ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2019 Справа № 908/595/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Дармін М.О., Іванов О.Г.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

за участю представників:

від позивача: Цецик І.М., посвідчення №941 від 30.06.2012, адвокат

від відповідача: не з`явився

від органу ДВС: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2018 у справі №908/595/18 (суддя Горохов І.С.; ухвалу постановлено о 14:55 год. у місті Запоріжжя, повний текст ухвали складено 14.11.2018)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у справі №908/595/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром", м.Київ

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", селище Таврія, Веселівський район, Запорізька область

про стягнення 6793672,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" (позивач, стягувач у виконавчому провадженні) звернулося до Господарського суду Запорізької області зі скаргою на неправомірні дії та бездіяльність старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С. (вих.№01/10/18-01 від 01.10.2018).

Товариство просило визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С, що полягають:

- у порушенні строків і способу надіслання стягувачу постанови про повернення виконавчого документу від 19.09.2018 у виконавчому провадженні ВП 57016167;

- у винесенні постанови у виконавчому провадженні ВП 57016167 від 19.09.2018 про повернення стягувачу виконавчого документа - наказу №908/595/18 від 09.07.2018;

- зобов`язати старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С. або іншу посадову особу вказаного органу державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника);

- скасувати постанову про повернення стягувачу виконавчого документа від 19.09.2018 (у виконавчому провадженні ВП 57016167).

В обґрунтування своїх вимог у скарзі позивач вказував на те, що постанова про повернення виконавчого документа стягувача була прийнята державним виконавцем передчасно, оскільки залишились нез`ясованими обставини наявності у боржника оборотних активів та іншого майна, коштів, на які не розповсюджується дія мораторію та за рахунок, яких можливо здійснювати задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.11.2018 у справі №908/595/18 (суддя Горохов І.С.) скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області задоволено. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С., що полягають у порушенні строків і способу надсилання стягувачу постанови про повернення виконавчого документу від 19.09.2018 у виконавчому провадженні ВП №57016167. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С., що полягають у винесенні постанови про повернення виконавчого документу від 19.09.2018, виконавче провадження ВП №57016167, наказу №908/595/18 від 09.07.2018. Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області усунути порушення (поновити порушене право заявника). Скасовано постанову про повернення стягувачу виконавчого документу від 19.09.2018, виконавче провадження ВП №57016167.

Місцевий господарський суд виходив з встановлення обставин неправомірності оспорюваних дій ВДВС. Суд першої інстанції послався на незаконне виведення виконавчого провадження №57016167 із зведеного виконавчого провадження №44561389, оскільки таке можливо лише у разі завершення виконавчого провадження. Також послався на те, що ВДВС не вчинив відповідних дій щодо перевірки наявності оборотних активів підприємства і встановив порушення строків надіслання сторонам виконавчого провадження постанови про повернення виконавчого документа.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (апелянт) звернувся з апеляційною скаргою, в якій вважає, що ухвала Господарського суду Запорізької області від 09.11.2018 у справі №908/595/18 є необґрунтованою, такою, що порушує права та обов`язки заінтересованої особи в особі відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у зв`язку з тим, що має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, та такою, що порушує норми матеріального та процесуального права. Просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.112018 у справі №908/595/18 повністю та прийняти нове рішення, в якому відмовити у задоволенні скарги ТОВ "Торговий дім "Украгропром" на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в повному обсязі.

Апелянт обґрунтовує свої вимоги тим, що суд не взяв до уваги, що повернення документа відбулося не в зв`язку із відсутністю майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, а на підставі п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з нездійсненням додаткового авансування витрат виконавчого провадження, тому висновки суду не відповідають обставинам справи.

Так апелянт вказує, що виконавець листом від 17.07.2018 за №12925-7-03.4 звернувся до стягувачів щодо авансування витрат виконавчого провадження, пов`язаних з оцінкою нерухомого майна, втім стягувач не здійснив такого авансування, що є підставою для повернення виконавчого документа.

Апелянт вважає помилковим твердження суду щодо неможливості отримання від примусової реалізації нерухомого майна коштів та спрямування їх на погашення кредиторської заборгованості. Апелянт вказує, що наявність на виконанні у складі зведеного виконавчого провадження рішень щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування дозволяє відчуження об`єктів нерухомого майна державного підприємства. В той же час, чинним законодавством про виконавче провадження та Законом України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" не встановлено обмежень щодо перерахування грошових коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, стягувачам - юридичним особам. За наслідками реалізації нерухомого майна боржника, вимоги стягувачів кожної наступної черги буде задоволено після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги у разі достатності грошових коштів отриманих за наслідками реалізації такого майна.

Тому апелянт вважає, що судом першої інстанції не враховано положень статей 37, 43 Закону України "Про виконавче провадження" та, як наслідок, скасовано постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.09.2018, всупереч встановленого факту нездійснення стягувачем авансування витрат виконавчого провадження, передбаченого статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа.

При цьому, як вважає апелянт, суд вийшов за межі повноважень, ухваливши рішення про зобов`язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області вчинити дії, вчинення яких передбачено на законодавчому рівні, відтак невірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Крім того, апелянт вказує, що порушення строків прийняття рішень або вчинення дій виконавцем не є підставою для скасування такого рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" (позивач) письмовий відзив на апеляційну скаргу по суті заявлених вимог не надало.

Державне підприємство "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (відповідач, боржник у виконавчому провадженні) 08.01.2019 подало до суду апеляційної інстанції клопотання, в якому просило скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2018 у справі №908/595/18 та винести ухвалу про закриття апеляційного провадження. Відповідач, посилаючись на правові висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц і у постанові від 12.09.2018 у справі №906/530/17, вважав, що оскільки Законом України "Про виконавче провадження" не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2019 у справі №908/595/18 (колегія суддів у складі: головуючого судді - Широбокової Л.П., суддів - Кузнецової І.Л., Орєшкіної Е.В.) у задоволенні апеляційної скарги Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2018 у справі №908/595/18 відмовлено; ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2018 скасовано, провадження у справі щодо розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області закрито. Роз`яснено учасникам справи, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" задоволено частково; постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.01.2019 у справі №908/595/18 скасовано; справу №908/595/18 направлено для продовження розгляду до Центрального апеляційного господарського суду.

У своїй постанові суд касаційної інстанції зазначив, що обґрунтовуючи постанову, суд апеляційної інстанції керувався тим, що предметом оскарження у цій справі є дії державного виконавця в межах виконавчого провадження №57016167, виведеного зі зведеного виконавчого провадження №44561389 одночасно зі здійсненням оскаржуваних дій (внаслідок повернення виконавчого документа стягувачеві), а звідси, оскільки розгляд такої скарги матиме правові наслідки для усіх стягувачів у межах зведеного виконавчого провадження №44561389 з виконання рішень судів, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, скарга не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства. Однак суд апеляційної інстанції не взяв до уваги те, що предмет скарги ТОВ "Торговий дім "Украгропром" на дії державного виконавця (тобто суть оскаржуваних дій) стосується правомірності повернення виконавчого документа стягувачу в межах виконавчого провадження ВП №57016167 (з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 09 липня 2018 року у цій справі), яке станом на момент вчинення оскаржуваних дій вже було виведено зі зведеного виконавчого провадження ВП №44561389. Предмет скарги позивача стосується оскарження дій державного виконавця саме з повернення виконавчого документа (наказу Господарського суду Запорізької області від 09 липня 2018 року у цій справі) у виконавчому провадженні ВП № 57016167, при цьому дії державного виконавця щодо зобов`язання ТОВ "Торговий дім "Украгропром" зі здійснення додаткового авансування витрат виконавчого провадження (сплати вартості робіт з оцінки арештованого нерухомого майна боржника) в межах зведеного виконавчого провадження ВП №44561389 чи дії цього державного виконавця стосовно виведення виконавчого провадження ВП №57016167 зі зведеного виконавчого провадження ВП №44561389 не оскаржуються. Тобто скарга ТОВ "Торговий дім "Украгропром" не стосується судового оскарження дій зазначеного державного виконавця під час виконання ним зведеного виконавчого провадження ВП №44561389. Отже, скарга ТОВ "Торговий дім "Украгропром" щодо винесення державним виконавцем постанови від 19 вересня 2018 року про повернення йому (стягувачу) виконавчого документа у виконавчому провадженні ВП №57016167 з виконання наказу Господарського суду Запорізької області від 09 липня 2018 року у цій справі повинна розглядатися судом, який видав виконавчий документ, у передбаченому Господарським процесуальним кодексом України порядку, тобто в межах цієї справи за правилами господарського судочинства.

Автоматизованою системою документообігу Центрального апеляційного господарського суду для розгляду справи №908/595/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Кощеєв І.М., Дармін М.О., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2019.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2019 колегією суддів у визначеному складі прийнято апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2018 у справі №908/595/18 до свого провадження; розгляд справи призначено у судовому засіданні на 05.06.2019.

03.06.2019 від ДП "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України" (відповідач, боржник) в матеріали справи надійшло клопотання про зупинення розгляду справи, в якому відповідач просить прийняти до розгляду та розглянути дане клопотання, яким зупинити розгляд апеляційної скарги у справі №908/595/18 до завершення розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду про закриття провадження у справі про банкрутство №908/503/17.

Клопотання вмотивоване тим, що ухвалою Господарського суду Запорізької області від 02.04.2019 відкрито провадження у справі №908/503/17 про банкрутство ДП "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції НААН України". На зазначену ухвалу було подано апеляційну скаргу за результатами розгляду якої, ухвалу Господарського суду Запорізької області може бути скасовано. Заявник вважає, що порушення провадження у справі про банкрутство №908/503/17 унеможливлює відкриття виконавчого провадження по виконанню рішення суду у справі №908/595/18, тому і просить про зупинення розгляду даної справи до завершення апеляційного розгляду по справі №908/503/17.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.06.2019 розгляд справи відкладався на 26.06.2019.

25.06.2019 ТОВ "Торговий дім "Украгропром" (позивач, стягувач) подало до суду заперечення щодо клопотання відповідача про зупинення розгляду справи, в яких вказує на те, що відповідачем не наведено причин, за яких існує об`єктивна неможливість розгляду справи №908/595/18 до вирішення справи №908/503/17, тому підстави для зупинення провадження по справі №908/595/18 відсутні.

За розпорядженням керівника апарату суду від 25.06.2019, у зв`язку з відпусткою судді Кощеєва І.М. - члена колегії суддів, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, за результатами якого для розгляду справи №908/595/18 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Подобєд І.М. (доповідач), судді - Дармін М.О., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2019 вказаною колегією суддів прийнято апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2018 у справі №908/595/18 до свого провадження.

У судовому засіданні 26.06.2019 представник позивача заперечував на задоволенні апеляційної скарги органу державної виконавчої служби та на задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Колегією суддів встановлено, що відповідач звернувся з заявою про зупинення провадження у справі на стадії апеляційного розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини третьої 3 статті 195 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У даному випадку суд апеляційної інстанції не вбачає підстав об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи, оскільки предметом розгляду апеляційної скарги у справі №908/595/18 - є скарга Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2018, постановлену за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а предметом розгляду апеляційної скарги у справі №908/503/17 є апеляційна скарга Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 02.04.2019, постановлену за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" до боржника Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" про визнання останнього банкрутом. Тобто пов`язаність зазначених справ відсутня.

Крім того, колегія судів зазначає, що норми Закону України "Про виконавче провадження" не містять обмежень щодо поновлення чи відкриття виконавчого провадження, у випадку відкриття в судовому порядку провадження у справі про банкрутство відносно боржника.

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача та зупинення провадження у справі.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції у судовому засіданні 26.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 05.06.2018 у справі №908/595/18 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Украгропром" до Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" про стягнення 6793672,50 грн. задоволено в повному обсязі. Стягнуто з відповідача на користь позивача 6793672,50 грн. основного боргу та 102932,47 грн. судового збору.

На виконання рішення судом у справі видано наказ від 09.07.2018.

За заявою стягувача старшим державним виконавцем Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження ВП №57016167, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2018 (а.с.48 т.2).

Постановою про передачу виконавчого провадження від 06.09.2018 старшим державним виконавцем Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області матеріали виконавчого провадження ВП №57016167 передані на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у зв`язку із перебуванням в ньому зведеного виконавчого провадження у відношенні боржника (а.с.50-51 т.2).

17.09.2018 та 19.09.2018 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області прийняті постанови про прийняття виконавчого провадження ВП №57016167 з примусового виконання наказу №908/595/18 та про приєднання цього виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження №44561389 (а.с.53-55 т.2).

Відповідно до п. 1.4. витягу зі Статуту державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України (в новій редакції затвердженій 27.12.2016) це підприємстов є правонаступником державного підприємства "Дослідне господарство "Соцземлеробство" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України, створене наказом Української академії аграрних наук від 05 липня 1995 року №121 (а.с.121-124 т.1).

З матеріалів справи також вбачається, що раніше постановою заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 15.07.2015 про передачу матеріалів виконавчого провадження передані матеріали зведеного виконавчого провадження Відділу державної виконавчої служби Веселівського Районного управління юстиції у відношенні боржника державного підприємства Дослідне господарство "Соцземлеробство" Донецької державної сільськогосподарської станції Національної академії аграрних наук України на виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області до складу, якого входить 47 виконавчих проваджень на загальну суму стягнення 2738726,10 грн. (а.с.64-69 т.2).

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №44561389 від 29.09.2015 накладено арешт на кошти боржника з урахуванням виконавчого збору (а.с.70-74 т.2).

Також державним виконавцем 12.04.2016 у зведеному виконавчому провадженні №44561389 прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та 06.06.2016 прийнято постанову про розшук майна боржника (а.с.77-79 т.2).

В межах зведеного виконавчого провадження 12.07.2018 державним виконавцем здійснено вихід за юридичною адресою боржника. За результатами вжитих заходів встановлено відсутність рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, про що складено відповідний акт. При цьому державним виконавцем описано і арештовано нерухоме майно, належне боржнику, що відображено в постанові від 12.07.2018 про опис та арешт майна (коштів) боржника (а.с.90-101 т.2).

На лист від 16.07.2018 Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області суб`єкт оціночної діяльності ОСОБА_1 надав відповідь щодо орієнтовної вартості робіт незалежної оцінки арештованого майна, яка становить 177000,00 грн. (а.с.103-109 т.2).

У липні 2018 року на адресу стягувачів у зведеному виконавчому провадженні старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень направив лист №12925-7-03.4 про необхідність перерахування ними додаткового авансування витрат на виконавче провадження у сумі 177000,00 грн. Лист направлено десятьом стягувачам, серед яких зазначено й позивача у цій справі (а.с.26-27 т.2).

Як убачається з листа ТОВ "ТД "Украгропром" від 27.07.2017 вих. №27/0718-01, позивач надав відповідь державному виконавцеві Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікову Р.С., в якій оскільки боржник є державним підприємством , на примусову реалізацію майна якого розповсюджено мораторій, відповідно кошти, отримані ДВС від примусової реалізації вказаного державною виконавчою службою нерухомого майна боржника не можуть бути спрямовані на погашення заборгованості перед ТОВ "ТД "Украгропром", що виключає об`єктивну необхідність здійснення додаткового авансування товариством витрат виконавчого провадження. В той же час товариство готове авансувати витрати виконавчого провадження, що спрямовані на забезпечення виконання судового рішення, в тому числі на користь ТОВ "ТД "Украгропром". Том упросить зосередити зусилля здійснення арешту та примусовій реалізації майна боржника , на яке не розповсюджується дія мораторію, зокрема біологічні активи (посіви сільськогосподарських культур), товарне зерно, транспортні засоби та інше рухоме майно. При цьому позивач відзначив, що можливі дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу на підставі п.4 ст. 37 Закону України №2864-ІІІ, у зв`язку з відмовою здійснення авансування витрат виконавчого провадження у сумі 177000,00 грн. вважатиме протиправними, їх буде оскаржено у встановленому законом порядку (а.с. 28 т. 2).

19.09.2018 старшим державним виконавцем Половніковим Р.С. у виконавчому провадженні ВП №57016167 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із тим, що він не здійснив додаткового авансування витрат виконавчого провадження (а.с.31 або 57-58 т.2).

Також 19.09.2018 старшим державним виконавцем Половніковим Р.С. у виконавчому провадженні ВП №57016167 винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, підставою зазначено "повернення виконавчого документа стягувачеві" (а.с.172 т.2).

Оскаржуючи постанову старшого державного виконавця Половнікова Р.С. про повернення виконавчого документа стягувачу від 19.09.2018 у виконавчому провадженні ВП №57016167 позивач (стягувач) вказував, що вимога державного виконавця щодо здійснення додаткового авансування витрат виконавчого провадження є протиправною, оскільки відповідно до Статуту підприємство боржника засноване на основі державної власності та перебуває у відданні Національної академії аграрних наук України. Частка держави у підприємстві становить 100%, відповідно на нерухоме майно боржника поширюється дія встановленого Законом України №2864-ІІІ від 29.11.2001 "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" мораторію - заборона примусової реалізації об`єктів нерухомого майна. Кошти, отримані державною виконавчою службою від примусової реалізації вказаного нерухомого майна боржника не можуть бути спрямовані на погашення заборгованості перед ТОВ "Торговий дім "Украгропром", що виключає об`єктивну необхідність здійснення додаткового авансування товариством витрат виконавчого провадження на вказані цілі. Позивач вважає, що виконавцем не вчинено всіх передбачених законодавством заходів для перевірки наявності у боржника майна. Є майно, щодо якого державним виконавцем накладено арешт, щодо якого тривають судові провадження у адміністративних судах. Позивач також посилався на порушення строків надсилання йому постанови про повернення виконавчого документа.

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною першою статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Обов`язок державного виконавця з вжиття всіх можливих заходів (у тому числі примусового характеру) щодо своєчасного і повного виконання рішення випливає зі змісту Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та Закону України "Про виконавче провадження".

Як вбачається із пункту 1.1. Статуту Державного підприємства "Дослідне господарство "Таврія" Донецької державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", боржник є державним підприємством, 100% статутного капіталу якого належить державі Україна в особі Національної академії аграрних наук України.

Статтею 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Враховуючи, що боржник за наказом є державним підприємством, він згідно з приписами вказаного Закону не має можливості, виконати рішення суду та погасити заборгованість за рахунок відчуження свого майна, оскільки це заборонено Законом.

Між тим частиною першою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" встановлено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження", з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду (частина друга статті 4 Закону).

Як встановлено вище, виконавче провадження №57016167 з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області №908/595/18 від 05.06.2018 державною виконавчою службою було відкрито 16.08.2018. Отже, шестимісячний строк, в межах якого державний виконавець повинен був здійснити сукупність дій, що спрямовані на примусове виконання рішення, на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про виконавче провадження" закінчився 16.01.2019.

Разом з тим, частиною третьою статті 4 вказаного Закону передбачено, що в разі встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу, передбачених пунктами 2-4, 9 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача.

Підстави повернення виконавчого документа стягувачу наведені у статті 37 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними (п.2); стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа (п.4); законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення (п.9).

Як правильно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів вжиття державною виконавчою службою всіх заходів, передбачених положеннями Закону України «Про виконавче провадження», для перевірки наявності у боржника майна, є майно, щодо якого державним виконавцем накладено арешт, щодо якого тривають судові провадження у адміністративних судах.

Щодо підстав для повернення означеного виконавчого документа з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", які були зазначені державним виконавцем в оскарженій постанові, колегія суддів приймає до уваги також наступні обставини.

Як встановлено вище судом, підставою для повернення означеного виконавчого документа державним виконавцем стягувачеві без виконання слугувала та обставина, що позивач не здійснив авансування витрат виконавчого провадження на пропозицію державного виконавця, яка надсилалась на його адресу листом від 17.07.2018 та на яку державний виконавець отримав відповідь від позивача від 27.07.2018.

Однак державний виконавець не врахував, що його пропозиція про авансування витрат хоча і була здійснена в межах зведеного виконавчого провадження №44561389, проте була отримана позивачем при виконанні іншого виконавчого документа.

Так виконавче провадження ВП №57016167 з примусового виконання наказу Господарського суду Запорізької області №908/595/18 від 09.07.2018 було відкрито відповідною постановою про відкриття виконавчого провадження від 16.08.2018, тобто вже після надіслання означеної пропозиції.

За такої обставини не виконання позивачем, як стягувачем у виконавчому провадженні ВП №57016167, означеної пропозиції державного виконавця, не може бути підставою для повернення стягувачу виконавчого документа, стосовно якого така пропозиція не висувалась.

Отже, підстави для повернення означеного виконавчого документа, передбачені пунктом 4 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження", відсутні.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що за встановлених обставин суд першої інстанції правильно застосував наведені правові норми та дійшов обґрунтованого висновку про здійснення виконавчих дій старшим державним виконавцем з порушенням чинного законодавства, що є підставою для визнання неправомірними дій вищевказаного старшого державного виконавця.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано визнав неправомірними й дії державного виконавця, що полягають у порушені строків і способу надіслання стягувачу постанови про повернення виконавчого документа.

Так, згідно з частиною першою статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Матеріали справи свідчать, що оскаржувана постанова державної виконавчої служби направлена з супровідним листом №15400-7034 від 19.09.2018 на адресу стягувача рекомендованим листом, що підтверджується копією поштового конверту, інформацією з сайту Укрпошти по відстеженню рекомендованих повідомлень за ідентифікатором поштового відправлення №590 (а.с.34-35 т.2), натомість направлено постанову було 21.09.2018 - з порушенням визначеного строку направлення.

Колегія суддів погоджується з аргументами апелянта, що встановлення судом такої обставини як порушення строків і способу надіслання стягувачу постанови про повернення виконавчого документа не може бути самостійною підставою для скасування такої постанови.

Разом із цим, як убачається із оскарженої ухвали суду першої інстанції, головною підставою для скасування постанови державного виконавця про повернення стягувачу виконавчого документа судом визнані інші порушення законодавства про виконавче провадження, що не було спростовано під час перегляду цієї справи судом апеляційної інстанції.

Не може бути підставою для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції і клопотання відповідача, який вважає, що провадження у справі за скаргою ТОВ "Торговий дім "Украгропром" на неправомірні дії державного виконавця підлягає закриттю.

В обґрунтування цього клопотання відповідач вказує, що з огляду на приписи статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" при виконанні судових рішень діє правило існування одного виконавчого провадження про примусове виконання щодо одного боржника, незалежно від кількості судових рішень та юрисдикцій, у яких указані рішення, що підлягають примусовому виконанню, були ухвалені, та кількості стягувачів. Оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, у такому випадку застосовується частина перша статті 287 КАС України і вказані справи слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Однак місцевим господарським судом правильно встановлено, а матеріалами справи підтверджено, що 19.09.2018 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було також прийнято постанову про виведення виконавчого провадження №57016167 із зведеного виконавчого провадження №44561389. Тобто оскарженню підлягала постанова в окремому, а не у зведеному виконавчому провадженні.

За статтею 340 Господарського процесуального кодексу України скарга на дії або бездіяльність державної виконавчої служби подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, подання позивачем скарги на неправомірні дії державного виконавця в даному випадку до господарського суду є правомірним.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржена ухвала суду першої інстанції не суперечить положенням матеріального і процесуального права. Скаржник не довів обґрунтованість вимог своєї апеляційної скарги, доводи наведені в скарзі не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі, тому відшкодуванню цій особі не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270-271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 09.11.2018 у справі №908/595/18 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції у сумі 1762 грн. 00 коп. покласти на Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області.

Доручити Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 05.07.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г. Іванов