ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о з а к р и т т я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

м.Чернівці

05 липня 2019 року Справа № 926/2089/18

Господарський суд Чернівецької області у складі судді Гушилик С.М. розглянувши, подання старшого державного виконавця Сторожинецького районного відділу головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Кривко В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа по справі №926/2089/18

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Заліщицьке хлібоприймальне підприємство» (48601, Тернопільська область м.Заліщики, вул. Промислова, 1)

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех-Стор» (59020, Чернівецька область, Сторожинецький район, с.Банилів-Підгірний, вул.Солонецька, 19)

Про стягнення заборгованості за договором складського зберігання зерна № 3 від 08.08.2016 року в сумі 142397,03 грн., з яких: боргу - 116725,73грн, пені - 4733,34 грн, 3% річних - 3779,24 грн, інфляційних втрат - 17158,72 грн.

За участю:

Представника органу ДВС - Кривко В.В.

Стягувача - Бабюк І.І. - директор

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Заліщицьке хлібоприймальне підприємство» 29.11.2018 року звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Агротех-Стор» про стягнення заборгованості за договором складського зберігання зерна № 3 від 08.08.2016 року в сумі 142397,03 грн., з яких: боргу - 116725,73грн, пені - 4733,34 грн, 3% річних - 3779,24 грн, інфляційних втрат - 17158,72 грн.

Витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 04.12.2018 року позовну заяву передано судді Гушилик С.М.

Ухвалою суду від 13.02.2019 року затверджено мирову угоду укладену між сторонами та закрито провадження у справі.

05.07.2019 року Господарським судом Чернівецької області отримано подання старшого державного виконавця Сторожинецького районного відділу головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Кривко В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, в якому державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ДРФО ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження та реєстрації с.Розтоки, Путильського району, Чернівецької області, що є керівником боржника - юридичної особи ТзОВ «Агротех-Стор», , Чернівецька область, Сторожинецький район, село Банилів-Підгірний, вул.Солонецька, 19, до виконання зобов`язань, покладених ухвалою суду № 926/2089/18 виданою 13.02.2019 року Господарським судом Чернівецької області.

В обґрунтування подання державний виконавець вказує на те, що відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем 07.03.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації.

У ході виконавчого провадження державним виконавцем було здійснено низку дій, направлених на виконання ухвали суду, проте на сьогоднішній день рішення не виконане, будь-яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, подання нормативно обґрунтоване статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», щодо права виконавця під час здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Виконавець посилається на статтю 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» згідно якої громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладеного на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Своє подання державний виконавець процесуально унормовує статтею 337 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку обмеження виїзду з підстав невиконання зобов`язань за судовим рішенням.

Статтею 338 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Витягом з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 05.07.2019 року подання у даній справі передано судді Гушилик С.М.

Відповідно до частини четвертої статті 337 Господарського процесуального кодексу України, суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Ухвалою суду від 05.07.2019 року розгляд поданого клопотання було призначено негайно, тобто 05.07.2019 року на 14 годину 30 хвилин, про що в телефонному режимі державного виконавця було повідомлено.

Розглянувши подання державного виконавця, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно пункту 19 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Таким чином, наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на неї, є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

Аналіз наведеного закону дає підстави для висновку про те, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування усіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин заявник повинен надати достатньо підтверджені відомості про те, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків, у зв`язку з чим і здійснюється примусове виконання. Саме це і є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Зважаючи на таке, доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України. Окремо слід зауважити, що на момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на державного виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

Статтею 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в країну громадян України» встановлено перелік документів, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну, яким, зокрема, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон про наявність якого у боржника зазначає державний виконавець у змісті подання.

Проте, головний державний виконавець не надав доказів того, що боржник має паспорт громадянина Украйни для виїзду за кордон, або інший документ, що дає право громадянину України на виїзд з України, і відповідно має реальну можливість виїхати за межі України. Також, відсутні докази про перетинання боржником державного кордону України.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі статтею 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються статтею 313 Цивільного кодексу України, відповідно до якої фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, у даному випадку задоволення подання з підстав, викладених державним виконавцем, могло призвести до безпідставного обмеження права фізичної особи на свободу пересування, яке передбачено Конституцією України.

За змістом частини першої статті 337 Господарського процесуального кодексу України, вжиття заходу, з яким звертається заявник, вчиняється як виключний захід забезпечення виконання конкретного судового рішення, а отже звернення з відповідним поданням має здійснюватися в межах відповідного судового рішення. Тому розгляд даного подання здійснено судом в межах справи № 926/2089/18.

Керуючись статтями 232-235, 337, 338 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця Сторожинецького районного відділу головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області Кривко В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа громадянина України ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ДРФО ІНФОРМАЦІЯ_2, місце народження та реєстрації с.Розтоки, Путильського району, Чернівецької області, що є керівником боржника - юридичної особи ТзОВ «Агротех-Стор», , Чернівецька область, Сторожинецький район, село Банилів-Підгірний, вул.Солонецька, 19) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається в порядку та у строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України із врахуванням його перехідних положень.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/.

Суддя С.М. Гушилик