ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/992/19

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., при секретарі судового засідання Зоря В.С., розглянув за правилами загального позовного провадження матеріали справи за позовом Державного підприємства "Бориспільське лісове господарство" (Київська обл., Бориспільський район, с. Гора) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український тарний комбінат" (Київська обл., Броварський район, с. Русанів) про стягнення 75738,02 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Топоров А.О. - довіреність від 17.10.2018 вих. № 581;

від відповідача: не прибув.

Державне підприємство "Бориспільське лісове господарство" (далі - позивач) подало до суду позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український тарний комбінат" (далі - відповідач) 75738,02 грн, з яких 69002,17 грн основного боргу, 1548,29 грн 3% річних та 5187,56 грн інфляційних втрат.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань в частині оплати товару, поставленого на виконання умов договору купівлі-продажу необробленої деревини № 134 від 02.07.2018.

Ухвалою від 22.04.2019 господарський суд відкрив провадження у справі та призначив підготовче засідання для її розгляду на 23.05.2019.

В судовому засіданні 23.05.2019 господарський суд постановив протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 06.06.2019.

Ухвалою від 06.06.2019 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.07.2019.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався.

При цьому щодо неприбуття в засідання суду представника відповідача, господарський суд приймає до уваги таке.

05.06.2019 на адресу Господарського суду Київської області з відміткою поштового відділення про невручення повернулась кореспонденція господарського суду з ухвалою від 22.04.2019, направлена рекомендованим листом з повідомленням відповідачу у справі Товариству з обмеженою відповідальністю "Перший український тарний комбінат".

Водночас, як вбачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на час розгляду справи в суді Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український тарний комбінат" зареєстроване за адресою: 07453, Київська обл., Броварський район, с. Русанів, вулиця Жовтнева, будинок 39А.

Відповідно до вимог п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, у тому числі її місцезнаходження.

За ч. 1 ст. 10 вищевказаного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не змінював своєї юридичної адреси, і адреса відповідача, на яку направлялися ухвали Господарського суду Київської області від 22.04.2019 та 06.06.2019, відповідає адресі, вказаній у витязі з ЄДР.

Також суд вказує, що ухвали Господарського суду Київської області були оприлюднені на офіційному веб-порталі судової влади України, а саме в Єдиному державному реєстрі судових рішень, www.reyestr.court.gov.ua, та знаходиться у вільному доступі. Крім того, інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці Господарського суду Київської області офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, проте своїм правом приймати участь в судовому засіданні останній не скористався.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що положеннями п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією з засад судочинства визначено змагальність сторін та свободу в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що судом, в межах наданих повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі документами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріали справи докази, які є достатніми для ухвалення законного і обґрунтованого судового рішення, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2018 між позивачем як продавцем та відповідачем як покупцем було укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № 134 (дал - договір), за умовами якого відповідно до п. 1.5 Положення про організацію та проведення аукціонів з продажу необробленої деревини, затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України від 19.02.2007 № 42 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.02.2007 за №164/13431, продавець передає у власність покупця на умовах франко-склад нереалізовану на товарній біржі необроблену деревину, надалі "товар", найменування, загальна кількість і асортимент (номенклатура) якої встановлюється в документах на відпуск, які після їх оформлення, стають невід`ємними частинами даного договору, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього по цінах, не нижче від тих, що склалися на останньому аукціоні (п. 1.1).

Пунктами 1.2, 4.3 договору сторони визначили, що асортимент та ціна товару, за якою продавець зобов`язується його передати покупцю в межах даного договору, зазначаються у видаткових (прибуткових) документах, які після їх заповнення стають невід`ємними частинами даного договору. Оплата покупцем товару за цінами, вказаними у видаткових (прибуткових) документах, складених відповідно до чинного законодавства України, вважається конклюдентною згодою з вказаними цінами.

На кожну поставлену партію товару продавець передає покупцю комплект товаросупровідних документів: спеціалізовану форму товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН - ліс) та рахунок-фактуру.

Відповідно до п. п. 6.2, 6.3, 4.2 договору передбачено, що не пізніше ніж за 3 доби до передачі товару продавець повідомляє покупця про дату та місце поставки. Покупець направляє для приймання товару уповноваженого представника, повноваження якого підтверджуються довіреністю, яка є додатком до даного договору та невід`ємною його частиною. Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної накладної. У випадку поставки товару продавцем, покупець оплачує вартість витрат на реквізит (вагонні стійки, дошки для оббивки, цвяхи).

За умовами п. 3.1 договору сторони погодили ціну на товар, яка встановлена у гривнях за 1 куб.м.

Згідно з п. 3.2 договору, загальна сума договору становить 500000,00 грн, в т. ч. ПДВ 83333,33 грн.

У відповідності до п. п. 8.1, 8.3 договору унормовано, що покупець зобов`язаний здійснювати 100% попередню оплату за кожну партію товару на протязі 5-ти календарних днів з дати пред`явлення рахунку до сплати. Продавець зобов`язаний передати покупцю товар після сплати рахунку-фактури на протязі 3 календарних днів.

За п. 12.1 договору передбачено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Згідно з п. 12.2 договору, останній діє до 30.09.2018.

Як вбачається із позовної заяви, спір у справі виник у зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо оплати товару, поставленого йому на виконання умов договору купівлі-продажу необробленої деревини № 134 від 02.07.2018, за товарно-транспортними накладними, складеними за період з 02.07.2018 по 03.07.2018.

Так, на виконання умов договору, однак без проведення передоплати за товар, позивач поставив відповідачу згідно з товарно-транспортних накладних (ТТН-ліс) №272919 від 02.07.2019, №272926 від 03.07.2018 та №272924 від 03.07.2018 лісоматеріали на загальну суму 69002,17 грн, а пізніше, 04.07.2018, направив відповідачу рахунок на оплату товару №786.

Також в підтвердження факту поставки товару позивачем було додано до позовної заяви податкові накладні, які засвідчують проведення позивачем господарської операції з поставки на кожну партію товару окремо.

Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо здійснення розрахунків за товар у порядку та строки, визначені умовами договору, не виконав, заборгувавши позивачу вартість поставленого товару у повному обсязі.

Враховуючи п. 8.1 договору, позивач вказує, що з 10.07.2018 (04.07.2018+5 к.д.) у відповідача перед позивачем виникла заборгованість на суму 69002,17 грн, яка станом на момент подання позову до суду залишилась не погашена.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Положення аналогічного змісту міститься в ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на викладене суд вказує про обґрунтованість доводів позивача щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на його користь 69002,17 грн основної заборгованості, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов`язань, визначених умовами договору купівлі-продажу необробленої деревини №134 від 02.07.2018.

Разом з тим, за неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань, позивач на підставі ст. 625 ЦК України нарахував до стягнення з відповідача 1548,29 грн 3% річних та 5187,56 грн інфляційних втрат.

Так, приписами ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку ціни позову, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні в сумі 5187,56 грн за період серпень 2018 року - лютий 2019 року, а також 1548,29 грн 3 % річних за період з 11.07.2018 по 10.04.2019.

Перевіривши проведені позивачем нарахування інфляційних та річних, господарський суд встановив, що їх суми обгрунтовані та вірні.

Відповідно до ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Слід зазначити, що позивач належними та допустимими доказами обґрунтував в суді правомірність заявлених ним до відповідача вимог, натомість відповідач позов за предметом та підставами пред`явлення не оспорив, відзиву на позовну заяву не подав.

З огляду на викладене, враховуючи прострочку відповідача в частині сплати заборгованості за поставку товару по договору купівлі-продажу необробленої деревини №134 від 02.07.2018, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до чинного законодавства та підлягають задоволенню на суму 75738,02 грн, з яких 69002,17 грн основного боргу, 1548,29 грн 3% річних та 5187,56 грн інфляційних втрат.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 74-79, 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Державного підприємства "Бориспільське лісове господарство" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український тарний комбінат" про стягнення 75738,02 грн задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український тарний комбінат" (07453, Київська обл., Броварський район, с. Русанів, вулиця Жовтнева, будинок 39А, ) на користь Державного підприємства "Бориспільське лісове господарство" (08324, Київська обл., Бориспільський район, село Гора, вулиця Лісова, будинок 1, ): 69002 (шістдесят дев`ять тисяч дві) гривні 17 копійок основного боргу, 1548 (одну тисячу п`ятсот сорок вісім) гривень 29 копійок 3% річних, 5187 (п`ять тисяч сто вісімдесят сім) гривень 56 копійок інфляційних втрат та 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) гривню 00 копійок судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: (http://court.gov.ua/fair/).

Повне рішення складено: 08.07.2019

Суддя В.М. Антонова