ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2019 р. Справа№ 910/8101/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від б/н (вх. №09.1-04.1/3365/19 від 13.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 про призначення будівельно-технічної експертизи

у справі №910/8101/18 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Сбербанк"

до 1. Дочірнього підприємства "Край Проперті"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк"

3. Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок"

про визнання права іпотеки

за участю представників учасників справи:

від позивача Комлик І.С., довіреність № б/н від 11.06.2019;

Разумов М.А., довіреність № б/н від 29.03.2018;

від відповідача-1 Крохмальова Я.Е., ордер серія КВ №428511 від 20.02.2019;

від відповідача-2 Козаченко Т.А., ордер серія КВ №428922 від 25.03.2019;

від відповідача-3 не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Сбербанк" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Дочірнього підприємства "Край Проперті", Товариство з обмеженою відповідальністю "Шейк" та Приватного акціонерного товариства "Банкомзв`язок" про визнання права іпотеки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 (повний текст складено 08.04.2019) призначено у даній справі комплексну судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6). Провадження по справі № 910/8101/18 зупинено до одержання результатів експертизи.

Не погодившись з даною ухвалою суду, відповідач-2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Шейк", 18.04.2019 подав апеляційну скаргу б/н від б/н (вх. №09.1-04.1/3365/19 від 13.05.2019), просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 у справі №910/8101/18 скасувати та направити справу до Господарського суду міста Києва для продовження розгляду справи по суті.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала суду про призначення комплексної судової будівельно-технічної експертизи прийнята з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт вказує на помилковість висновків суду першої інстанції про наявність в матеріалах справи двох суперечливих висновків експертів, оскільки поданий позивачем висновок не містить попередження експерта про кримінальну відповідальність, а тому, на переконання сторони, немає доказової сили. Також відповідач-2 зазначає, що на вирішення експертного дослідження поставлено правові питання, які підлягають встановленню судом. За твердженнями скаржника, місцевим господарським судом при визначенні експертної установи не було враховано доводи відповідачів щодо недоцільності проведення експертизи саме Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України з огляду на значну завантаженість його експертів.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 у справі №910/8101/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Дідиченко М.А., суддів Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

15.05.2019 суддя Дідиченко М.А. заявила самовідвід по справі №910/8101/18.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 самовідвід судді Дідиченко М.А. у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 у справі №910/8101/18 задоволено. Матеріали справи №910/8101/18 передано для повторного визначення складу судової колегії автоматизованою системою у відповідності до положень ст. 32 ГПК України.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунської С.Я.

20.05.2019 суддею Мальченко А.О. подано заяву про самовідвід від розгляду справи №910/8101/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 заяву судді Мальченко А.О. про самовідвід у справі №910/8101/18 задоволено. Матеріали справи №910/8101/18 передано на повторний автоматизований розподіл для здійснення повторного автоматизованого розподілу та визначення іншого складу суду відповідно до ст. 32 ГПК України.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.05.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 у справі №910/8101/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Дикунської С.Я., Пономаренка Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою б/н від б/н (вх. №09.1-04.1/3365/19 від 13.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 у справі №910/8101/18. Позивачу, відповідачу-1, 2 встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також надано сторонам строк на подання заяв, клопотань, пояснень до 19.06.2019.

10.06.2019 від Публічного акціонерного товариства "Сбербанк" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, позивач вказує на те, що місцевим господарським судом цілком правомірно було призначено у даній справі експертизу задля встановлення обставин, які мають значення для справи при вирішення спору судом. Позивач вважає безпідставними доводи апелянта про те, що поданий позивачем висновок не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки він був виготовлений експертами Державного науково-дослідного експертного криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України у відповідності до Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби Міністерства внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 591 від 17.07.2017. Також позивач наполягає на наявності та сукупності підстав, визначених ст. 99 ГПК України, для призначення судової експертизи.

Відповідач-1, 3 не скористались своїм правом, передбаченим ч.1 ст. 263 ГПК України, та не подали суду письмового відзиву на апеляційну скаргу, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Представник відповідача-3 в судове засідання 24.06.2019 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення рекомендованого відправлення № 362, згідно якого відповідачем-3 отримано процесуальний документ суду 04.06.2019. Клопотань та заяв до початку судового розгляду справи від даного учасника справи не надходило, про поважність причин неприбуття в судове засідання третьою особою не повідомлено.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення, зокрема, є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Частиною 12 статті 270 ГПК України визначено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, унормованих ст. 273 ГПК України, а також з врахуванням того, що явка представників учасників справи судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників відповідача-3, повідомлених належним чином про здійснення перегляду справи в апеляційному порядку.

Представники відповідача-1, 2 в судовому засіданні 24.06.2019 вимоги апеляційної скарги підтримали та просили ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 скасувати, справу передати до місцевого господарського суду для продовження розгляду справи по суті.

Представники позивача заперечили проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та просили ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи.

За змістом ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд, виходить з наступного.

Предметом позову є визнання за АК «Сбербанк» права іпотеки на трансформаторну підстанцію № 6079, площею 62,5 кв.м.; нежитлове приміщення № 10, магазин, площею 99,4 кв.м.; нежитлове приміщення № 9, магазин, площею 99,6 кв.м.; нежитлове приміщення № 6, кафе, площею 279,5 кв.м.; нежитлове приміщення № 7, кафе, площею 99,7 кв.м.; нежитлове приміщення № 8, заклад громадського харчування, площею 366,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, проспект Глушкова академіка, 13-б, за Іпотечним договором від 27 вересня 2011, який укладений між АТ «Сбербанк» та ДП «Край Проперті» та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Морозовою С.В., за реєстровим № 11270.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок застосуванням банком процедури звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором, укладеним між позивачем та відповідачем - 1, за позивачем було зареєстровано право власності на предмет іпотеки, однак позивачу стало відомо, що за ТОВ «Шейк» було зареєстровано право власності на сім об`єктів нерухомого майна, що знаходяться за тією ж адресою, що і предмет іпотеки, які призначенні для обслуговування нерухомого майна, є складовими частинами єдиного об`єкта нерухомого майна, виконують функцію допоміжного господарського призначення та інженерного забезпечення основного об`єкту і його експлуатація без таких об`єктів є неможлива, що свідчить про те, що спірні 7 об`єктів нерухомого майна є приналежними нерухомому майну, переданого в іпотеку та є його невід`ємними частинами, а отже на такі об`єкти в повній мірі поширюється іпотека за Іпотечним договором. В обґрунтування своїх доводів, позивачем до матеріалів справи представлено Висновок експертного дослідження № 19/13-3/7-ЕД/18 від 21.01.2019, складений Державним науково-дослідним експертним криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України.

Натомість, відповідач-2 заперечуючи проти задоволення позову вказує на те, що спірні приміщення є самостійними, окремими, зареєстрованими у встановленому порядку об`єктами нерухомого майна та не є приналежністю будівлі громадського центру, яка є предметом іпотеки. В підтвердження вказаних доводів стороною подано висновок експертів № 17/07-2018 за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 30.07.2018 (а.с. 58-82 том ІІ).

Постановляючи оскаржувану ухвалу про призначення експертизи у даній справі, місцевий господарський суд виходив з того, що наявність двох взаємовиключаючих висновків експертів, у відповідності до приписів чинного процесуального закону, обумовлює необхідність усунення такого протиріччя у спосіб призначення у справі комплексної судової будівельно-технічної експертизи.

Крім того, Господарським судом міста Києва зауважено про необхідність призначення судової експертизи з огляду на те, що надані сторонами висновки, викликають обґрунтовані сумніви, а встановлення відповідних обставин справи потребують спеціальних знань експертів.

Судова колегія погоджується з вищевикладеним висновком місцевого господарського суду, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 101 ГПК України учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Порядок проведення експертизи та складення висновків експерта за результатами проведеної експертизи визначається відповідно до чинного законодавства України про проведення судових експертиз. У висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права та обов`язки, що і експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. За заявою учасника справи про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи, такий висновок судом до розгляду не приймається, якщо суд визнає наявність таких підстав.

Згідно зі ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Як визначено у ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду.

Відповідно до ст. 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Отже, судова експертиза призначається за наявністю визначених ст. 99 ГПК України сукупності умов лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях, та питання її призначення повинне вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем в обґрунтування позовних вимог подано Висновок експертного дослідження № 19/13-3/7-ЕД/18 від 21.01.2019, складений Державним науково-дослідним експертним криміналістичним центром Міністерства внутрішніх справ України. За результатами проведення вказаного дослідження експертами, зокрема, встановлено, що до якого Групи приміщень № 6, 7, 8, 9 та 10 площею 279,50 м2, 99,7 м2, 366,50 м2, 99,60 м2, 99,40 м2 пов`язані конструктивно та спільними комунікаціями з будівлею літ. «А» ТРЦ «Магелан2 за адресою: м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б. ТП № 6079 та № 6080 пов`язані спільними комунікаціями з будівлею літ. «А» ТРЦ «Магелан» за адресою: м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б. Групи нежитлових приміщень № 6, 7, 8, 9 та 10 площею 279,50 м2, 99,7 м2, 366,50 м2, 99,60 м2, 99,40 м2 утворені внаслідок проведення комплексу будівельних робіт з реконструкції приміщень будівлі літ. «А» ТРЦ «Магелан» за адресою: м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, 13-Б.

Також, експертами встановлено, що Групи нежитлових приміщень № 6, 7, 8, 9 та 10 площею 279,50 м2, 99,7 м2, 366,50 м2, 99,60 м2, 99,40 м2 є невід`ємними поліпшеннями основної будівлі літ. А» ТРЦ «Магелан» за адресою: м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, 13-Б. Експлуатація груп нежитлових приміщень № 6, 7, 8, 9 та 10 площею 279,50 м2, 99,7 м2, 366,50 м2, 99,60 м2, 99,40 м2 окремо від основної будівлі літ. «А» ТРЦ «Магелан» за адресою: м. Київ, пр-т. Академіка Глушкова, 13-Б, можлива при умові проведення комплексу робіт із альтернативного забезпечення приміщень всіма необхідними інженерними системами, мережами і комунікаціями та улаштування всіх відсутніх несучих та огороджуючих конструктивних елементів для їх безпечної експлуатації.

Натомість, відповідачем-2 було представлено висновок експертів № 17/07-2018 від 30.07.2018, відповідно до якого, групи нежитлових приміщень №№ 6, 7, 8, 9, 10 розташовані за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 13Б, не є невід`ємною, складовою частиною нежилого будинку (літ. «А»), загальною площею 28 539,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 13Б. Групи нежитлових приміщень № 6, 7, 8, 9, 10 за вказаною вище адресою є окремими, самостійними об`єктами нерухомого майна, які не входять до загальної площі ТРЦ «Магелан» та не призначені для обслуговування ТРЦ «Магелан».

Позивач, звертаючись з клопотанням про призначення у справі судової експертизи, обґрунтовував своє клопотання тим, що у відповідності до Листа КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» від 22.08.2018 об`єкт: «Реконструкція незавершеного будівництва об`єкту громадського центру з розміщенням блоку об`єктів торгівлі та громадського харчування» (предмет спору у даній справі), за наявними в інвентаризаційній справі копіями Актів про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва об`єкта, зареєстрованих в Управлінні Держарбудконтролю м. Києва за № 351від 26.12.2003 та № 58 від 01.04.2004, прийнятий в експлуатацію із зазначенням складових частин такого об`єкту - трансформаторних підстанцій № 6079 та № 6080. За наведеного, позивач вважає, що вказані трансформаторні підстанції не є окремими об`єктами нерухомого майна, а є допоміжними спорудами.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

В силу приписів ч. 1 ст. 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У зазначеному аспекті доцільно також зазначити про висновок Європейського суду з прав людини, викладений у п.58 рішення Суду від 10.02.2010 "Справа "Серявін та інші проти України"" (заява №4909/04) згідно з яким у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії", №37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

За змістом висновків рішення ЄСПЛ «Дульський проти України» від 01.06.2006 експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

На підставі аналізу вищенаведених норм в їх сукупності слід дійти висновку, що вимогами процесуального права визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову. Без виконання цих процесуальних дій ухвалити законне й обґрунтоване рішення у справі неможливо.

Враховуючи те, що на підставі оцінки наявних в матеріалах справи доказів та поданих сторонами експертних висновків у суду першої інстанції виникли об`єктивні сумніви щодо їх правильності, а також у зв`язку з неможливістю самостійного встановлення без залучення спеціальних знань експерта обставин приналежності спірних трансформаторних підстанцій та групи нежитлових приміщень № 6, 7, 8, 9, 10 до переданого в іпотеку нерухомого майна, тобто тих обставин, що входять до предмету доказування у даній справі, судова колегія, з огляду на наявність у даній справі сукупності умов, визначених ст. 99 ГПК України, вважає вірним висновок Господарського суду міста Києва про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зауважити, що виходячи із принципу диспозитивності господарського судочинства, місцевий господарський суд наділений виключною компетенцією щодо оцінки доказів при розгляді справи по суті, як суд першої інстанції. Така оцінка повинна ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів у судовому процесі, з врахуванням сукупності всіх обставин. У випадку якщо суд приходить до висновку, що для надання оцінки певним обставинам справи необхідні спеціальні знання експерта, суд вправі призначити судову експертизу, поставивши перед ним ряд питань. При цьому, апеляційний суд не вправі втручатися у дискреційні повноваження суду першої інстанції та надавати йому вказівки щодо збирання чи оцінки доказів, оскільки він наділений власною компетенцією на предмет їх оцінки (переоцінки) за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення, ухваленого по суті спору.

Доводи апелянта про те, що висновок експертного дослідження з огляду на відсутність попередження про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку не має доказової сили не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки не спростовують висновків суду щодо наявності обґрунтованих сумнівів в правильності висновків експертного дослідження, викладених у висновку № 17/07-2018 від 30.07.2019.

Також не заслуговують уваги аргументи апеляційної скарги про те, що поставлені на вирішення експерта питання є правовими (питання №2, та № 7), оскільки обставини приналежності нежитлових приміщень та трансформаторних підстанцій до основного об`єкту нерухомості можуть бути встановлені лише за результатами проведення будівельно-технічного обстеження спірного об`єкта нерухомості. Тобто має місце наявність дійсної необхідності в залученні спеціальних знань.

На твердження апелянта про неврахування місцевим господарським судом заперечень відповідачів щодо значного завантаження експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз судова колегія зазначає, що визначення даної експертної установи здійснено судом у відповідності до приписів ч. 3 ст. 99 ГПК України та 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Відтак, вказані доводи є необґрунтованими та не можуть свідчити про постановлення помилкової ухвали суду.

З огляду на наведене, аргументи апеляційної скарги щодо порушення господарським судом норм процесуального права колегією суддів відхиляються як такі, що не знайшли свого підтвердження матеріалами справи. Визначених статтею 280 ГПК України підстав для скасування оскаржуваної ухвали Північним апеляційним господарським судом за результатами перегляду справи в апеляційному порядку не встановлено.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 99, 234, 236 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала - залишенню без змін.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (відповідача-2 у справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шейк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 про призначення будівельно-технічної експертизи у справі №910/8101/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 про призначення будівельно-технічної експертизи у справі №910/8101/18 залишити без змін.

3. Справу №910/8101/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

Є.Ю. Пономаренко

Повний текст постанови складено 03.07.2019