ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/688/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо (04070, м. Київ, Набережне шосе, 2)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівна" (61036, м. Харків, вул. Морозова, 11)
про стягнення 647923,46 грн.
за участю представників:

від позивача - не прибули

від відповідача - не прибули

ВСТАНОВИВ:

Судові процедури.

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо до Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівна" про стягнення 647923,46 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням з боку відповідача своїх зобов`язань за Договором № 637-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (нова редакція договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 03.09.2012р. №637) від 03.11.2015 в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/688/19, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження і призначено підготовче засідання на 09.04.2019 об 12:45.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 09.04.2019 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання 14.05.2019 об 11:20.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.06.2019 об 11:40.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2019 розгляд справи по суті відкладено на 03.07.2019 о 10:45, на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України.

ТОВ "Петрівна" не скористалося наданим законом правом на участь свого представника у даному судовому процесі. При цьому, суд зазначає, що конверти із поштовими відправленнями суду, які були надіслані за адресою місцезнаходження ТОВ "Петрівна", а саме: 61036, м. Харків, вул. Морозова, 11, згідно з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, були повернуті суду у зв`язку із: закінченням терміну зберігання, (т.с. ІІ а.с. 7-8, 11-12) та у зв`язку із відсутністю адресата (т.с. ІІ а.с. 22-23, 33-34, 40-41). Оскільки ТОВ "Петрівна" не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними матеріалами.

КП "Київпастранс" в особі Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо у поданій до суд заяві від 18.06.2019 р. за вих. № 06-1/797 просило розглянути справу за відсутності представника останнього (т.с. ІІ 44-45).

За висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

Обставини справи.

03.11.2015 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Петрівна" (відповідачем, орендарем), а також Комунальним підприємством "Київпастранс" було укладено Договір № 637-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі-Договір, т.с. І а.с. 36 - 41), відповідно до умов п. 1.1. якого, орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 13.10.2015 р. № 47 передало, а відповідач (орендар) прийняло в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва (об`єкт), яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 132, літ. А для розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи, площею 290,70 кв.м. та офісу площею 11,20 кв.м.

Об`єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київпастранс».

Так, згідно з п. 3.1. Договору орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, затвердженої рішенням Київради від "21" квітня 2015 року № 415/1280, за перший місяць оренди становить без ПДВ: 44 грн. 16 коп. за 1 кв.м орендованої площі (приміщення їдальні) та 110 грн. 41 коп. за 1 кв.м. орендованої площі (офісне приміщення), що в цілому складає за базовий місяць розрахунку липень 2015 р. 14 075 (чотирнадцять тисяч сімдесят п`ять) грн. 29 коп.

Відповідно до п. 3.2. Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом урахування індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці.

Додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Згідно з п. 3.7. Договору Орендна плата сплачується орендодавцем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа наступного місяця.

Оплата комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасад, вивіз сміття тощо, компенсацію витрат підприємства - балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати (п. 3.9. Договору).

Відповідно до п. 3.10. Договору, зобов`язання орендаря по сплаті орендної плати забезпечуються у вигляді авансової орендної плати в розмірі не менше ніж орендна плата за два місяці. Орендар сплачує авансовий платіж протягом 10 календарних днів з дати підписання Договору. Підприємство - балансоутримувач зараховує авансовий платіж як орендну плату за останні два місяці строку дії договору оренди. Індексація орендної плати в цьому випадку проводиться відповідно до Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду.

Надміру сплачена сума орендної плати підлягає в установленому порядку заліку в рахунок майбутніх платежів, а у разі неможливості такого заліку у зв`язку з припиненням орендних відносин поверненню орендарю (п. 3.11. Договору).

Згідно з п. 3.12. Договору, у разі припинення (розірвання) цього Договору, орендар сплачує орендну плату до дня повернення об`єкта оренди за актом приймання - передачі включно. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендну плату, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи санкції, підприємству - балансоутримувачу.

Згідно з п. 9.1. Договору, цей Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 03.11.2015 до 01.11.2018.

Відповідно до п. 9.4. Договору, Договір припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

З урахуванням чого, станом на час розгляду справи Договір припинив свою дію 01.11.2018, оскільки матеріали справи не містять доказів продовження строку дії зазначеного Договору.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошує про те, що свій обов`язок щодо надання приміщення орендарю (відповідачу) виконав належним чином, про що посилається на підписаний між сторонами Акт приймання - передачі нерухомого майна (нежитлових приміщень) за адресою: м. Київ, вул. Кирилівська, 132, літ. А (т.с. І звор. а.с. 43).

Натомість відповідач, у порушення умов п.п. 3.1. - 3.12. ,свій обов`язок як орендаря за договором зі своєчасного та повного здійснення орендних платежів, компенсації комунальних послуг та обов`язок з відшкодування земельного податку не здійснив, у зв`язку із чим, станом на 25.12.2018, у відповідача перед позивачем за період з січень 2016 р. - жовтень 2018 р. утворилася заборгованість з орендної плати у розмірі 335648,44 грн., заборгованість за комунальні послуги у розмірі 28001,34 грн. та заборгованість з відшкодування земельного податку в сумі 249324,62 грн.

Оцінка суду.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства , а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (ч.1 ст.11 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, ( ч. 2 ст.11 ЦК України)

Як свідчать матеріали справи, спір між сторонами по цій справі, виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідача своїх зобов`язань за Договором № 637-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 03.11.2015.

Укладений між сторонами Договір за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм глави 58 Цивільного кодексу України та 5 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). В силу частини 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне визначення договору оренди міститься і в ст. 759 Цивільного кодексу України.

При цьому, оскільки орендоване майно є комунальною власністю, то відносини сторін даного Договору регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом з питань оренди комунального майна та, відповідно до частин 1, 2 ст. 1, регулює організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності; майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, або майна, що перебуває у комунальній власності.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 762 Цивільного кодексу України та статтею 286 Господарського кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно частин 1 та 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності, строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до п. 3.7. Договору орендна плата сплачується орендодавцем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 15 числа наступного місяця.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом урахування індексу інфляції за попередній місяць, опублікованому у поточному місяці (п. 3.2. Договору).

Згідно з п. 3.9. Договору, оплата комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, вартість послуг по ремонту і технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, ремонту будівлі, у т.ч.: покрівлі, фасад, вивіз сміття тощо, компенсацію витрат підприємства - балансоутримувача за користування земельною ділянкою не входить до складу орендної плати.

Відповідно до п. 4.2.11. Договору, орендар зобов`язаний самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальникам таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття і т.п.), за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання.

Згідно з п. 4.2.12. Договору, орендар зобов`язаний самостійно сплачувати на підставі договору з підприємством - балансоутримувачем та/або на підставі виставлених розрахунків, пропорційно орендованій площі, частку витрат на утримання прибудинкової території, на ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньобудинкових мереж та компенсацію витрат підприємства - балансоутримувача за користування земельною ділянкою.

Розрахунок позовних вимог в частині нарахування комунальних послуг та оплати податку на землю станом на 25.12.2018 за договором № 637-1 від 03.11.2015 підтверджується наявними в матеріалах справи Актами надання послуг за період з 20.10.2016 по 31.10.2018 (т.с. І а.с. 63 - 136).

Довідкою за вих. №245 від 01.04.2019 КП "Київпастранс" в особі Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо повідомляє, що ТОВ "Петрівна" з моменту укладання договору № 637-1 від 03.11.2015 не перерахував авансовий платіж на адресу КП "Київпастранс" (т.с. ІІ а.с. 15).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували заявлену до стягнення заборгованість за Договором № 637-1 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 03.11.2015, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині заявленої до стягнення заборгованості з орендної плати у розмірі 335648,44 грн., заборгованість за комунальні послуги у розмірі 28001,34 грн. та заборгованість з відшкодування земельного податку в сумі 249324,62 грн.

Щодо заявлених до стягнення пені у розмірі 26736,89 грн. та 3 % річних у розмірі 8212,17 грн., суд вирішив наступне.

Згідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), визнається згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2. Договору, за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0.5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

За розрахунком позивача, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за спірний період складає 26736,89 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України закріплено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем пені та 3% річних, враховуючи п. 6.2. спірного договору та приписи ст. 232 ГК України, вимоги ст. 625 ЦК України, суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, нараховані вірно, з урахуванням чого, позовні вимоги про стягнення 26736,89 грн. пені та 8212,17 грн. 3 % річних суд визнав обґрунтованими, доведеним матеріалами справи та таким, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат у справі № 922/688/19

З урахуванням вимог статті 129 ГПК України та враховуючи висновки господарського суду про повне задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на відповідача, з вини якого виник даний спір, який доведено до суду.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 130, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Петрівна" (61036, м. Харків, вул. Морозова, 11, р/р НОМЕР_1 в АБ «Укргазбанк» в м. Києві, МФО 320470, ) на користь Комунального підприємства "Київпастранс" в особі Подільського трамвайного ремонтно-експлуатаційного депо (04070, м. Київ, Набережне шосе, 2, р/р НОМЕР_2 у ТУ «Ощадбанк» у м. Києві, МФО 322669, ) - 335648,44 грн. заборгованості з орендної плати; 28001,34 грн. заборгованості за комунальні послуги; 249324,62 грн. заборгованості з відшкодування земельного податку; 26736,89 грн. пені; 8212,17 грн. 3 % річних та витрати зі сплати судового збору у розмірі 9718,85 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "09" липня 2019 р.

Суддя Г.І. Сальнікова