ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

м.Чернівці

08 липня 2019 року Справа № 926/1514/19

Суддя Господарського суду Чернівецької області Гушилик Світлана Миколаївна розглянувши клопотання Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" про відстрочення сплати судового збору від 03.07.2019 року за вх.№1565 за подання позовної заяви до суду

В С Т А Н О В И В :

На адресу господарського суду Чернівецької області 03.07.2019 року надійшла позовна заява від Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" до ТОВ ТПК "Грін Рей" про стягнення заборгованості по договору про постачання електричної енергії №0050 в сумі 41342,40 грн.

Разом з позовною заявою, подано заяву про відстрочення сплати судового збору (вх.№1565), яка вмотивована тим, що з 01.01.2019 року всі кошти по оплаті за спожиту електричну енергію по Чернівецькій області відповідно вимог Закону України "Про ринок електричної енергії" сплачуються споживачами на рахунок ТзОВ "Чернівецька обласна енергопостачальна компанія", що призвело до браку коштів на рахунках АТ "Чернівціобленерго" та складного матеріального та фінансового становища товариства.

Наведені вище обставини, на думку заявника, свідчать про наявність підстав для відстрочення сплати судового збору за подання позову до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Підставою для вчинення господарським судом визначених у ст. 8 Закону є врахування ним майнового стану сторін за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, згідно з вимогами зазначеної норми право на звільнення від сплати судового збору може мати місце лише за наявності зазначених вище умов.

В розділі 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року, зі змінами і доповненнями, зазначено, що у розгляді питань, пов`язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В пункті 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 р. №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Тобто, єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін. При цьому, обов`язковою умовою для звільнення судом від сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість його сплати. Обов`язок по доведенню наявності таких обставин покладається на заявника.

При цьому, за змістом наведеної норми, звільнення від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Окрім того, заявником не надано суду жодних документів в підтвердження його майнового стану, доказів існування хоча б однієї із зазначених у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" умов, які б суд мав враховувати при вирішенні питання, зокрема, про відстрочення сплати судового збору.

Сама лише обставина відсутності фінансової можливості сплатити судовий збір судом до уваги не приймається, оскільки дана обставина не підпадає під умови передбачені законодавством для відстрочення сплати судового збору.

Ст. 129 Конституції України як однією із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що свідчить про те, що позивачі під час подання позову є рівними та на них покладається обов`язок щодо сплати судового збору за розгляд у суді позовних заяв.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поряд із цим, доступ до правосуддя у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не привести судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ГПК України.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У п. 111 рішення Європейського суду з прав людини "Шишков проти Росії" від 20.02.2014 зазначено, що для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан.

Однак, як вже зазначено вище, заявником до матеріалів позовної заяви за вх.№1514 від 03.07.2019 року не долучено жодних доказів в підтвердження його майнового стану.

Таким чином, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору, в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" про відстрочення сплати судового збору. (Аналогічна правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду від 19.03.2018 року у справі №911/3011/17, від 02.05.2018 року у справі № 909/891/17, від 12.07.2018 року справі №914/3329/13).

Враховуючи викладене, керуючись Законом України "Про судовий збір", ст. 232-235 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Акціонерного товариства "Чернівціобленерго" про відстрочення сплати судового збору від 03.07.2019 року за вх.№1565.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб адресою: http://cv.arbitr.gov.ua/sud5027/

Суддя С.М. Гушилик