ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року

м. Київ

справа № 927/564/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Малашенкової Т.М. (головуючий), Бенедисюка І.М., Колос І.Б.,

за участю помічника судді Наумкіної П.В. (за дорученням головуючого судді),

представників учасників справи:

позивача - публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго" (далі - ПАТ "Чернігівобленерго", Позивач) - Ширай К.А. (адвокат),

відповідача - Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - територіальне відділення АМК, Відповідач) - Кравченко О.К. (дов. від 24.06.2019 № 75-02/1162/1209),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу територіального відділення АМК

на рішення господарського суду Чернігівської області від 31.10.2018 (головуючий - суддя Сидоренко А.С.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 (головуючий - суддя Жук Г.А., судді Мальченко А.О., Дикунська С.Я.),

зі справи № 927/564/18

за позовом публічного акціонерного товариства "Чернігівобленерго"

до територіального відділення АМК

про визнання недійсним рішення,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. ПАТ «Чернігівобленерго» звернулося до господарського суду Чернігівської області з позовом до територіального відділення АМК про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.06.2018р. № 75/5/06-р/к у справі № 02-05/06-2017 (далі - Рішення).

1.2. Позов обґрунтовано тим, що Рішення прийнято територіальним відділенням АМК при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, а висновки Відповідача, викладені у цьому Рішенні, не відповідають фактичним обставинам.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції , постанови суду апеляційної інстанції

2.1. Рішенням господарського суду Чернігівської області від 31.10.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019, позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Визнано недійсним рішення Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.06.2018 № 75/5/06-р/к у справі № 02-05/06-2017 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

2.2. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 1 762 грн. 00 коп. судового збору

2.3. Прийняті у справі рішення мотивовані обґрунтованістю позовних вимог.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1. Територіальне відділення АМК, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, просить суд касаційної інстанції оскаржувані судові акти у справи скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

4.1. Місцевим та апеляційним господарськими судами:

- не взято до уваги, що монопольне (домінуюче) становище будь-якого суб'єкта господарювання на певному ринку не є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, на відміну від зловживання таким становищем;

- не наведено мотивів щодо правомірності або помилковості застосування територіальним відділенням Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.202 № 49-р;

- не повно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи.

5. Позиція Позивача

5.1. У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Чернігівобленерго" заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про їх незаконність та необґрунтованість, і просить скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані рішення та постанову - без змін.

5.2. Посилаючись на положення статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" та пункт 1.1.2. Правил роздрібного ринку електричної енергії Позивач зазначає, що електрична енергія - це енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

5.3. ПАТ "Чернігівобленерго" стверджує, що згідно зі статтею 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не займає монопольного становища на ринку постачання електричної енергії.

6. Зміст заперечення на відзив на касаційну скаргу

6.1. У запереченні на відзив на касаційну скаргу територіальне відділення АМК зазначає про свою незгоду з відповідним відзивом, наявність підстав для задоволення скарги та про порушення норм матеріального і процесуального права, допущені попередніми судовими інстанціями, та просить скасувати оскаржувані рішення і постанову й ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.

7. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7.1. Рішенням територіального відділення АМК від 05.06.2018 № 75/5/06-р/к зі справи № 02-05/06-2017 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що ПАТ «Чернігівобленерго» у період з 01.01.2017 по 31.12.2017 та з 01.01.2018 по 05.06.2018 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з постачання електричної енергії за регульованим тарифом місцевими (локальними) електромережами ПАТ «Чернігівобленерго» в територіальних межах Чернігівської області та міста Славутича Київської області з часткою 100%.

7.2. Дії ПАТ «Чернігівобленерго», які полягають у повній відмові від реалізації товару за відсутності альтернативних джерел придбання, шляхом ненадання товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівський ДБК» проекту договору про постачання електричної енергії електроустановок по вулиці Попова, 6-а в місті Чернігові у строки, визначені Правилами користування електричною енергією, визнано порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, пунктом 5 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції»: у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з постачання електричної енергії за регульованим тарифом місцевими (локальними) електромережами ПАТ «Чернігівобленерго» на території здійснення ліцензованої діяльності в територіальних межах Чернігівської області та міста Славутича.

7.3. За порушення, вказане в пункті 2 рішення, накладено на ПАТ «Чернігівобленерго» штраф у розмірі 68 000 грн.

7.4. Судами встановлено, що 11.11.2008 між ВАТ Енергопостачальною компанією «Чернігівобленерго» (постачальник, Позивач у справі) та ВАТ «Домобудівник» (споживач, попередній власник) укладено договір постачання електричної енергії № 24, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 617,24 кВт (7720 кВА), а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

7.5. Постановою Господарського суду Чернігівської області від 08.12.2015 Публічне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Домобудівник» (нове найменування ВАТ «Домобудівник») визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

7.6. Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 09.06.2016 припинено ліквідаційну процедуру, введено процедуру санації Публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Домобудівник» (далі - ПАТ "БК "Домобудівник") та затверджено план санації.

7.7. 23.08.2016 між ТОВ «Чернігівський ДБК» (іпотекодержатель, новий власник) та ПАТ "БК "Домобудівник" (іпотекодавець) укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя, відповідно до умов якого іпотекодержатель набув право власності на об'єкт нерухомості загальною площею 17 134,8 м2, який згідно з Планом санації є виробничою дільницею (нерухоме майно) по вул. Попова, 6-а в м. Чернігові - цех ВПД №2.

7.8. Відповідно до Акту приймання - передачі від 04.01.2017 № 1 до договору про задоволення вимог іпотекодержателя від 23.08.2016, у складі основної будівлі літ. А-4 передається у власність іпотекодержателю приміщення, загальною площею 73,1 м2 для розміщення обладнання електроустановок РП-25 (КТП-1, КТП-2, КТП-511).

7.9. Також 23.08.2016 між ТОВ «Чернігівський ДБК» (кредитор) та ПАТ "БК "Домобудівник" (боржник) укладено договір про припинення зобов'язання передачею відступного, відповідно до умов якого кредитор набув право власності на майно, що окремо визначено у Плані санації, затвердженого ухвалою господарського суду Чернігівської області від 09.06.2016, зокрема, виробничу дільницю (рухоме майно) по вул. Попова, 6-а в м. Чернігові - цех ВПД № 2 (великого панелебудування) разом із обладнанням, устаткуванням, вузлами, механізмами тощо, згідно додатку №1.

7.10. Відповідно до Акту приймання - передачі від 04.01.2017 № 2 до договору про припинення зобов'язання передачею відступного від 23.08.2016, разом із передачею у власність кредитора електроустановок РП-25, КТП-1, КТП-2, КТП-511 боржником передається право використання існуючої дозволеної (приєднаної) потужності.

7.11. Судами встановлено, що право власності ТОВ «Чернігівський ДБК» на вказаний вище об'єкт нерухомого майна було зареєстроване 10.01.2017.

7.12. 11.01.2017 ТОВ «Чернігівський ДБК» подано ПАТ «Чернігівобленерго» заяву, у якій новий власник об'єкта у зв'язку із зміною власника електроустановки РП-25 (до якої приєднані КТП-1, КТП-2, КТП-511), яка знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Попова, 6-а, просив здійснити приєднання до електричної мережі колишнього власника ПАТ «БК «Домобудівник», що розташована за адресою: м. Чернігів, вул. Попова, 6-а, потужністю 985 кВт, та укласти з ТОВ «Чернігівський ДБК» договір про постачання електричної енергії. До заяви було додано відповідні документи.

7.13. Листом від 12.01.2017 № 02-32/1/76 попередній власник об'єкту звернувся до Чернігівських міських електричних мереж Публічного акціонерного товариства, у якому повідомив про неможливість виконання договору про постачання електричної енергії від 11.11.2008 № 24 та просив внести зміни до нього в частині виключення об'єкта, та повідомив про нового власника об'єкта - ТОВ «Чернігівський ДБК».

7.14. Листом від 16.01.2017 № 3 ТОВ «Чернігівський ДБК» повідомило ПАТ «Чернігівобленерго» про те, що ТОВ «Чернігівський ДБК» на даний час є власником всього нерухомого та рухомого майна, а також існуючої (дозволеної) потужності, які знаходяться за адресою: м. Чернігів, вул. Попова, 6-а, і просило якнайшвидше переукласти з ТОВ «Чернігівський ДБК» договір про постачання електричної енергії виробничої дільниці по вул. Попова, 6-а у м. Чернігові - цех ВПД № 2.

7.15. Листом від 08.02.2017 ПАТ «Чернігівобленерго» (у відповідь на лист ТОВ «Чернігівський ДБК» від 16.01.2017 № 3) повідомило про необхідність надання документів, які підтверджують право власності на електроустановку РП-25, після чого буде розглянута можливість укладення договору про постачання електричної енергії.

7.16. 09.02.2017 ТОВ «Чернігівський ДБК» звернулося до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України із заявою від 07.02.2017 № 12/1, в якій повідомило про створення ПАТ «Чернігівобленерго» штучних та корупційних умов при приєднанні ТОВ «Чернігівський ДБК» до електромереж та укладенні договору про постачання електричної енергії, а також про повне ігнорування з боку ПАТ «Чернігівобленерго» чинного законодавства України.

7.17. Як установлено судом першої інстанції з листа ТОВ «Чернігівський ДБК» від 20.02.2017р. № 23, надісланого на адресу ПАТ «Чернігівобленерго», 17.02.2017р. ТОВ «Чернігівський ДБК» отримало від ПАТ «Чернігівобленерго» проект Договору про приєднання до електричних мереж № 07-17 від 31.01.2017 та технічні умови приєднання, яке не є стандартним, до електричних мереж електроустановок № 07-17 від 31.01.2017.

7.18. Цим же листом ТОВ «Чернігівський ДБК» повідомило ПАТ «Чернігівобленерго», що вважає направлення на адресу ТОВ «Чернігівський ДБК» договору про приєднання до електричних мереж № 07-17 від 31.01.2017 та технічних умов приєднання, яке не є стандартним, до електричних мереж електроустановок № 07-17 від 31.01.2017 неправомірним та таким, що суперечить Правилам приєднання електроустановок до електричних мереж.

7.19. ТОВ «Чернігівський ДБК» просило укласти з ним договір про постачання електричної енергії виробничої дільниці по вул. Попова, 6-а у м. Чернігові на умовах попереднього власника з дозволеною потужністю 985 кВт, для чого надіслати на його адресу проект договору про постачання електричної енергії, а заяву ТОВ «Чернігівський ДБК» про приєднання електроустановки певної потужності (типова форма) від 11.01.2017, яка додається до заяви № 1 від 11.01.2017 - залишити без розгляду.

7.20. 24.02.2017 року відбулось засідання Комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Чернігівобленерго» за участю представників позивача, відповідача, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Чернігівській області, Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Чернігівській області та ТОВ «Чернігівський ДБК».

7.21. Згідно з протоколом від 24.02.2017 № 17 на порядок денний було винесено питання щодо розгляду звернення ТОВ «Чернігівський ДБК», яке надійшло на адресу ПАТ «Чернігівобленерго» за дорученням інспекції Держенергонагляду у Чернігівській області, щодо неприєднання до мереж Товариства об'єктів по вул. Попова, 6-а у м. Чернігові, які раніше належали ПАТ «БК «Домобудівник».

7.22. За результатами засідання було прийнято рішення про:

- необхідність прийняття ПАТ «Чернігівобленерго» рішення щодо внесення змін до договору про постачання електричної енергії від 11.11.2008 № 24, укладеного між ПАТ «Чернігівобленерго» та ПАТ «БК «Домобудівник», в частині виключення об'єкта по вул. Попова, 6-а у м. Чернігові, з урахуванням положень Правил користування електричною енергією;

- необхідність подання ТОВ «Чернігівський ДБК» до ПАТ «Чернігівобленерго» заяви щодо укладення договору про постачання електричної енергії на об'єкт за адресою: м. Чернігів, вул. Попова, 6-а, з повним переліком документів, які визначені в п. 5.4 Правил користування електричною енергією;

- необхідність ПАТ «Чернігівобленерго» при укладенні договору про постачання електричної енергії з ТОВ «Чернігівський ДБК» керуватись вимогами Правил користування електричною енергією.

7.23. 28.02.2017 року ТОВ «Чернігівський ДБК» звернулося до Чернігівських міських електричних мереж ПАТ «Чернігівобленерго» із заявою від 27.02.2017 № 27 про укладення договору про постачання електричної енергії на виробничу дільницю, що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Попова, 6-а, за діючою схемою електропостачання без зміни технічних параметрів електроустановок.

7.24. У заяві ТОВ «Чернігівський ДБК» вказувало, що разом із виробничою дільницею прийнято у власність електричне обладнання, що перебувало на балансі у попереднього власника. Також, зазначалось найменування, місцезнаходження, засоби зв'язку товариства, прізвище його директора, рід виробничої діяльності, відповідальна особа за електрогосподарство, режим роботи електроустановки, дозволена до використання потужність та категорійність.

7.25. 17.03.2017 ПАТ «БК «Домобудівник» звернулося до Чернігівських міських електричних мереж ПАТ «Чернігівобленерго» із заявою від 17.03.2017 №12/32/1/142 в якій, посилаючись на своє попереднє звернення від 12.01.2017, залишене без відповіді, просило вчинити всі необхідні дії спрямовані на розірвання Договору від 11.11.2008 № 24 в частині виключення із нього електроустановок, розміщених за адресою: м. Чернігів, вул. Попова, 6-а, в тому числі шляхом розгляду та направлення додаткової угоди, проект якої був доданий до цієї заяви.

7.26. ПАТ «Чернігівобленерго» листом від 21.03.2017 № 13/1590 повідомило ПАТ «БК «Домобудівник» про те, що для внесення змін до договору про постачання електричної енергії від 11.11.2008р. № 24 в частині виключення об'єкту по вул. Попова, 6-А в м. Чернігів необхідно здійснити контрольний огляд з метою зняття показів засобів обліку.

7.27. Листом від 22.03.2017 № 13/1615 ПАТ «Чернігівобленерго» у відповідь на заяву ТОВ «Чернігівський ДБК» від 27.02.2017 № 27 повідомило, що згідно з протокольним рішенням засідання комісії ІКЦ ПАТ «Чернігівобленерго» від 24.02.2017 та відповідно до п. 6.18 Правил користування електричною енергією, ПАТ «БК «Домобудівник» повинно письмово звернутися до Чернігівських міських електричних мереж з пропозицією виключити з договору про постачання електричної енергії об'єкт, що знаходиться за адресою вул. Попова, 6-а і в цей самий термін здійснити оплату за використану електричну енергію за вищевказаним об'єктом. Звернення від ПАТ «БК «Домобудівник» до Чернігівських міських електричних мереж надійшло 17.03.2017. Після здійснення вищезазначеної процедури буде підготовлено проект договору про постачання електричної енергії з ТОВ «Чернігівський ДБК».

7.28. Розпорядженням Адміністративної колегії Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.04.2017 № 06-2017/1-рп зі справи № 02-05/06-2017 «Про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції» розпочато розгляд справи за ознаками вчинення ПАТ «Чернігівобленерго» порушення, передбаченого пунктом 2 статті 50, пунктом 5 частини другої статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку постачання електроенергії за регульованим тарифом в межах власних мереж шляхом повної відмови від реалізації товару за відсутності альтернативних джерел придбання.

7.29. 21.09.2017 між ПАТ «Чернігівобленерго» (Первісним кредитором) та ТОВ «Чернігівський ДБК» (Новим кредитором) укладено договір відступлення права вимоги № 2068 згідно з умовами якого Первісний кредитор відступив, а Новий кредитор набув право вимоги, належне Первісному кредитору у відповідності до ухвал господарського суду Чернігівської області від 03.02.2014, від 12.01.2016 та від 08.06.2017 зі справи № 927/1361/13, за якою ПАТ «Будівельна компанія «Домобудівник» (надалі іменується «Боржник») має безспірну заборгованість перед Первісним кредитором на загальну суму 1 975 965,57 грн., що виникла внаслідок невиконання Боржником своїх зобов'язань за Договором про постачання електричної енергії № 24 від 11.11.2008 з додатками та додатковими угодами до нього, який був укладений Боржником із Первісним кредитором.

7.30. 22.09.2017 року між ПАТ «Чернігівобленерго» (постачальник) та ПАТ «БК «Домобудівник» (споживач) укладена додаткова угода № 37 про внесення змін та доповнень до договору про постачання електричної енергії від 11.11.2008 № 24 згідно з умовами якої, у зв'язку з передачею об'єкту «виробнича дільниця» по вул. Попова, 6-а (значення приєднаної потужності 5260 кВА, значення дозволеної до використання потужності 891,5 кВт), об'єкту «виробнича база» по вул. 1.Мазепи, 59-а (значення приєднаної потужності 1260 кВА, значення дозволеної до використання потужності 580 кВт) на баланс ТОВ «Чернігівський ДБК», вказано в розділі 1 договору про постачання електричної енергії від 11.11.2008 № 24 величину дозволеної потужності - 24,77 кВт, величину приєднаної потужності у точці підключення - 3260 кВА, 4кВт.

7.31. Станом на 22.09.2017 у відповідності до показів засобів обліку електричної енергії, зазначених в пункті 2 цієї Угоди, заборгованість Споживача по Договору стосовно вищевказаних об'єктів відсутня.

7.32. 25.09.2017 між ПАТ «Чернігівобленерго» (постачальник) та ТОВ «Чернігівський ДБК» (споживач) укладений договір постачання електричної енергії № 4975, відповідно до умов якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 1471,5 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

7.33. 04.12.2017 ТОВ «Чернігівський ДБК» звернулося із заявою від 01.12.2017 № 278 до Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, у якій повідомило про укладення з позивачем договору постачання електричної енергії від 25.09.2017 № 4975, у зв'язку з чим просило залишити заяву у справі № 02-05/06-2017 без розгляду.

7.34. Причиною виникнення спору у справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для скасування (визнання недійсним) Рішення територіального відділення АМК.

8. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

8.1. Господарський кодекс України (далі - ГК України):

частина перша та друга статті 275 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

- за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику";

- відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається;

8.2. Цивільний кодекс України:

частина перша статті 638:

- договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору;

частина перша статті 651:

- зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом;

стаття 654:

- зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи випливає із звичаїв ділового обороту;

8.3. Закон України від 26.11.1993 № 3659-XII "Про Антимонопольний комітет України":

пункт 1 статті 3:

- основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції;

частина перша та друга статті 12:

- для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України, в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі утворюються територіальні відділення Антимонопольного комітету України, повноваження яких визначаються Комітетом у межах його компетенції. У разі необхідності можуть утворюватись міжобласні територіальні відділення;

- повноваження територіальних відділень Антимонопольного комітету України визначаються цим Законом, іншими актами законодавства. Повноваження територіального відділення Антимонопольного комітету України не можуть виходити за межі повноважень Антимонопольного комітету України, визначених законом;

частина третя та шоста статті 121:

- адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України утворюється головою територіального відділення Антимонопольного комітету України з числа керівних працівників територіального відділення у складі не менше ніж три особи цього територіального відділення. За згодою Голови Антимонопольного комітету України до складу адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть входити посадові особи Антимонопольного комітету України. Адміністративну колегію територіального відділення Антимонопольного комітету України очолює голова територіального відділення або його заступник;

- рішення адміністративної колегії Антимонопольного комітету України приймається від імені Антимонопольного комітету України;

пункти 1 та 2 частини п'ятої статті 14:

- адміністративна колегія територіального відділення Антимонопольного комітету України має такі повноваження:

розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, про надання дозволу, надання попередніх висновків стосовно узгоджених дій, проводити розслідування або дослідження за цими заявами і справами;

приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення, надавати попередні висновки стосовно узгоджених дій;

частина перша статті 19:

- під час розгляду заяв і справ про узгоджені дії, концентрацію, про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі під час проведення розслідування, дослідження, прийняття розпоряджень, рішень за заявами і справами, здійснення інших повноважень у сфері контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, контролю за узгодженими діями, концентрацією органи та посадові особи Антимонопольного комітету України та його територіальних відділень керуються лише законодавством про захист економічної конкуренції і є незалежними від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб та суб'єктів господарювання, а також політичних партій та інших об'єднань громадян чи їх органів;

8.4. Закон України від 13.04.2017 № 2019-VІІІ «Про ринок електричної енергії»:

стаття 1:

- електрична енергія - енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товаром, призначеним для купівлі-продажу;

8.5. Закон України від 11.01.2001 № 2210-ІІІ «Про захист економічної конкуренції»:

частина перша статті 12:

- суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин;

частина перша статті 13:

- зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку;

пункт 5 частини другої статті 13:

- зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається часткова або повна відмова від придбання або реалізації товару за відсутності альтернативних джерел реалізації чи придбання;

частина перша статті 59:

- підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права;

8.6. Господарський процесуальний кодекс України:

частина перша статті 13:

- судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін;

частина перша статті 73:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи;

частина перша статті 74:

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень;

частина перша статті 76:

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування;

пункт 1 частини першої статті 308:

- суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення;

частина перша статті 309:

- суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права;

9. Межі розгляду справи судом касаційної інстанції

9.1. З урахуванням меж розгляду справи судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути взяті до уваги аргументи скаржника про необхідність встановлення обставин справи, про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

9.2. Згідно з компетенцією, визначеною законом, Верховний Суд в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

10. Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

10.1. Верховний Суд зазначає, що імперативними приписами частини 2 статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Компетенція суду касаційної інстанції відповідно до частини 1 вказаної статті полягає виключно в перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

10.2. Відповідно до частини 3 статті 184 ГК України укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

10.3. Відповідно до частини 2 статті 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

10.4. За змістом частини 1 статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

10.5. Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюють Правила користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ 31 липня 1996 року № 28, (далі - ПКЕЕ, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

10.6. Згідно з пунктом 1.6 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії укладається на основі типового договору (додаток 3) постачальником електричної енергії за регульованим тарифом з усіма споживачами та субспоживачами (крім населення), об'єкти яких розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом.

10.7. Пунктами 5.1, 5.2 ПКЕЕ встановлено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається; при укладенні договору про постачання електричної енергії сторони визначають його зміст на основі типового договору.

10.8. Згідно з п. 5.3 ПКЕЕ постачальник електричної енергії за регульованим тарифом зобов'язаний надати на розгляд проект договору про постачання електричної енергії протягом 7 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю до 150 кВт та протягом 14 робочих днів для споживачів із приєднаною потужністю 150 кВт та більше від дати прийняття від споживача документів, зазначених у пункті 5.4 цих Правил.

10.9. Пунктом 5.4 ПКЕЕ визначено, що для укладення договору про постачання електричної енергії, договору про технічне забезпечення електропостачання або договору про спільне використання технологічних електричних мереж споживача заявник має надати відповідній організації передбачені цим пунктом документи. Ініціатором укладення відповідного договору може бути будь-яка із сторін такого договору.

10.10. Відповідно до пункту 6.18 ПКЕЕ у разі звільнення займаного приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією споживач зобов'язаний повідомити постачальника електричної енергії та (у разі наявності відповідного договору) електропередавальну організацію або основного споживача не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією та надати заяву щодо розірвання договору, і в цей самий термін здійснити сплату всіх видів платежів, передбачених відповідними договорами, до заявленого споживачем дня звільнення приміщення та/або остаточного припинення користування електричною енергією включно. З новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення.

10.11. Таким чином, законодавець не передбачає можливості укласти договір про постачання електричної енергії із новим споживачем до розірвання договору із попереднім споживачем.

10.12. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що договір від 11.11.2008 № 24, укладений між ВАТ Енергопостачальною компанією «Чернігівобленерго» та ВАТ «Домобудівник», за своєю правовою природою є договором енергопостачання, правове регулювання якого на момент виникнення спірних правовідносин здійснювалося Господарським кодексом України, Правилами користування електричною енергією, та іншими актами законодавства.

10.13. Суди дійшли висновку, що договір постачання електричної енергії від 25.09.2017 № 4975 між ПАТ «Чернігівобленерго» (постачальник) та ТОВ «Чернігівський ДБК» (споживач) укладено з дотриманням вимог законодавства, оскільки внесення необхідних змін до договору про постачання електричної енергії з попереднім власником об'єкта - ПАТ «БК «Домобудівник» здійснено лише 22.09.2017.

10.14. Доводи (аргументи) касаційної скарги даного висновку не спростовують.

10.15. Вирішуючи указаний спір, суди попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів та встановлених обставин, дійшли обґрунтованого висновку щодо відповідності дій ПАТ "Чернігівобленерго" Правилам користування електричною енергією під час вирішення питання щодо укладення відповідного договору з ТОВ "Чернігівський ДБК".

10.16. Суди попередніх інстанцій, повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким надали необхідну оцінку, з дотриманням приписів зазначених норм матеріального і процесуального права та з наведенням у судових актах зі справи необхідного мотивування, беручи до уваги те, що органи Антимонопольного комітету України беруть участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, встановивши необґрунтованість висновків територіального відділення АМК стосовно наявності в діях Позивача порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді повної відмови від реалізації товару за відсутності альтернативних джерел придбання зі справи № 02-05/06-2017, дійшли обґрунтованого висновку стосовно наявності передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання оспорюваного рішення недійсним, а тому й правомірно задовольнили позовні вимоги ПАТ "Чернігівобленерго".

10.17. Посилання Відповідача на те, що суди попередніх інстанцій не розглянули повно та всебічно всі обставини справи, спростовується змістом оскаржуваних судових актів та здійсненим судами повним, всебічним, об'єктивним розглядом справи.

10.18. Інші доводи Відповідача, які наведені в касаційній скарзі, безпосередньо пов'язані із встановленням фактичних обставин справи та оцінкою доказів у ній, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним. Тому пов'язані з наведеним аргументи скаржника не можуть бути прийняті Касаційним господарським судом.

10.19. Доводи, викладені Позивачем у відзиві на касаційну скаргу, ґрунтуються на обставинах, встановлених у розгляді справи судами попередніх інстанцій та відповідають нормам матеріального і процесуального права.

10.20. Верховний Суд у прийнятті даної постанови керується й принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до остаточного рішення суду та передбачає, що перегляд остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду не може здійснюватись лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі, а повноваження судів вищого рівня з перегляду (у тому числі касаційного) мають здійснюватися виключно для виправлення судових помилок і недоліків. Відхід від res judicate можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано.

10.21. Разом з тим Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

10.22. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід

11. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

11.1. Звертаючись з касаційною скаргою, Відповідач не спростував наведених висновків попередніх судових інстанцій та не довів неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень у справі.

11.2. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу територіального відділення АМК залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення у справі - без змін як такі, що відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

12. Судові витрати

12.1. Понесені Відповідачем у зв'язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на Відповідача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Чернігівської області від 31.10.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2019 залишити без змін, а касаційну скаргу Чернігівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Бенедисюк

Суддя І. Колос