УХВАЛА

01 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 921/768/16-г/7

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

учасники справи:

позивач - Приватне підприємство "Альпіна",

відповідач - Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Верховного Суду

від 08.05.2018

у складі колегії суддів: Катеринчук Л.Й. (головуючий), Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

та ухвалу Західного апеляційного господарського суду

від 12.04.2019

у складі колегії суддів: Хабіб М.І. (головуючий), Матущак О.І., Мирутенко О.Л.

у справі №921/768/16-г/7

за позовом Приватного підприємства "Альпіна"

до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільського обласного управління АТ "Ощадбанк"

про визнання договору іпотеки припиненим

ВСТАНОВИВ:

22.05.2019 поштовим відправленням, направленим на адресу Західного апеляційного господарського суду, ОСОБА_1 звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою від 22.05.2019 на постанову Верховного Суду від 08.05.2018 та ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2019 у справі №921/768/16-г/7 в порядку статей 286-288, 305 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та клопотала про поновлення строку на касаційне оскарження.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №921/768/16-г/7 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.06.2019.

Подана ОСОБА_1 касаційна скарга від 22.05.2019 не може бути розглянута Верховним Судом по суті за правилами Глави 2 Розділу IV ГПК України з огляду на таке.

З аналізу змісту статей 55, 129 Конституції України вбачається, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Серед основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Відповідно частини 1 статті 287 ГПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу, зокрема, на:

1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті;

2) ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали;

4) ухвали і постанови суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови суду апеляційної інстанції у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Отже, законодавцем передбачено право на касаційне оскарження судових рішень, прийнятих судами першої та апеляційної інстанцій за результатами розгляду справи по суті, процесуальних ухвал судів першої та апеляційної інстанцій окремо від рішення суду, а також ухвал (постанов) місцевого суду та постанов суду апеляційної інстанції, прийнятих господарським судом під час розгляду справи про банкрутство.

Як вбачається з прохальної частини касаційної скарги ОСОБА_1 від 22.05.2019, предметом касаційного оскарження визначено постанову Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7, прийняту за результатами перегляду постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.04.2017 у справі №921/768/16-г/7 про визнання договору іпотеки припиненим.

Статтею 26 ГПК України передбачено, що судом касаційної інстанції є Верховний Суд, який переглядає у касаційному порядку судові рішення, ухвалені судами першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, подана 22.05.2019 касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7 не може бути предметом розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, який з 15.12.2017 здійснює правосуддя як суд касаційної інстанції в силу положень частин 1, 2 статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", оскільки процесуальним законом Верховному Суду не надано повноважень на здійснення касаційного перегляду прийнятих ним судових рішень у справі як судом касаційної інстанції.

Відтак, у відкритті касаційного провадження за поданою ОСОБА_1 касаційною скаргою від 22.05.2019 в частині оскарження постанови Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7 слід відмовити на підставі пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України, оскільки скаржником визначено предметом касаційного оскарження судове рішення, яке не підлягає перегляду в касаційному порядку Верховним Судом.

Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що положеннями частин 1, 4 статті 305 ГПК України передбачено право особи, яка не була присутня під час касаційного розгляду справи Верховним Судом, на касаційне оскарження рішення суду апеляційної (та першої) інстанції за умови наведення скаржником у касаційній скарзі інших доводів, ніж ті, які розглядалися судом касаційної інстанції за касаційною скаргою іншого учасника справи. Разом з тим, права на касаційний перегляд постанови Верховного Суду, прийнятої за результатами касаційного перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій, приписами статті 305 ГПК України не передбачено.

Також, за змістом прохальної частини касаційної скарги ОСОБА_1 від 22.05.2019 вбачається оскарження в касаційному порядку ухвали Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2019 у справі №921/768/16-г/7 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від 05.04.2019 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.04.2017 у справі №921/768/16-г/7.

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою в порядку статей 254, 272 ГПК України, ОСОБА_1 зазначила про прийняття постанови апеляційного суду від 08.08.2017 та рішення місцевого суду від 05.04.2017 у справі №921/768/16-г/7 без її участі під час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанцій та доводила порушення її прав оскаржуваними судовими рішеннями про розгляд по суті спору про визнання договору іпотеки припиненим.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на підставі пункту 1 частини 1 статті 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційну скаргу подано на судові рішення у справі №921/768/16-г/7, які на момент звернення з апеляційною скаргою скасовані Верховним Судом, що виключає можливість їх оскарження в апеляційному порядку.

Виходячи з приписів статей 129, 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання та може бути оскаржене в апеляційному (касаційному) порядку у разі набрання ним законної сили.

Положеннями частини 1 статті 18 ГПК України визначено обов`язковість судових рішень як основну засаду (принцип) здійснення господарського судочинства, що полягає в обов`язку всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, фізичних та юридичних осіб та їх об`єднань на всій території України виконувати судові рішення, що набрали законної сили.

Водночас, частиною 3 статті 18 ГПК України встановлено процесуальну гарантію для осіб, які не брали участі у справі, однак, питання про права чи інтереси яких вирішено ухваленим судовим рішенням, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання на всій території України, на реалізацію права на звернення до суду, зокрема, з апеляційною скаргою на судове рішення в порядку частини 1 статті 17, частини 1 статті 254 та частини 1 статті 272 ГПК України.

Отже, предметом апеляційного перегляду за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі та доводить порушення її прав та законних інтересів внаслідок прийняття оскаржуваного судового рішення, може бути лише рішення (ухвала, постанова) суду першої інстанції, яке набрало законної сили та не є скасованим судом вищої інстанції за апеляційною (касаційною) скаргою іншого учасника справи.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.04.2017 у справі №921/768/16-г/7 про відмову в позові Приватного підприємства "Альпіна" про визнання договору іпотеки припиненим залишено без змін за результатами його апеляційного перегляду за апеляційною скаргою позивача відповідно до постанови Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 (том 3, а.с. 62-72, 128-141).

Постановою Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №921/768/16-г/7 задоволено касаційну скаргу Приватного підприємства "Альпіна", скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.04.2017, прийнято у справі №921/768/16-г/7 нове рішення, яким позов Приватного підприємства "Альпіна" задоволено; визнано припиненим договір іпотеки нерухомого майна №4947 від 23.06.2005 і договір №2566 від 22.06.2009 про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, які укладені Приватним підприємством "Альпіна" та Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії Тернопільське обласне управління ВАТ "Державний ощадний банк України" (том 3, а.с. 196-214).

За змістом приписів частин 1, 3 статті 317 ГПК України вбачається, що постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Отже, з моменту прийняття 08.05.2018 постанови Верховного Суду у справі №921/768/16-г/7 виключається можливість апеляційного перегляду рішення місцевого суду від 05.04.2017 в порядку статті 272 ГПК України та касаційного перегляду постанови апеляційного суду від 08.08.2017 в порядку статті 305 ГПК України за апеляційними (та касаційними) скаргами інших учасників справи, в тому числі осіб, які не брали участі у розгляді даної справи в суді першої та/або апеляційної інстанції.

05.04.2019 ОСОБА_1 подано до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на рішення місцевого суду від 05.04.2017 та постанову апеляційного суду від 08.08.2017 у справі №921/768/16-г/7, які скасовано судом касаційної інстанції, а, відтак, зазначені судові рішення не є чинними.

Зазначене стало підставою для відмови Західним апеляційним господарським судом ухвалою від 12.04.2019 у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 261 ГПК України, оскільки скаржницею визначено предметом апеляційного оскарження судові рішення, які не підлягають перегляду в апеляційному порядку як такі, що скасовані Верховним Судом (том 3, а.с. 229-231).

Пунктом 2 частини 2 статті 293 ГПК України визначено як підставу для відмови у відкритті касаційного провадження у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) визнання Судом касаційної скарги необґрунтованою, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З огляду на зазначене, Верховний Суд вважає, що правильне застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права (статей 17, 254, 261, 272 ГПК України) є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування при прийнятті ухвали Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2019 у справі №921/768/16-г/7 про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 від 05.04.2019 на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.08.2017 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 05.04.2017 у справі №921/768/16-г/7.

З огляду на таке, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 від 22.05.2019 в частині оскарження ухвали Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2019 у справі №921/768/16-г/7 слід відмовити на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 19, 55, 129, 129-1 Конституції України, статтею 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статями 17, 18, 26, 234, 235, 254, 261, 272, 287, 305, 317, пунктом 1 частини 1, пунктом 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою від 22.05.2019 на постанову Верховного Суду від 08.05.2018 та ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 12.04.2019 у справі №921/768/16-г/7.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк