ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1091/19

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

за участю секретаря Гарбуз Л.В.

розглянувши справу № 911/1091/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеплосервіс»,

м. Вишневе

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ», м. Біла Церква

про стягнення 15 179,39 грн.

Представники:

від позивача: Лелюх Л.П., адвокат, довіреність б/н від 18.02.2019;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртеплосервіс» (надалі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» (надалі-відповідач) про стягнення 15 179,39 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов Договору № 19/07 від 05.07.2017.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.05.2019 відкрито провадження у справі № 911/1091/19, розгляд справи за правилами загального позовного провадження призначений у підготовчому засіданні на 22.05.2019.

Ухвалою суду від 22.05.2019 підготовче засідання було відкладено на 10.06.2019.

Ухвалою суду від 10.06.2019 закрито підготовче провадження у справі № 911/1091/19, справа призначена до розгляду по суті на 26.06.2019.

Присутній в судових засіданнях 10.06.2019 та 26.06.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача в судові засіданні не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надіслав. Відповідач належним чином був повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області -

ВСТАНОВИВ:

05.07.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртеплосервіс» (позивач, підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» (відповідач, замовник) укладений Договір підряду № 19/07, відповідно до умов п. 1.1 якого виконавець взяв на себе зобов`язання за завданням замовника виконати послуги з експертного обстеження (технічного діагностування) та позачергового повного технічного огляду вантажопідіймальних механізмів за цінами, визначеними договором, а замовник зобов`язався прийняти такі послуги і сплатити їх на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1 договору загальна вартість робіт складає 27 000,00 грн., з урахуванням ПДВ.

Умовами п. 2.2 договору визначено, що оплата за виконані підрядником роботи здійснюється замовником не пізніше 10 календарних днів з моменту підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

Розрахунки проводяться шляхом перерахування коштів на банківський рахунок підрядника після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт обома сторонами (п. 2.3 договору).

Пунктом 3.2 договору визначено, що приймання робіт замовником здійснюється на підставі підписаного сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт в двох примірниках.

Умовами п. 7.1 договору визначено, що договір набуває чинності з моменту його укладення і діє до 31.07.2017.

Так, позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе за умовами договору зобов`язання, здійснивши роботи з експертного обстеження (технічного діагностування) та позачергового повного технічного огляду вантажопідіймальних механізмів на загальну суму 27 000,00 грн., про що свідчить підписаний в двосторонньому порядку акт здачі-приймання № 7-17/07 від 21.07.2017.

Однак, відповідач в порушення умов договору та взятих на себе зобов`язань, оплату отриманих від позивача робіт здійснив лише частково в сумі 15 000,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи копії платіжних доручень № 633 від 05.10.2017 на суму 5 000,00 грн., № 739 від 18.10.2017 на суму 5 000,00 грн., № 763 від 19.10.2017 на суму 5 000,00 грн. Вартість робіт в сумі 12 000,00 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач відзив на позов, доказів оплати виконаних позивачем робіт з експертного обстеження (технічного діагностування) та позачергового повного технічного огляду вантажопідіймальних механізмів або контррозрахунку суми заборгованості не надав. Таким чином, факт порушення відповідачем зобов`язань судом встановлений та не спростований відповідачем.

Оскільки заборгованість відповідача в частині оплати виконаних позивачем на підставі Договір підряду № 19/07 від 05.07.2017 робіт, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 12 000,00 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо оплати виконаних позивачем робіт, позивач просить суд стягнути з відповідача 698,39 грн. 3 % річних, нарахованих за період з 01.08.2017 по 10.04.2019 та 2 481,00 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 01.08.2017 по 31.03.2019.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної норми права, враховуючи, що розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат наявний в матеріалах справи є арифметично вірними, вимоги позивача визнаються судом та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Що стосується заявлених до стягнення з відповідача 2 500,00 грн. втрат на правничу допомогу, які позивач просить стягнути з відповідача на підставі Договору про надання правової допомоги від 18.02.2019, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, але не виключно, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ст. 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В обґрунтування відшкодування витрат по оплаті послуг адвоката, позивачем було надано копію Договору про надання правової допомоги від 18.02.2019, укладеного між ТОВ «Укртеплосервіс» та Адвокатським об`єднанням «Лелюх і ОСОБА_1 » та копію платіжного доручення № 777 від 18.03.2018 на суму 10 000,00 грн.

При цьому, за твердженням позивача, у вартість послуг у розмірі 10 000,00 грн. включені послуги по консультуванню, підготовці та подачі позовів по чотирьох договорах, в т.ч., який є предметом позову у справі № 911/1091/19.

Оглянувши матеріали справи, оцінивши обсяг послуг, що були надані позивачу, суд дійшов висновку щодо задоволення заявлених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката по даній справі у розмірі 2 500,00 грн., що є співмірним об`єму наданих і отриманих юридичних послуг.

Судові витрати, зокрема, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2 500,00 грн., відповідно до ст.ст. 123, 129 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Интер-ГТВ» (09114, Київська область, м. Біла Церква, вул. Леваневського, 85, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртеплосервіс» (08133, Київська область, м. Вишневе, вул. Чорновола, 7, ) 12 000 (дванадцять тисяч) грн. 00 коп. заборгованості, 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 698 (шістсот дев`яносто вісім) грн. 39 коп. 3 % річних, 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. судового збору та 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Видати наказ.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано - 09.07.2019.

Суддя О.О. Христенко