ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2019 р. Справа№ 910/1129/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Калатай Н.Ф.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників:

від позивача - Савченко В.І. (довіреність №18-юр від 25.01.2019);

від відповідача - Присенко О.О. ( ордер серія МК №025166 від 01.07.2019);

Рябенький А.С. - генеральний директор;

від третьої особи - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2019

у справі № 910/1129/19 (суддя Мудрий С.М.)

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація

про стягнення 174 920, 62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 у справі №910/1129/19 позов комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" до товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс" про стягнення 174920,62грн. задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс" на користь комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" основний борг в розмірі 77 153грн.12коп., 3 % річних в розмірі 1 682грн.50коп., пеню в розмірі 15 990грн.48коп. та судовий збір в розмірі 1422грн. 37коп. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- позивач на виконання умов договору надав відповідачу в оренду приміщення загальною площею 193,7кв.м.;

- діяльність відповідача в орендованому нежитловому приміщенні 1-го поверху загальною площею 143,7кв.м. в будинку № 5-а, провул. Артилерійському у м. Києві не відноситься до виробничої діяльності, а тому коефіцієнт 0,7 не може бути застосований при нарахуванні орендної плати відповідачеві;

- відповідач не надав докази його звернення до орендодавця із пропозицією про внесення змін до договору оренди, зокрема зміни розміру орендної плати;

- у позивача відсутні підстави для самостійного визначення та зміни орендної плати, без затвердження змін до договору оренди.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2019р.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що :

- види діяльності, які зазначені в статуту відповідача та реєстраційних даних підпадають під категорію, щодо якої рішенням КМР встановлено розмір орендної ставки 70% від встановленого обсягу;

- для договорів оренди нерухомого майна встановлено типову форму відповідно до рішення, зміненого рішенням від 08 лютого 2018 №21/7085, але позивач в порушення Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, договір не привів у відповідність до змінених вимог до договору оренди.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс", справу № 910/1129/19 призначено до розгляду на 02.07.2019.

Від відповідач (01.07.2019) надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів.

Судовою колегією розглянуте клопотання відповідача від 01.07.2018 р. про приєднання до матеріалів справи доказів, яке судом апеляційної інстанції залишається без розгляду на підставі ст. 207 ГПК України, як таке, що було подане з порушенням строку, визначеному ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 та без обґрунтування поважних причин невчасного подання такого клопотання.

В судове засідання апеляційного господарського суду 02.07.2019 не з`явилась третя особа.

Враховуючи те, що третя особа про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019), явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду по суті, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності третьої особи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судовою колегією встановлено.

Відповідно ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст.765 ЦК України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

26.09.2016р. між комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" та товариством з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс" укладено договір №533/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 01.09.2001 № 241).

В подальшому між сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 01.03.2018 про внесення змін до договору від 26 серпня 2016 року № 533/1.

Відповідно до п.1.1. договору, орендодавець на підставі протоколу засідання постійної комісії Київської міської ради з питань власності від 26.03.2016 № 18, розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 28.07.2016 № 453 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться у пров. Артилерійському, 5-а, для розміщення суб`єкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення (ремонт одягу, перукарня, взуття).

Пунктом п.2.1. договору передбачено, що об`єктом оренди є: нежитлове приміщення 1-го поверху загальною площею 143,7кв.м. згідно з викопіюванням з поповерхового плану , що складає невід`ємну частину цього договору.

Вартість об`єкта згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 29.02.2016р. становить 1кв.м. 17504 грн.39 коп., всього 3390600 грн. (п.2.2.). Пункт 2.2 договору в подальшому було змінено додатковою угодою №1 від 01.03.2018р. і загальна вартість об`єкта станом на 29.02.2016р. зазначена в сумі 2515380грн.59коп.

Позивач на виконання умов договору надав відповідачу в оренду приміщення загальною площею 193,7кв.м. (1-й поверх), яке закріплене за підприємством на праві господарського відання згідно Розпорядження Шевченківської районної в місті Києві адміністрації № 80 від 09.02.2011 року "Про закріплення майна за Комунальним підприємством "Керуюча дирекція", що підтверджується актом від 26.08.2016р. про фактичне використання нежитлового приміщення в будинку № 5А на пров. Артилерійський.

В акті від 26.08.2016р. про фактичне використання нежитлового приміщення в будинку № 5А на пров. Артилерійський, зазначено, що стан приміщення, який передано в оренду згідно даного договору - задовільний. Акт підписаний обома сторонами договору оренди без зауважень і застережень.

У відповідності до п.1 ст.762 Цивільного кодексу України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди.

Згідно з ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п. 2.4. договору, орендар вступає у строкове платне користування об`єктом у термін, указаний у цьому договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі об`єкта.

Відповідно до п.3.1. договору, який був викладений в новій редакції в додатковій угоді № 1 до договору від 01.03.2016р., орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київської міської ради від 21 квітня 2015 року № 415/1280, і становить без ПДВ: 74 грн.47 коп. за 1кв.м. орендованої площі, що в цілому складає за базовий місяць розрахунку лютий 2017р. 10 700 грн. 85 коп.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (цей пункт застосовується після поновлення дії норми статті 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" в частині індексації орендної плати) (п. 3.2.).

Умовами пункту 3.3. визначено, що у разі користування об`єктом протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова оренда плата за дні користування визначається згідно з Методикою розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування.

Згідно з п.3.5. договору, додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до п. 3.6. договору, орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства балансоутримувача, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця.

Із п.п.4.2.1., 4.2.2., 4.2.3. п.4.2. договору вбачається, що орендар зобов`язаний прийняти по акту приймання-передачі об`єкт, використовувати об`єкт відповідно до його призначення та умов цього договору, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі.

Цей договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 26.08.2016 р. до 25.08.2019 р. (п. 9.1.).

Відповідно до ч.1 статті 613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Частиною 4 статті 612 ЦК України передбачено, що прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, яка передається в оренду, та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Господарським судом міста Києва встановлено, що рішенням Київської міської ради VI сесія VIII скликання від 8 лютого 2018 року № 21/4085 внесено зміни до рішення Київської міської ради від 21 квітня 2015 року № 415/1280 "Про затвердження Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва".

Відповідно до даного рішення орендні ставки для орендарів - юридичних і фізичних осіб, що є суб`єктами малого підприємництва, які проводять виробничу діяльність безпосередньо на орендованих виробничих площах (крім офісів), застосовуються з коефіцієнтом 0,7.

Заперечуючи щодо позовних вимог відповідач зазначає про те, що відповідачем не враховані зазначені зміни щодо орендної ставки під час укладання додаткової угоди № 1 від 01.03.2018 р. та під час нарахування орендної плати не застосовано зазначений вище коефіцієнт 0,7, що призвело до збільшення розміру орендної плати. Відповідач неодноразово звертався до позивача та третьої особи із вимогою укласти додаткову угоду до договору оренди (листи № 121 від 23.03.2018 р., № 122 від 26.03.2018 р., № 125 від 17.05.2018 р., № 126 від 26.06.2018 р., № 134 від 31.10.2018 р., № 139 від 27.12.2018 р.). Проте дані листи залишені без задоволення, а договір оренди не приведено у відповідність до рішення.

Розділ 4 статуту товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс", затверджений Загальними Зборами Учасників протоколом № 5 від 12.10.2005 р., державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 24.10.2005 р, номер запису - 2011223 та державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 06.07.2010 р., номер запису № 05011223 передбачає предмет діяльності товариства.

Із витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № видно, що основним видом економічної діяльності юридичної особи є надання послуг перукарями та салонами краси.

Отже, діяльність відповідача в орендованому нежитловому приміщенні 1-го поверху загальною площею 143,7кв.м. в будинку № 5-а на провул. Артилерійському у м. Києві не відноситься до виробничої діяльності, а тому коефіцієнт 0,7 не може бути застосований при нарахуванні орендної плати відповідачеві.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", істотними умовами договору оренди є:

об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації);

термін, на який укладається договір оренди;

орендна плата з урахуванням її індексації;

порядок використання амортизаційних відрахувань, якщо їх нарахування передбачено законодавством;

відновлення орендованого майна та умови його повернення;

виконання зобов`язань;

забезпечення виконання зобов`язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо;

порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об`єкта оренди;

відповідальність сторін;

страхування орендарем взятого ним в оренду майна;

обов`язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Положенням про оренду майна територіальної громади міста Києва, затверджене рішенням Київської міської ради від 21.04.2015 р. № 415/1280 (із змінами від 08.02.2018 р. № 21/4085), регулюється порядок внесення змін до договору, в тому числі зміни розміру орендної плати.

Згідно п. 15.2. Положення, з метою розгляду питання про внесення змін до договору оренди орендар подає орендодавцю заяву, 3 підписані ним та балансоутримувачем примірники додаткової угоди до договору про внесення змін до договору оренди та обґрунтування запропонованих змін.

Відповідач не надав суду докази його звернення до орендодавця із пропозицією про внесення змін до договору оренди, зокрема зміни розміру орендної плати.

Враховуючи, що у позивача відсутні підстави для самостійного визначення та зміни орендної плати, тобто без затвердження змін до договору оренди Постійною комісією Київської міської ради з питань власності та внесення відповідних змін договору оренди, доводи відповідача про зміну розміру орендної плати не можуть бути покладені в основу рішення.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ст. 530 ЦК України).

Враховуючи вищезазначене та те, що зміни до договору оренди щодо зміни розміру орендної плати внесені не були, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про факт наявності основної заборгованості за договором № 533/1 про передачу майна територіальної громади міста Києва від 26.08.2016р. за період із квітня 2017 року по січень 2019 (включно) року в розмірі 77 153,12грн., належним чином доведений, тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

Крім основного боргу, позивач просив також стягнути з відповідача 3% річних в розмірі 1 682,50 грн.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов до обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 1682,50 грн. підлягають задоволенню.

Також, позивач просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 96 085,00 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч.1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 6.2. договору оренди, за несвоєчасну та не в повному обсязі сплату орендної плати та інших платежів на користь підприємства-балансоутримувача орендар сплачує на користь підприємства-балансоутримувача пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних та інших платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Судова колегія вважає розрахунок пені, проведений місцевим господарським судом, обґрунтованим та арифметично вірним, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня, відповідно до п.6.2 договору, у розмірі 15 990,48 грн.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рандсервіс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.04.2019 у справі №910/1129/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/1129/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 04.07.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Н.Ф. Калатай

С.І. Буравльов