ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2019 р. Справа№ 911/2057/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Дідиченко М.А.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Бовсуновська Ю.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

на рішення Господарського суду Київської області

від 22.01.2019 (повний текс ухвали складено 01.02.2019)

у справі № 911/2057/18 (судя Черногуз А.Ф.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Київобленерго»

до Об`єднання співвласників багатоквартирного буднику

«Вишгород, Шевченка 7А»

про стягнення 194 032,18 грн. збитків

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі ПрАТ «Київобленерго», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Вишгород, Шевченка 7А» (далі ОСББ «Вишгород, Шевченка 7А», відповідач) про стягнення 194 032,18 грн збитків. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що 15.06.2018 представниками позивача при проведені перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ за адресою: м. Вишгород, вул. Шевченка, 7А, виявлено факт порушення п. 8.2.4. ПРРЕЕ, а саме самовільне дооблікове підключення до мережі енергопостачальної організації шляхом приєднання струмоприймачів, спожита електроенергія якими не була врахована розрахунковим приладом обліку. За наслідками перевірки складено акт про порушення № К039558 від 15.06.2018. В ході проведеного комісією по розгляду акту від 15.06.2018 № К039558, оформленого протоколом № 0298, засідання постачальником здійснено розрахунок вартості недорахованої електричної енергії, що становить 194 032,18 грн., та які позивач просив стягнути в судовому порядку.

Заперечуючи проти позову, відповідач вказував, що звернувся до Національної комісії, яка здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг зі скаргою від 04.07.2018 на дії працівників ПрАТ «Київобленерго» щодо складення акту від 15.06.2018 № К039558, отримав відповідь про те, що у згаданому вище акті, як у описі порушення, так і в наведеній в акті схемі електропостачання споживача, не зазначено місце самовільного підключення електропроводки до електричної мережі.Таким чином, НКРЕКП вважало, що енергопостачальник не мав підстав для застосування положень Методики для здійснення розрахунку обсягу вартості не облікованої електричної енергії на підставі акта. Крім цього, відповідач стверджував, що не здійснював самовільного підключення, адже офісні приміщення, які ніби-то підключені у точці, виявленій при перевірці представниками енергопостачальника, розміщуються у підвалі будинку та перебувають у приватній власності юридичних осіб, отже відповідач на мав законних повноважень на втручання у внутрішньогосподарську діяльність останніх й не може відповідати за факт незаконного приєднання до електромережі.

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.01.2019 у справі №911/2057/18 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із згаданим рішенням, ПрАТ «Київобленерго» оскаржило його в апеляційному порядку, просило скасувати рішення та винести нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування своїх вимог зазначило, що оскаржуване рішення ухвалено за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням вимог матеріального та процесуального права. За твердженнями апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що акт про порушення не може вважатися дійсним в розумінні п. 8.2.5 ПРРЕЕ з посиланням на те, що його підписано двома невстановленими особами, особи яких не посвідчено, зокрема паспортними даними, адже ознайомлені з актом порушення свідки (незаінтересовані особи) підписали його та зазначили свої особові дані власноруч. Вказані особи є побутовими споживачами електричної енергії, які уклали з енергопостачальником окремі договори про користування електричною енергією і є незаінтересованими особами (тобто, є іншими споживачами в розумінні п. 8.2.5 ПРРЕЕ), які надали позивачу у розпорядження свої особові дані. В силу Закону України «Про захист персональних даних» поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Разом з цим, апелянт вказував, що бланк акту про порушення № К 039558, форма якого розроблена та затверджена регулятором (НКРЕ), не передбачає внесення до нього відомостей про паспортні дані залучених свідків (незаінтересованих осіб), відповідно їх було встановлено працівниками позивача на підставі пред`явлених ними документів, що вказує на посвідчення цих осіб відповідно до п. 8.2.5 ПРРЕЕ. За твердженнями апелянта, в оскаржуваному рішенні суд посилався на приписи неіснуючого нормативного документа, а саме п. 8.2.5 ПРРКК, допускаючи, що це описка, і суд мав на увазі п. 8.2.5 ПРРЕЕ (Правила роздрібного ринку електричної енергії), яка по суті, в розумінні ст. 277 ГПК України, є неправильним застосуванням норм матеріального права й одночасно підставою для скасування рішення. За твердженнями апелянта, факт самовільного безоблікового підключення офісних приміщень від електроустановки, яка знаходиться у віданні відповідача є беззаперечним, а твердження суду щодо неможливості встановлення факту самовільного підключення поза розрахунковими приладами обліку безпідставними. Також апелянт незгодний з висновками суду щодо неможливості встановлення в акті про порушення розрахунку, яким чином та за якою формулою виконано останній. Так, позивачем не визначено періоду, за який розраховано вартість не облікованої електричної енергії по кожному тарифу, вказуючи на те, що в розділі 12 «Розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних електропостачальнику згідно Правил та Методики» акту про виявлене порушення № К039558 від 15.06.2018 наведено таблицю із зазначенням кількості днів, за які нараховуються збитки та тариф, що діяв на цей період (коп. за 1 кВт. год.)., а в розділі 10 зазначено вихідні дані, які були прийняті комісією для проведення нарахування суми заподіяних збитків з посиланням на конкретний пункт Методики, за яким проведено нарахування тощо.

В судове засідання апеляційної інстанції з`явились представники сторін, представник позивача в судовому засіданні надав поясненнях, в яких підтримав свою апеляційну скаргу, просив її задовольнити за наведених в ній підстав, оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції надав поясненнях, в яких заперечив доводи апеляційної скарги, просив не брати їх до уваги, оскаржуване рішення як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, 07.11.2011 між Публічним акціонерним товариством «АЕС Київобленерго» (актуальна назва - ПрАТ «Київобленерго») (позивачем, постачальником за договором) та ОСББ «Вишгород, Шевченка 7А» (відповідачем, споживачем за договором) укладено Договір про постачання електричної енергії № 220050106 (далі Договір), за умовами якого постачальник бере на себе зобов`язання продавати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 160 кВт, а споживач оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснювати інші платежі за умовами згаданого договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами згідно «Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін», що є невід`ємною частиною вказаного договору.

Під час виконання умов Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватись чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ) (п. 2.1 Договору).

Положеннями п. 2.3.5 Договору сторони погодили, що споживач зобов`язується забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника за пред`явленням службового посвідчення до розрахункових засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії, до пристроїв релейного захисту, автоматики та зв`язку, до електричних установок для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку, для виконання відключення та обмеження у будь-який час доби.

За змістом п. 7.1 Договору облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником розрахунковим шляхом згідно з вимогами додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електроенергію» та додатку № 5(5а) «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Цей Договір згідно п. 9.4 набирає чинності з дня його підписання і укладається строком до 31.12.2011. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України ( п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України, ст.173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

За договором енергопостачання (ч.1 ст. 275 ГК України) енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

За змістом п. 1.2.1 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 (далі - ПРРЕЕ), на роздрібному ринку електричної енергії споживання та використання електричної енергії для потреб електроустановки споживача здійснюється за умови забезпечення розподілу/передачі та продажу (постачання) електричної енергії на підставі договорів про розподіл/передачу, постачання електричної енергії, надання послуг комерційного обліку, які укладаються відповідно до цих Правил, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу та Кодексу комерційного обліку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин згідно ст. ст. 193 ГК України, 525, 526 ЦК України повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено матеріалами справи, 15.06.2018 представниками позивача при проведені перевірки дотримання споживачами ПРРЕЕ за адресою: м. Вишгород, вул. Шевченка, 7А, виявлено факт порушення п. 8.2.4. ПРРЕЕ, а саме самовільне дооблікове підключення до мережі енергопостачальної організацішляхом приєднання струмоприймачів, спожита електроенергія якими не була врахована розрахунковим приладом обліку, про що складено акт про порушення № К039558 від 15.06.2018.

За змістом вказаного акту, при його складані представник споживача від підпису відмовився.

Разом з цим, позивачем надано відповідачу запрошення на засідання комісії по розгляду акта про порушення № К039558 від 15.06.2018, яке відбудеться 20.06.2018 (отримано відповідачем 18.06.2018), про що свідчить власноручний напис керівника відповідача.

20.06.2018 проведено засідання комісії по розгляду акту № К039558від 15.06.2018, оформлене протоколом № 0298, за результатами якого вирішено провести нарахування заподіяних збитків згідно п. 8.2.4 та п. 2.1.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої Постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006. Примірник цього акту також отримано представником споживача, про що свідчить власноручний напис керівника відповідача на ньому.

За результатами розгляду акту № К039558 від 15.06.2018 постачальником здійснено розрахунок вартості недорахованої електричної енергії ( п. 12 цього акту) в розмірі 194 032,18 грн.

Водночас, відповідач звернувся до позивача (лист б/н від 22.06.2018), в якому заперечував проти рішення комісії.

За приписами 8.2.5. ПРРЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якої споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення в присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення. В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача. У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення, в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Як встановлено матеріалами справи, зокрема, вищезгаданим актом про порушення № К039558 від 15.06.2018, споживач від його підписання відмовився, відтак його мало бути підписано особами, зазначеними в п. 8.2.5. ПРРЕЕ, а саме уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.

Проте акт підписано чотирма представниками позивача та двома невстановленими особами, прізвища яких в акті зазначені нерозбірливо, особи яких не посвідчені, зокрема паспортними даними, тобто вказаний акт про порушення № К039558 від 15.06.2018 складено з порушенням вимог чинного на момент такого складання законодавства в частині складу осіб, які мають підписувати такі акти, а відтак не може вважатись дійсним в розумінні п. 8.2.5. ПРРЕЕ. Відповідно доводи апелянта в цій частині, як і посилання на положення Закону України «Про захист персональних даних», як безпідставні та необґрунтовані, не заслуговують на увагу.

Разом з цим, вирішуючи спір про застосування енергопостачальником до споживача електричної енергії оперативно-господарської санкції у вигляді стягнення вартості необлікованої електроенергії внаслідок порушення, суди повинні дослідити обставини щодо вчинення споживачем такого порушення, а також перевірити правильність застосування порядку обчислення обсягів та вартості необлікованої електричної енергії (правильність застосування визначених Методикою формул, наявність чи відсутність підстав для застосування приписів п. 2.4 Методики), правильність всіх вихідних даних, що використовувалися енергопостачальником при здійсненні такого розрахунку, а також арифметичну правильність розрахунку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 910/277/18.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 194 032,18 грн. збитків, адже згідно рішення комісії, оформленого протоколом № 0298 від 20.06.2018, акт підлягає розрахунку згідно п. 8.2.4. ПРРЕЕ, п. 2.1.6. Методики за період 183 дні з 15.12.2017 по 15.06.2018 по тарифах, що діяли протягом періоду порушення.

За змістом п. 8.2.4 ПРРЕЕ у разі виявлення представниками оператора системи пошкоджень чи зриву пломб та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів вимірювальної техніки, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів вимірювальної техніки з метою зміни їх показів, самовільних підключень до електричних мереж, розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої регулятором.

Відповідно до пп. 6 п. 2.1 Методики така застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення порушень ПКЕЕ, зокрема, підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії з порушенням схеми обліку.

Положеннями п. 2.8 Методики визначено, що у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 6 пункту 2.1 цієї Методики, величина розрахункового добового обсягу споживання електричної енергії (W доб.пор.обл., кВт·год) визначається за формулою W доб.пор.обл. = W доб. + W доб.с.п., (2.11) , де W доб. (кВт·год) визначається за формулою (2.4) Методики; W доб.с.п. (кВт·год) визначається за формулою (2.7) Методики. Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики.

За приписами п. 2.9 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5 - 7 пункту 2.1 цієї глави, зразки кабелів (проводів), через які було здійснено самовільне підключення, можуть вилучатися, про що робиться відповідний запис в акті про порушення. Місце вилучення зразків позначається на схемі. У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5 - 7 пункту 2.1 цієї глави, Методика застосовується за умови виявлення місця (точки) підключення до відповідних мереж, про що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.

Дослідивши схему електропостачання відповідача, що наведена в акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 07.11.2011, що є невід`ємною частиною Договору про постачання електричної енергії № 220050106 від 07.11.2011, судом першої інстанції вірно встановлено, що підключення об`єкту відповідача відбувається через дві точки підключення (основна, резервна), а облік споживання електроенергії відбувається чотирма лічильниками, позначеними на схемі електропостачання.

Водночас, на схемі, що міститься в акті про порушення, позначена лише одна точка підключення без вказівки на її призначення (основна, резервна), один лічильник, місце дооблікового підключення через автоматичний вимикач. Відповідно, оскільки представниками енергопостачальника в акті про порушення не наведено повної схеми підключення відповідача, у суду відсутня можливість встановити чи не здійснюється облік спожитої у вказаній точці підключення електроенергії іншим наявним у відповідача лічильником.

Крім цього, зі змісту акта про порушення № К039558 від 15.06.2018 вбачається, що під час його складення здійснювалась фотофіксація правопорушення, що було підтверджено позивачем у відповіді на відзив з наданням копій роздрукованих фотознімків, завірених позивачем, дослідивши які разом з актом про порушення № К039558 від 15.06.2018, судом встановлено, що автоматичний вимикач, через який згідно пояснень позивача відбувалось безоблікове підключення та споживання, розміщений на монтажній панелі для автоматичних вимикачів (din-рейці) під № 7. При цьому, на вказаній панелі розміщено ще 6 автоматичних вимикачів.

Також слід зазначити, що спосіб підключення вказаних автоматичних вимикачів до дротів живлення з наданих фотографій встановити неможливо, позаяк місця підключення ввідних дротів приховані під планкою, на якій нанесені порядкові номери автоматичних вимикачів.

В акті про порушення № К039558від 15.06.2018, а саме в наведеній в ньому схемі, позивачем також не вказано способу підключення всіх автоматичних вимикачів, як і не зазначено, що спосіб підключення позивачем встановлювався, через який саме автоматичний вимикач здійснювалось безоблікове підключення (з наданих фотографій вбачається, що підключення здійснено до вимикача № 7).

При цьому, в наявній в акті про порушення № К039558 від 15.06.2018 схемі відображено лише два автоматичних вимикачі із семи, без зазначення приналежності автоматичних вимикачів до решти трьох лічильників, що обліковують енергоспоживання відповідача.

Таким чином, відсутність в акті про порушення № К039558 від 15.06.2018 відомостей про повну схему обліку електроенергії відповідача, на якій відображено спосіб підключення всіх автоматичних вимикачів (підключення через шину (перемички) чи підключення кожного з автоматичних вимикачів окремо), чи відповідних письмових пояснень з цього приводу, не дає можливості встановити чи підключення автомату № 7, а також інших шести автоматичних вимикачів, було здійснено до чи після будь-якого з чотирьох лічильників відповідача, в той час як підключення автоматичного вимикача після приладу обліку автоматично унеможливлює безоблікове споживання через його вивідні клеми.

Разом з цим, в акті не відображений навіть той лічильник, який зображений на фотографії з написом на ньому «Робоче освітлення під`їздів», який згідно акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 07.11.2011 може мати № 228547 або № 228599, та, відповідно, автоматичний вимикач, що йому відповідає.

З приводу заяв свідків, які додані позивачем до відповіді на відзив, то їх вірно не прийнято судом першої інстанції до уваги, адже такі не спростовують встановлених судом обставин та не можуть вплинути на встановлення судом факту наявних недоліків акту про порушення. Крім цього, ці заяви складені працівниками позивача, хоча не є такими, яких можна визнати незацікавленими особами.

Дослідивши розрахунок збитків, наведений в п. 12 акту про порушення від 15.06.2018 № К039558, слід зазначити, що п.п. 2.8, 2.9 Методики визначено спеціальний порядок розрахунку вартості недооблікованої електричної енергії, зокрема, у випадку порушення споживачем пп. 6 п. 2.1. ПРРЕЕ.

З наведеного позивачем розрахунку неможливо встановити яким чином та за якою формулою виконано його. Позивач ані в акті про порушення, ані в позові, ані в протоколі комісії не зазначив способу визначення та обрахунку прийнятої до розрахунку потужності «пропускної здатності мережі» в розмірі 35,64 кВт, а саме на підставі чого (стандартів, методології тощо) ії обраховано, що унеможливлює встановлення судом факту правильного її визначення, тоді як остання безпосередньо впливає на правильність визначення розміру заявлених до стягнення збитків. Так само, позивачем не зазначено яким чином визначено добову величину споживання.

Зокрема, серед іншого, позивачем розраховано вартість електроенергії за період 183 дні, протягом якого змінювався тариф, проте не визначено періоду, за який розраховано вартість недооблікованої електричної енергії по кожному тарифу.

Також в формі акту про порушення п. 11 визначено як «Інші обставини, які впливають на розрахунок», проте позивачем не внесено до нього усіх необхідних вихідних даних, що впливають на розрахунок, а також способу їх обчислення з посиланням на відповідні пункти Методики, жодних пояснень та розшифровки розрахунку не зазначено й в позові.

Таким чином, позивачем не зазначено вирахувані величини, на підставі яких здійснювався розрахунок, не зазначено формули, відповідно до якої здійснено цей розрахунок, як і якими пунктами Методики керувався позивач при здійсненні розрахунку, відтак у суду відсутня можливість перевірити правильність та обґрунтованість такого розрахунку. Відповідно доводи апелянта (позивача) в частині здійсненого ним розрахунку не заслуговують на увагу як безпідставні та необґрунтовані.

Стосовно посилань відповідача на лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 7235/20/7-18 від 14.08.2018, в якому скаржника повідомлено про те, що у акті, як в описі порушення, так і в наведеній схемі електропостачання споживача, не зазначено місця самовільного підключення електропроводки до електричної мережі, тому НКРЕКП вважає, що енергопостачальник не мав підстав для застосування положень Методики для здійснення розрахунку обсягу вартості не облікованої електричної енергії, слід зазначити, що зі схеми, наведеної в акті про порушення № К039558 від 15.06.2018 вбачається, що на ній визначено точку приєднання до електромережі та така позначена на схемі як «дооблікове приєднання», тож посилання на те, що представниками енергопостачальника, в порушення вимог Методики, не визначено точки підключення, не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються відомостями, наведеними у акті.

Твердження відповідача про те, що офісні приміщення, які були підключені у точці, що була виявлена при перевірці представниками енергопостачальника, розміщуються у підвалі будинку та перебувають у приватній власності юридичних осіб, відтак відповідач на має законних повноважень на втручання у внутрішньогосподарську діяльність останніх, як і не може відповідати за факт незаконного приєднання до електромережі, також правомірно не прийнято судом першої інстанції до уваги. Так, відповідно до п. 4. Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 07.11.2011, що є невід`ємною частиною Договору про постачання електричної енергії № 220050106 від 07.11.2011, споживач зобов`язався нести відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію електроустановок, які знаходяться у його віданні, за збереження засобів обліку та управління електроспоживанням, за раціональне використання електроенергії, додержання оперативної дисципліни відповідно до Правил користування електроенергією. Відповідно, у випадку якщо порушення відбулось в електромережі, що відноситься до балансової належності відповідача, саме він є особою, що відповідає за таке порушення.

З огляду на наведене та те, що вищезазначені недоліки акта про порушення є істотними та такими, що позбавляють місцевий суд можливості встановити об`єктиву істину у справі, а позивачем в акті наведено неповну схему електропостачання, що не відповідає дійсним обставинам справи та умовам Договору, а також враховуючи той факт, що ані в позовній заяві, ані в наведеному в акті розрахунку позивачем не зазначено яким чином вирахувані величини, на підставі яких здійснювався розрахунок, формули, відповідно до яких здійснено розрахунок, якими пунктами Методики керувався позивач при здійсненні розрахунку, й те, що позивачем при складанні акту про порушення № К039558 від 15.06.2018 не дотримано вимог п. 8.2.5. ПРРЕЕ щодо кола осіб, які мають право підписувати акт про порушення у випадку відмови від підписання представника споживача, апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача 194 032,18 грн. збитків, відтак в позові слід відмовити.

Доводи апелянта з приводу неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушенням судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.

Крім цього, враховуючи приписи ч. 1 ст. 9 Конституції України та ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім цього, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим та апеляційним судами, інші доводи апелянта за текстом його апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд погоджується із висновками місцевого суду як законними, обґрунтованими обставинами й матеріалами справи, детальний аналіз яких, як і нормативне обґрунтування прийнятого судового рішення наведено місцевим судом, підстав для скасування його не знаходить. Доводи апелянта по суті скарги в межах заявлених вимог, як безпідставні й необґрунтовані не заслуговують на увагу, оскільки не підтверджуються жодними доказами по справі й не спростовують викладених в судовому рішенні висновків.

Керуючись ст.ст. 269-270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Київобленерго» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Київської області від 22.01.2019 у справі № 911/2057/18 без змін.

Матеріали справи № 911/2057/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 288-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.07.2019

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді М.А. Дідиченко

А.О. Мальченко