліквідовано «конвертаційний центр», до складу якого входили суб`єкти господарювання, зареєстровані у різних регіонах України, в тому числі суб`єкт господарювання ТОВ «ПВП «Стандарт» (код 38867768)». З метою спростування недостовірної інформації просило зобов`язати ГУ ДФС у Сумській області повідомити Головне управління ДФС у Миколаївській області про ухвалене у справі за позовом ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» до ГУ ДФС у Сумській області про захист ділової репутації, рішення суду протягом місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги про захист ділової репутації обґрунтовані тим, що 20.07.2018 заявник отримав від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрокомекспо» (далі - ТОВ «Агрокомекспо») копію листа ГУ ДФС у Миколаївській області від 09.07.2018 № 9672/10/14-29-14-08-11, в якому зазначено, що згідно листа ГУ ДФС у Сумській області від 29.05.2018 № 1688/7/18-28-21-03-08 щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні від 21.11.2016 № 0000022, в ході якого ліквідовано «конвертацій ний центр», до складу якого входили суб`єкти господарювання, зареєстровані у різних регіонах України, в тому числі суб`єкт господарювання ТОВ «ПВП «Стандарт». На переконання позивача, відповідачем була поширена інформація, що стосується безпосередньо ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт», яка була викладена в листі, адресованому іншій особі, а саме ГУДФС у Миколаївській області. Така інформація не підтверджена жодним доказом, а є предметом дослідження в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022, зареєстрованому в ЄРДР 21.11.2016.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 23.10.2018 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління ДФС у Миколаївській області (далі - ГУ ДФС у Миколаївській області).

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Сумської області від 05.04.2019 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що звернення відповідача до іншого органу державної податкової служби, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими особами або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих осіб, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам.

Суд першої інстанції зазначив, що зміст листа не містить в собі вказівок про вину позивача у скоєнні кримінального правопорушення, а лише спрямований на отримання доказів для її доведення або спростування в майбутньому. Тому направлення вимоги, з метою повного дослідження обставин кримінального провадження, згідно з вимогами ст. 93 КПК України ГУ ДФС у Миколаївській області, на території обслуговування якого зареєстровані суб`єкти господарювання щодо яких встановлено неправомірне формування податкового кредиту, з зазначенням інформації, яка міститься в реєстрі досудових розслідувань, не може визнаватись поширенням недостовірної інформації.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що інформація, зазначена у вимозі ГУ ДФС у Сумській області не може бути підставою для захисту права на недоторканість ділової репутації.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

У квітні 2019 року ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 05.04.2019 та ухвалити нове, яким позов про захист ділової репутації задовольнити повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» на рішення Господарського суду Сумської області від 05.04.2019. Задоволено клопотання ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Сумської області. Справу призначено до розгляду на 27.06.2019.

Розгляд справи здійснювався різними складами суду.

27.06.2019 було оголошено перерву у судовому засіданні до 01.07.2019, зокрема, у зв`язку з технічними збоями в налаштуванні відеоконференції із Господарським судом Сумської області.

01.07.2019 в судове засідання (яке проводилося в режимі відеоконференції) з`явилися представники сторін - позивача та відповідача (представники прибули до господарського суду Сумської області). Представник третьої особи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в порядку передбаченому ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується телефонограмою від 27.06.2019 (прийняв головний інспектор відділу ГУ ДФС у Миколаївській області - Федорінський Є.А.). Про судове засідання 27.06.2019 третя особа була обізнана, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 27.05.2019.

Представник скаржника підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» в апеляційній скарзі не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові з огляду на таке.

Скаржник вважає, що лист, від 29.05.2018 направлявся за підписом першого заступника начальника ГУ ДФС у Сумській області Іванютою О.П., який не був керівником органу досудового розслідування, слідчим чи прокурором. Відповідно до своїх функціональних обов`язків Іванюта О.П. координував діяльність податкової міліції у цілому, проте він не був особою, яка може здійснювати будь-які процесуальні дії у рамках кримінального провадження та не мав жодного права та законних на те підстав підписувати лист від 29.05.2018 у рамках кримінального провадження №0000022.

Так, скаржник зазначає, що Іванюта О .П. у листі від 29.05.2018 посилається на норми Податкового кодексу України, які безпосередньо встановлюють підстави для проведення позапланових перевірок. А тому, на думку скаржника, вказаний лист не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та не узгоджується із засадами кримінального провадження, передбаченим у ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України.

Також скаржник стверджує що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи товариства про те, що на час направлення листа 29.05.2018, позивач вже скасував у судовому порядку податкові повідомлення-рішення, а також не прийняв до уваги надані заявником докази, а саме судові рішення, які спростовували недостовірну інформацію стосовно сторони.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

10.06.2019 на адресу суду апеляційної інстанції від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ГУ ДФС у Сумській області, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Відповідач зазначає, що слідче управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області, здійснюючи розслідування вищевказаного кримінального провадження, як орган досудового розслідування (в розумінні КПК України), здійснило заходи, направлені на реалізацію завдань та повноважень передбачених п. 348.2 ст. 348, п. 350.1 ст. 350 Податкового кодексу України шляхом направлення листа від 29.05.2018 № 1688/7/18-28-21-03-08 та з метою недопущення вимог податкового законодавства.

Звернення органу досудового розслідування, до іншого контролюючого органу, що містить певні відомості з матеріалів кримінального провадження про можливі ризики зниження (мінімалізації) податкових зобов`язань з боку платників податків, передавалися чи повідомлялися не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих осіб, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами (контролюючими органами). Тому направлення листа від 29.05.2018 № 1688/7/18-28-21-03-08 є дією уповноваженого органу на перевірку інформації і не може розглядатися як поширення недостовірної інформації.

Відповідач долучив до відзиву оригінал листа ГУ ДФС у Сумській області від 29.05.2018 № 1688/7/18-28-21-03-08.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, звертаючись до суду першої інстанції вказав, що 20.07.2018 він отримав від ТОВ «Агрокомекспо» копію листа ГУ ДФС у Миколаївській області від 09.07.2018 № 9672/10/14-29-14-08-11. У вказаному листі зазначено, що згідно листа ГУ ДФС у Сумській області від 29.05.2018 № 1688/7/18-28-21-03-08 щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні від 21.11.2016 № 0000022, в ході якого ліквідовано «конвертаційний центр», до складу якого входили суб`єкти господарювання, зареєстровані у різних регіонах України, в тому числі суб`єкт господарювання ТОВ «ПВП «Стандарт».

Так, на переконання ТОВ «ПВП «Стандарт», інформація, яка була поширена відповідачем, є недостовірною, оскільки вона не є доведеним фактом, не підтверджена жодним доказом, а є предметом дослідження в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000022, зареєстрованому в ЄРДР 21.11.2016.

Позивач стверджував, що відповідачем не надано жодних доказів, що підтверджують інформацію про ліквідацію «конвертаційного центру», до складу якого начебто входило ТОВ «ПВП «Стандарт» та взагалі існування та ліквідації такого «конвертаційного центру», а також участі у ньому ТОВ «ПВП «Стандарт».

Заперечуючи проти вимоги позивача, ГУ ДФС у Сумській області повідомило, що в провадженні слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000022, розпочате 21.11.2016 за фактом умисного ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах службовими особами ТОВ «ПВП «Стандарт», СК «Колос», ТОВ «Веладіс», ТОВ «Ріверс КС», ТОВ «Агростандарт 1» та ТОВ «Промторг ЛТД» за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України.

Так, відповідач вказав, що, задовольняючи клопотання заступника начальника управління начальника першого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Сумській області про накладення арешту на рахунки ТОВ «ПВП «Стандарт», слідчий суддя виходив з того, що «в ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «ПВП «Стандарт» () з січня 2016 року по січень 2017 року внаслідок здійснення операцій з сумнівними контрагентами ТОВ «Енергобізнесальянс», ТОВ «Агро-Альянс-Пром», ФГ «Агросад-2012», ТОВ «ВПТК-Ютал», ФГ «Спас-2007», ТОВ «Еліта», ПП «ТД «Аверс Трейд», ТОВ «Девелопінвестпром», ТОВ «Андрос», ТОВ СГП «Зеленецьке», ТОВ «ТД Санбері», ТОВ «Супрім-Груп», ТОВ «Альт-Стандарт», СГВК «Фаворит», СГК «Колос», ТОВ «АПК Сємка», ТОВ «Сонкей», СВК «Владичень», ТОВ «Шанс» безпідставно завищили податковий кредит з ПДВ, в результаті чого ухилилися від сплати податку на додану вартість у сумі 45046170 грн. Дане порушення доказується актом документальної перевірки від 23.05.2017 № 346/18-28-14-07/38867768/72, відповідно до висновку якого встановлено порушення ТОВ «ПВП «Стандарт»: пп. «а» п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5 «г», п. 198.6 ст. 198, п. 201.1. ст.. 201, абз. 19 п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 45046170,00 грн. Крім того відповідно до протоколів негласних слідчих (розшукових) дій у вигляді зняття інформації з транспортної телекомунікаційної мережі, встановлено умисел службових осіб ТОВ «ПВП «Стандарт» направлений на ухилення від сплати податків та незаконної діяльності з продажу незаконно отриманого ПДВ. Вищевикладене свідчить про використання вказаного СГД для прикриття незаконної діяльності, обготівкування коштів та надання послуг підприємствам реального сектору економіки із мінімізації податкових зобовязань та створення умов для ухилення від сплати податків».

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що ГУ ДФС у Сумській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику в розумінні ст. 41 Податкового кодексу України. Направлення органом досудового розслідування до інших територіальних органів ДФС листа, в якому ставилось питання про організацію та проведення документальних позапланових перевірок суб`єктів господарювання, відносно яких є ризик заниження (мінімізації) податкових зобов`язань, є реалізацією контролюючим органом (в даному випадку органом досудового розслідування) визначених законом повноважень.

Також відповідач зазначив, що викладені у листі першого заступника начальника ГУ ДФС у Сумській області, який був надісланий на адресу ГУ ДФС у Миколаївській області, відомості є достовірними і відповідають дійсності, адже відносно службових осіб ТОВ «ПВП «Стандарт» проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000022 розпочатому 21.11.2016, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.08.2018.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, застосовані ним положення законодавства та межі апеляційного перегляду рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Спір по справі стосується визнання інформації недостовірною та спростування недостовірної інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно зі ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно з ч. 4 ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Згідно з ч. 1 ст. 91 Цивільного кодексу України юридична особа здатна мати такі ж цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Відповідно ст. 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 ЦК України.

Відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації (ч. 1). Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (абз. 1 ч. 4). Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена (ч. 6).

Під поширенням інформації слід розуміти, зокрема, опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку.

Підставою для задоволення позову у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи є сукупність усіх обставин юридичного складу правопорушення, а саме:

- поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б однієї особи у будь-який спосіб;

- поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

- поширення недостовірної інформації, тобто такої, що не відповідає дійсності;

- поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

За відсутності хоча б однієї з наведених обставин підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Аналогічний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 29.11.2018 у справі № 914/2583/17, від 10.07.2018 у справі № 910/15148/17, від 19.07.2018 у справі 910/5117/17.

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник просить визнати недостовірною, такою, що порушує ділову репутацію ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт», інформацію, викладену у листі ГУ ДФС у Сумській області від 29.05.2018 № 1688/7/18-28-21-03-08.

Указаний лист ГУ ДФС у Сумській області свідчить про те, що, здійснюючи свої повноваження, передбачені Положенням про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, один територіальний орган фіскальної служби надіслав іншому - ГУ ДФС у Миколаївській області певну інформацію, що стосується діяльності органу.

Вказана інформація була адресована одному територіальному управлінню фіскальної служби іншим, тобто для внутрішнього користування. Жодних інших адресатів у листі не зазначено. Матеріали справи не містять доказів опублікування відповідачем такої інформації у пресі, переданні по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку. А тому відповідачем не було вчинено дій з поширення інформації, яку заявник вважає недостовірною.

Статтею 200 Цивільного кодексу України передбачено, що інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі. Суб`єкт відносин у сфері інформації може вимагати усунення порушень його права та відшкодування майнової і моральної шкоди, завданої такими правопорушеннями.

Згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», інформація - це документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Отже, відповідачем не було вчинено такої обов`язкової дії, як поширення інформації, що стосується скаржника, що виключає можливість застосування до ГУ ДФС у Сумської області такої міри відповідальності як зобов`язання спростувати недостовірну інформацію, а тому така вимога, як і вимога про визнання інформації недостовірною, не підлягають до задоволення. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаного висновку.

При цьому, як зазначає сам скаржник, про таку інформацію він довідався від ТОВ «Агрокомекспо», яке, в свою чергу, довідалося про інформацію з листа ГУ ДФС у Миколаївській області, яке не є відповідачем. А тому зі сторони відповідача - ГУ ДФС у Сумській області не було вчинено жодних дій щодо розповсюдження будь-якої інформації про скаржника.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що інформація, зазначена у листі ГУ ДФС у Сумській області, не може бути підставою для захисту права на недоторканість ділової репутації, оскільки із встановлених обставин вбачається відсутність складу юридичного правопорушення, наявність якого є підставою для задоволення цього позову саме до відповідача.

Крім того, суд першої інстанції встановив, що ГУ ДФС у Сумській області звернулось листом від 29.05.2018 до ГУ ДФС у Миколаївській області про вжиття заходів з проханням призначити та провести документальні позапланові перевірки ФГ «Вера-Агро» та ТОВ «Агрокомекспо» з метою унеможливлення втрат бюджету. ГУ ДФС у Миколаївській області надіслало лист від 09.07.2018 до контрагента позивача, в якому міститься, зокрема, інформація наступного змісту: «згідно листа ГУ ДФС у Сумській області від 29.05.2018 № 1688/7/18-28-21-03-08 щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні від 21.11.2016 № 0000022».

Факт того, чи мало місце діяння та чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, встановлюється судом при ухваленні вироку (ст. 368 КПК України).

Згідно з інформацією, яка міститься у листі від 29.05.2018, який направлено відповідачем на адресу ГУ ДФС у Миколаївській області, у кримінальному провадженні № 0000022, зареєстрованому в ЄРДР 21.11.2016 вчинялися відповідні процесуальні дії, у зв`язку з чим відповідач просив призначити документальні позапланові перевірки на підставі ст. 78.1.1, 78.1.4 Податкового кодексу України.

При цьому, суд апеляційної інстанції частково приймає доводи скаржника про те, що посилання суду першої інстанції на відповідність вказаного листа вимогам ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України є помилковим, оскільки такий лист направлявся саме як інформація одного територіального управління органу фіскальної служби іншому територіальному управлінню з проханням провести перевірку. А тому такий лист і не мав відповідати положенням кримінального процесуального законодавства.

Водночас, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що в рамках господарської справи суд не надає оцінку обставинам, які є предметом розгляду у незакінченому кримінальному провадженні, про яке зазначено в листі від 29.05.2018, оскільки не може перебирати на себе повноваження органів досудового розслідування та, відповідно, судових органів іншої юрисдикції.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскарження дій органу державної влади (під час здійснення ним владних повноважень), які могли слідувати після отримання відповідної інформації може бути предметом розгляду суду адміністративної юрисдикції. Саме у таких справах може бути встановлено правомірність або ж неправомірність дій суб`єкта господарської діяльності та фактів причетності або ж непричетності до безтоварних угод. Так, з матеріалів справи вбачається, що скаржник звертався до Сумського окружного адміністративного суду з вимогами про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень. Саме під час розгляду справи № 818/1249/17 Сумським окружним адміністративним судом досліджувалися питання безтоварності угод скаржника з контрагентами. Позов було частково задоволено. Водночас, це не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, задоволення позову по даній справі на підставі вище встановленого в постанові.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ТОВ «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» до ГУ ДФС у Сумській області про захист ділової репутації.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржника в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт» на рішення Господарського суду Сумської області від 05.04.2019 у справі № 920/593/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 05.04.2019 у справі № 920/593/18 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислово-виробниче підприємство «Стандарт».

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 03.07.2019

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.Г. Смірнова