ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 справа № 914/823/19

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Навчальна-книга Богдан", м. Тернопіль

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Подоляка Руслана Сергійовича, м. Львів

про: стягнення боргу, 3% річних та інфляційних нарахувань

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Демчук А.П.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суд встановив: 25.04.2019 року за вх. № 865 в канцелярії Господарського суду Львівської області зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Навчальна-книга Богдан" до Фізичної особи-підприємця Подоляка Руслана Сергійовича про стягнення боргу, 3% річних та інфляційних нарахувань.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.04.2019 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання на 16.05.2019 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області 16.05.2019 року підготовче засідання відкладено на 30.05.2019 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області 30.05.2019 року підготовче засідання відкладено на 11.06.2019 року, у зв`язку з відсутністю представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.06.2019 року підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті на 25.06.2019 року.

Оскільки, за складністю та категорією дану справу, слід розглядати за правилами загального позовного провадження, суд призначив розгляд цієї справи в підготовчому провадженні.

Позивач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 26.04.2019 року, від 16.05.2019 року, від 30.05.2019 року, від 11.06.2019 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обов`язковою.

20.05.2019 р. за вх. № 20644/19 представник позивача подав клопотання по справі.

30.05.2019 р. за вх. № 22618/19 представник позивача подав клопотання.

06.06.2019 р. за вх. № 23717/19 представник позивача подав клопотання.

10.06.2019 р. за вх. № 24225/19 представник позивача подав уточнений розрахунок витрат.

11.06.2019 р. за вх. № 24351/19 представник позивача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

11.06.2019 р. за вх. № 24402/19 представник позивача подав клопотання про уточнення позовних вимог. У клопотанні просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 54070,00 грн., 1884,30 грн. - 3% річних, 5823,64 грн. - інфляційних втрат, а також судові витрати та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15423,95 грн.

Відповідач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 26.04.2019 року, від 16.05.2019 року, від 30.05.2019 року, від 11.06.2019 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

У позовній заяві представник позивача зазначив, що 07 квітня 2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Навчальна - книга Богдан» (позивачем) та фізичною особою-підприємцем Подоляк Русланом Сергійовичем (відповідачем) було укладено Договір поставки № 21/2017 (надалі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язався поставити відповідачу товар, а відповідач - прийняти та оплатити товар.

Позивач зазначає, що він поставив відповідачу товар на загальну суму 54070,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 20965 від 06.12.2017 р.

Відповідно до п. 4.1, 4.3. Договору, покупець оплачує товари за цінами, вказаними у накладних. Оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

За твердженням позивача, 06 грудня 2017 року відповідач надіслав на електронну пошту позивача сканкопію платіжного доручення від 06.12.2017 року № 151 на суму 54070,00 грн., що начебто підтверджує оплату товару.

Позивач зазначає, що кошти, згідно вказаного вище платіжного доручення, не поступили на банківський рахунок позивача, відкритий в ПАТ «Кредобанку», а були банком повернуті назад на рахунок відповідача, у зв`язку із тим, що відповідач допустив помилку в номері банківського рахунка позивача, що підтверджується меморіальним ордером № 72910519 від 11.12.2017 р.

Таким чином, за твердженням позивача, станом на 11.12.2017 р. відповідачем не було проведено оплати за отриманий товар в сумі 54070,00 грн.

Згідно п. 6.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за цим договором, винна сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Позивач зазначає, що в порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією від 12.12.2017 р. про сплату заборгованості отриманий товар в сумі 54070,00 грн. Тривалий час позивач телефонував до відповідача з проханням оплатити борг за поставлений товар на суму 54070,00 грн. Відповідач щоразу запевняв позивача, що скоро розрахується за товар, однак не дотримував своїх обіцянок, що призвело до тривалого невиконання своїх зобов`язань. Востаннє, відповідач своїм листом (відповідь на претензію) від 26.02.19 р. зобов`язався здійснити його погашення до 15.04.2019 р., однак, в черговий раз так і не виконав своїх обов`язків, борг не оплатив.

Позивач зазначає, що з огляду на вищенаведене, позивач звернувся із даним позовом до суду для захисту порушених прав в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача 54070,00 грн. основного боргу, інфляційних, 3-х процентів річних.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, фізична особа - підприємець Подоляк Руслан Сергійович (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в процесі припинення не перебуває.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Навчальна книга - Богдан" (ідентифікаційний код 24637417) в процесі припинення не перебуває.

Згідно з Довідкою від 17.04.2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Навчальна книга - Богдан" (ідентифікаційний код 24637417) протягом 2017-2019 р.р. не отримувало кошти від Подоляк Руслан Сергійович (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за поставку товару на загальну суму 54070,00 грн., згідно видаткової накладної № 20965 від 06.12.2017 р.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення,, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купІвлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 209 ЦК України встановлено, що особа, яка не виконала зобов`язання або виконала його неналежним чином несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 536 ЦК України).

В силу ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки борг в сумі 54070,00 грн. Фізичною особою-підприємецем Подоляком Русланом Сергійовичем (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Навчальна - книга Богдан» не сплачено, Видавництвом було нараховано інфляційні збитки та три проценти річних на зазначену суму боргу за період з 01.02.2018 р. по 16.04.2019 р.

Згідно із розрахунком індексу інфляції, зробленим за період з 01.02.2018 р. по 31.03.2019 р., Фізичній особі-підприємцю Подоляку Р.С . нараховано інфляційну заборгованість в сумі 7 634,68 грн.

Згідно із розрахунком трьох процентів річних зробленим за період з 01.02.2018 р. по 16.04.2019 р., Фізичній особі-підприємцю Подоляку Р.С. нараховано заборгованість по 3-х % річних в сумі 1 955,41 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення станом на 16.04.2019 р., становить - 7 634,68 грн. грн., а борг по трьох процентах річних від простроченої суми - 1 955,41 грн.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Подоляк Руслана Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Навчальна - книга Богдан» (46000, м. Тернопіль, пр-т С. Бандери, 34а, ) основну суму боргу в розмірі 54070 (п`ятдесят чотири тисячі сімдесят) грн. 00 коп., 5823 (п`ять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 64 коп. - інфляційних втрат та 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 30 коп. - 3% річних, а також судові витрати в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15423 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять три) грн. 95 коп.

Відповідач вимог суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

У ході розгляду справи судом встановлено, що 07 квітня 2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Навчальна - книга Богдан» (позивачем) та фізичною особою-підприємцем Подоляк Русланом Сергійовичем (відповідачем) було укладено Договір поставки № 21/2017 (надалі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язався поставити відповідачу товар, а відповідач - прийняти та оплатити товар.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 54070,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 20965 від 06.12.2017 р.

Відповідно до п. 4.1, 4.3. Договору, покупець оплачує товари за цінами, вказаними у накладних. Оплата товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

06 грудня 2017 року відповідач надіслав на електронну пошту позивача сканкопію платіжного доручення від 06.12.2017 року № 151 на суму 54070,00 грн., що начебто підтверджує оплату товару.

Однак, кошти, згідно вказаного вище платіжного доручення, не поступили на банківський рахунок позивача відкритий в ПАТ «Кредобанку», а були банком повернуті назад на рахунок відповідача, у зв`язку із тим, що відповідач допустив помилку в номері банківського рахунка позивача, що підтверджується меморіальним ордером № 72910519 від 11.12.2017 р.

Таким чином, станом на 11.12.2017 р. відповідачем не було проведено оплати за отриманий товар в сумі 54070,00 грн.

Згідно п. 6.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання своїх обов`язків за цим договором, винна сторона несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

В порядку досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача з претензією від 12.12.2017 р. про сплату заборгованості отриманий товар в сумі 54070,00 грн.

Востаннє, відповідач своїм листом (відповідь на претензію) від 26.02.2019 р. зобов`язався здійснити його погашення до 15.04.2019 р., однак, в черговий раз так і не виконав своїх обов`язків борг не оплатив.

З огляду на вищенаведене, позивач звернувся із даним позовом до суду для захисту порушених прав в судовому порядку шляхом стягнення з відповідача 54070,00 грн. основного боргу, інфляційних, 3-х процентів річних.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, фізична особа - підприємець Подоляк Руслан Сергійович (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в процесі припинення не перебуває.

Згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Навчальна книга - Богдан" (ідентифікаційний код 24637417) в процесі припинення не перебуває.

Згідно з Довідкою від 17.04.2019 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Навчальна книга - Богдан" (ідентифікаційний код 24637417) протягом 2017-2019 р.р. не отримувало кошти від Подоляка Руслана Сергійовича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за поставку товару на загальну суму 54070,00 грн., згідно видаткової накладної № 20965 від 06.12.2017 р.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення,, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купІвлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжита усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 209 ЦК України встановлено, що особа,, яка не виконала зобов`язання або виконала його неналежним чином, несе майнову відповідальність на умовах, передбачених законом або договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 536 ЦК України).

В силу ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території; обов`язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п`ята статті 124, пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист І охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Оскільки борг в сумі 54070,00 грн. Фізичною особою-підприємецем Подоляком Русланом Сергійовичем (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Навчальна - книга Богдан» не сплачено, Видавництвом було нараховано інфляційні втрат та три проценти річних на зазначену суму боргу за період з 01.02.2018 р. по 16.04.2019 р.

Згідно із розрахунком, зробленим за період з 01.02.2018 р. по 31.03.2019 р., Фізичній особі-підприємцю Подоляку Р.С. нараховано інфляційну заборгованість в сумі 7 634,68 грн. Згідно із розрахунком трьох процентів річних, зробленим за період з 01.02.2018 р. по 16.04.2019 р., Фізичній особі-підприємцю Подоляк Р.С . нараховано заборгованість по 3-х % річних в сумі 1 955,41 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача, з урахуванням встановленого Індексу інфляції за весь час прострочення станом на 16.04.2019р., становить - 7 634,68 грн. грн., а борг по трьох процентах річних від простроченої суми - 1 955,41 грн.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Подоляк Руслана Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Навчальна - книга Богдан» (46000, м. Тернопіль, пр-т С. Бандери, 34а, ) основну суму боргу в розмірі 54070 (п`ятдесят чотири тисячі сімдесят) грн. 00 коп., 5823 (п`ять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 64 коп. - інфляційних втрат та 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 30 коп. - 3% річних, а також судові витрати в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15423 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять три) грн. 95 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як зазначено у ч. 2 ст. 126 ГПК України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Суд зазначає, що під час провадження у справі позивач подавав попередній розрахунок судових витрат та зазначав, що докази фактичних витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою адвоката, будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі.

Так, згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Розглядаючи клопотання, суд враховує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 1, ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. ч. 3-6 ст. 126 ГПК України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об`єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем позовні вимоги не спростовані, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавництво "Навчальна-книга Богдан" до Фізичної особи-підприємця Подоляка Руслана Сергійовича про стягнення боргу, 3% річних та інфляційних нарахуванню є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 4318 від 19.04.2019 року на суму 1921,00 грн. про сплату судового збору.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на сторін пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги - задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Подоляка Руслана Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Навчальна - книга Богдан» (46000, м. Тернопіль, пр-т С. Бандери, 34а, ) основну суму боргу в розмірі 54070 (п`ятдесят чотири тисячі сімдесят) грн. 00 коп., 5823 (п`ять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 64 коп. - інфляційних втрат та 1884 (одна тисяча вісімсот вісімдесят чотири) грн. 30 коп. - 3% річних.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Подоляка Руслана Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво «Навчальна - книга Богдан» (46000, м. Тернопіль, пр-т С. Бандери, 34а, ) судові витрати в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15423 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять три) грн. 95 коп.

4. Наказ видати, в порядку ст. 327 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05.07.2019 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Пазичев В.М.