ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/991/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Аганін В.Ю.

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження

справу №916/991/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ББПРОМ

до відповідача: Державного підприємства Хлібна база № 77

про стягнення 101 241,40 грн., -

за участю представників:

від позивача: Кисельов Д.Д., ордер серії ОД №322833 від 21.05.2019р.

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю ББПРОМ звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Державного підприємства Хлібна база № 77 101 241,40 грн., з яких 101 140 грн. борг та 101, 40 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 4 від 27.02.2018р.

23.04.2019р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у справі, та розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті 24.06.2019р. представник позивача підтримав позовні вимоги та просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання щодо розгляду справи по суті не з`явився, відзив на позов не надав, про причини свого нез`явлення суд не повідомив та жодних заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не надав.

При цьому, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 23.04.2019р., яка надіслана відповідачу на адресу, що зазначена у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернута до суду органами зв`язку із зазначенням причин „інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

Водночас з огляду на те, що строк розгляду даної справи, який встановлений вимогами ст.248 ГПК України закінчується 24.06.2019р., господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача у судових засідання та в силу вимог ч.9 ст.165 ГПК України за наявними у справі документами.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 24.06.2019р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представника позивача господарським судом встановлено:

27.02.2018р. між ДП «Хлібна база №77» (продавець, відповідач) та ТОВ «ББПРОМ» (покупець, позивач) укладено договір поставки №4, згідно з яким продавець зобов`язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти наступний товар: висівки пшениці, висівки рисові, висівки ячмінні, макуха соняшникова.

Відповідно до п. 1.2 Договору, загальна сума договору згідно виставленого рахунку.

Згідно п. 1.4. Договору, документи на товар, які продавець повинен передати покупцю: рахунок, видаткова та податкова накладні, посвідчення якості.

Відповідно до п.п. 2.1., .2.2., 2.3. Договору, розрахунки за продукцію покупець здійснює в безготівковій формі. Термін оплати товару: передплата, або по факту завантаження в автомобіль. Поставка здійснюється на умовах за рахунок коштами і силами покупця.

Згідно п. 2.5. Договору, приймання товару за кількістю, якістю, тарі, комплектності здійснюється покупцем у момент фактичної передачі або вибірки товару.

Відповідно п.п. 4.1., 4.2. Договору, за порушення строків розрахунку за отриманий товар покупець сплачує пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. Виплата неустойки не звільняє Покупця від обов`язків за цим договором. 3а порушення строків поставки продавець сплачує штраф в розмірі 0,1% від суми прострочення поставки, що не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання.

Згідно п. 5.8. Договору, факсові копії договору мають силу оригіналу, договір діє до 31.12.2018р.

Також судом встановлено, що на виконання умов договору відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату №37 від 27.02.2018р., згідно з яким до сплати відповідачем підлягає 115 000 грн. за товар: висівка пшенична у кількості 30 000 кг та висівка рисова у кількості 10 000 кг.

28.02.2018р. позивачем здійснено оплату виставленого позивачем рахунку, про зо свідчить наявне у справі платіжне доручення №148 від 28.02.2018р.

В свою чергу відповідач 10.04.2018рю поставив позивачу висівки пшеничні у кількості 4 620 кг на суму 13 860,00 грн., про що свідчить наявна у справі ТТН №2 від 10.04.2018р.

13.09.2018р. позивач надіслав відповідачу вимогу №1 від 06.09.2018р., в якій просив у строк, що не перевищує 7 робочих днів поставити товар (висівки пшеничні 26 тон та висівки рисові 10 тон або повернути грошові кошти у сумі 101140 грн.

Вказану вимогу відповідач одержав 17.09.2018р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, але відповіді позивачу не надав, товар не поставив та грошові кошти не повернув, що і зумовило звернення позивача до суду з даним позовом.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір про поставки №4 від 27.02.2018р., згідно з яким відповідач зобов`язався поставити та передати у власність позивача товар, а позивач зобов`язався оплатити та прийняти наступний товар.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог ч. 2 ст.530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між тим, як вище встановлено господарським судом, товар, вартість якого попередньо оплачено позивачем на підставі виставленого відповідачем рахунку в розмірі 115 000 грн., останнім поставлений позивачу на суму 13860 грн. Залишок попередньо оплаченого позивачем товару на суму 101140 грн. не поставлено відповідачем позивачу, навіть після звернення позивача з вимогою про поставку товару протягом 7 робочих днів або повернення оплачених грошових коштів.

Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У ст.610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами п. 4.2 договору встановлено, що за порушення строків поставки продавець сплачує штраф в розмірі 0,1% від суми прострочення поставки, що не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання.

Розрахунок штрафу, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір штрафу за прострочення поставки становить 101,40 грн. (101 140,00 * 0,1% = 101,40 грн.), перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог, а отже і їх задоволення.

При цьому, при вирішенні даного спору господарський суд виходив також з того, що відповідач не надав до суду жодних заперечень, які б спростовували встановлені судом на підставі поданих позивачем доказів обставини.

На підставі ст.129 ГПК України судові витраті щодо сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю ББПРОМ задовольнити.

2.Стягнути з Державного підприємства Хлібна база № 77 /67200, Одеська обл., Іванівський р., смт. Іванівка , / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ББПРОМ /67231, Одеська обл., Іванівський р., с. Шеметове, ПТФ-1, / борг у розмірі 101 140 /сто одна тисяча сто сорок/ грн., штраф у розмірі 101 /сто одна/ грн. 40 коп., та судовий збір у розмірі 1921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна/ грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 01 липня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець