ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

09 липня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/523/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєляновського В.В., суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

(склад колегії суддів сформовано згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.07.2019)

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4

на рішення господарського суду Одеської області від 09.08.2018 року, суддя в І інстанції Желєзна С.П., повний текст якого складено 09.08.2018 року в м. Одесі

у справі № 916/523/18

за позовом: ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Нові технології - Україна"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_4 ,

про визнання недійсними рішень загальних зборів, змін до установчих документів та відомостей про юридичну особу

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.08.2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ „Компанія „Нові технології - Україна" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом №7 від 05.02.2018р., визнання недійсними змін до установчих документів ТОВ „Компанія „Нові технології - Україна" та відомостей про юридичну особу, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 09.02.2018р. за №2047431, №3047431, №4047431, №5047431; та від 21.02.2018р. за №6047431 - відмовлено.

10.06.2019 року ОСОБА_4 подала до Південно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Одночасно скаржник клопотав про поновлення строку на апеляційне оскарження посилаючись на те, що процесуальний строк подання апеляційної скарги був пропущений, оскільки ОСОБА_4 не була присутня під час проголошення оскаржуваного судового рішення, отримала і ознайомилась з оскаржуваним судовим рішенням та матеріалами справи лише 04.06.201 9 року.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення господарського суду Одеської області від 09.08.2018 року у справі № 916/523/18 залишено без руху адже доводи, викладені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, визнано неповажними та встановлено скаржнику строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху суд вказав, що 15.08.2018 року копія оскаржуваного рішення господарського суду Одеської області від 09.08.2018 року була надіслана ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ «Укрпошта» за штрихкодовим ідентифікатором № 547 було повернуто до суду назад з зазначенням на конверті «за незапитом» (т. 2, а.с.44-45).

Також, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ПАТ «Укрпошта», з якого вбачається, що ОСОБА_4 саме за вказаною адресою отримала ухвалу господарського суду Одеської області від 20.06.2018, якою її було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача та відкладено підготовче засідання на "03" липня 2018 р. о 16:00.

При цьому, саме цю адресу: АДРЕСА_1 , зазначено ОСОБА_4 в апеляційній скарзі як фактичне місце проживання.

Вищевикладене свідчить про тривалу обізнаність ОСОБА_4 про наявність судового розгляду по даній справі та свідоме небажання скаржника отримувати поштову кореспонденцію суду.

Отже, скаржником не надано жодних доказів в обґрунтування причин, що є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними перешкодами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

04.07.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від скаржника надійшла заява до апеляційної скарги на рішення господарського суду Одеської області від 09.08.2018 року у справі № 916/523/18, в якій останній просив суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Одеської області від 09.08.2018 року у справі № 916/523/18, зважаючи на те, що адвокат апелянта отримав повний текст 04.06.2019р., а сама ОСОБА_4 проживала та працювала з 01.08.2018р. в м. Києві, що перешкодило їй отримати рішення суду першої інстанції поштою.

Зокрема, як на інші підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції скаржник посилається на те, що в серпні, вересні та інші місяці 2018 р. апелянт не перебував в м. Одесі, а орендував квартиру та працював у м. Києві, відповідно, не міг отримати повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції за адресою в м. Одесі та відповідно отримати рішення суду від 09.08.2018р. поштою. Крім того, ОСОБА_4 з 08.09.2018 по 15.09.2018 та з 11.08.2018 по 24.08.2018 перебувала за кордоном та не могла отримувати кореспонденцію.

Розглянувши доводи вказаного вище клопотання, колегія суддів не визнає їх поважними і такими, що дають підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, з огляду на таке.

Оскаржуване рішення господарського суду Одеської області ухвалено 09.08.2018, повний текст складено та підписано - 09.08.2018, отже з цього моменту почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для його оскарження в апеляційному порядку. Таким чином, останнім днем для подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Одеської області 09.08.2018 було 29.08.2018, після цього процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Із апеляційною скаргою ОСОБА_4 звернулася 10.06.2019, тобто після перебігу строку встановленого для подання апеляційної скарги, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальний закон пов`язує можливість поновлення пропущеного строку лише з наявністю поважних причин його пропуску і при цьому, визнання тих чи інших причин поважними, лежить у межах дискреційних повноважень Суду.

За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані."

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).

Верховний Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Згідно з ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 7 статті 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Оскільки рішення господарського суду Одеської області від 09.08.2018 року було надіслано ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , зазначеною нею самою як фактичне місце її проживання в своїх поясненнях (т. 1, а.с. 231) та в апеляційній скарзі, а відповідні заяви про зміну цієї адреси в матеріалах справи відсутні, то колегія суддів вважає викладені у заяві інші твердження скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження безпідставними та необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що заявник був обізнаний про розгляд даної справи в суді першої інстанції, а тому, діючи добросовісно та з належною сумлінністю, мав можливість дізнатися про ухвалення у справі рішення судом першої інстанції, навіть, якщо з тих чи інших причин він не отримав його поштою.

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

У заяві про усунення недоліків заявник не вказав ніяких особливих обставин та не пояснив ніяких причин, які б в контексті вищенаведеного унеможливили своєчасне звернення з апеляційною скаргою. Короткочасне перебування заявника за межами території України не є та не може бути визнано судом як поважна причина для поновлення строку на апеляційне оскарження. Надана заявником ксерокопія договору оренди квартири в м. Києві не свідчить про його фактичне перебування в ній, оскільки належні докази виконання сторонами даного договору відсутні.

Також, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_4 мала можливість ознайомитися із змістом судового рішення в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Повний текст рішення суду першої інстанції в електронному вигляді був доступний 13.08.2018 року.

Відтак, причини подання апеляційної скарги після закінчення строку на апеляційне оскарження рішення залежали лише від суб`єктивної волі скаржника.

Право на звернення до суду не є абсолютним, оскільки воно реалізується тільки в порядку і спосіб, встановлених законом, зокрема Господарським процесуальним кодексом України.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05ю1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Частинами 3 та 4 ст. 260 ГПК України визначено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Розглянувши клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, заяву про усунення недоліків та оцінивши зазначені заявником причини на предмет їх поважності, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі причини не є поважними, оскільки заявник не надав жодних доказів або переконливих аргументів для підтвердження своїх доводів, а вказані обставини свідчать, що можливість подання апеляційної скарги у встановлений строк залежала виключно від волевиявлення та дій самого скаржника.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції відхиляє клопотання про поновлення строку та відмовляє у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення господарського суду Одеської області від 09.08.2018 року у справі № 916/523/18.

Керуючись ст.ст. 3, 119, 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення господарського суду Одеської області від 09.08.2018 року у справі № 916/523/18.

2. Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути скаржнику.

Головуючий суддя Бєляновський В.В.

Судді Лавриненко Л.В.

Філінюк І.Г.