ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р. Справа№ 910/13702/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Жук Г.А.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Найченко А.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «ДЕЛЬТА М» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/13702/18

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «ДЕЛЬТА М» в особі голови комісії з припинення Дяченка Едуарда Володимировича

про визнання кредитором та зобов`язання вчинити дії

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України (далі - НБУ, позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» (далі - ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М», відповідач) в особі голови комісії з припинення Дяченка Едуарда Володимировича про визнання НБУ кредитором ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» та зобов`язання комісії з припинення ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» включити кредиторські вимоги НБУ в розмірі 46 598 064,21 грн в порядку ст. 107 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до передавального акту/розподільчого балансу ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.02.2019 у справі №910/13702/18 відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2018.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/13702/18 стягнуто з НБУ на користь ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «ДЕЛЬТА М» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 17 575,80 грн.

Не погодившись із вищезазначеними рішеннями, НБУ звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувані рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю, а в задоволенні заяви ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «ДЕЛЬТА М» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 апеляційну скаргу НБУ на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2019 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/13702/18 залишено без задоволення, вказані рішення залишено без змін, скасовано заходи забезпечення позову, вжиті згідно ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2019 у справі №910/13702/18.

18.06.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» надійшла заява про направлення доказів про розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, в якій відповідач просив стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.06.2019 заяву ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «Дельта М» про ухвалення додаткової постанови у справі №910/13702/18 призначено до розгляду на 03.07.2019.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав подану заяву про ухвалення додаткової постанови щодо стягнення витрат на правничу допомогу, просив її задовольнити, стягнувши з позивача 25 000,00 грн витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги адвокатом.

Представник позивача проти задоволення вказаної заяви заперечив з підстав необґрунтованості та неспірозмірності витрат відповідача на правову допомогу.

Розглянувши доводи представника відповідача, заслухавши заперечення представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 282 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) постанова суду апеляційної інстанції має містити новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Статтею 221 ГПК України визначено, що у разі якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Статтею 123 ГПК України унормовано, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено ст. 16 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частиною 8 ст. 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог ч. 1 ст. 124 ГПК України, у відзиві на апеляційну скаргу відповідачем було зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які останній додатково поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, складає 20 000,00 грн, що є витратами на правову допомогу.

На підтвердження вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн відповідачем надано суду копії договору про надання правової допомоги №10 від 02.10.2018, ордеру серії КС №463269, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №6781/10 від 27.06.2018, Акта про обсяг наданої правової допомоги в Північному апеляційному господарському суді від 13.06.2019, платіжного доручення №53 від 13.06.2019 на суму 25 000,00 грн.

За умовами укладеного між ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «ДЕЛЬТА М» (у тексті договору - клієнт) та Сичом Олександром Юрійовичем (у тексті договору - адвокат) договору про надання правової допомоги №10 від 02.10.2018, клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором.

У п. 4.3 вказаного договору зазначено, що за надання правової допомоги, відповідно до даного договору клієнт сплачує адвокату кошти (гонорар) у вигляді погодинної оплати, виходячи з такого розрахунку: вартість однієї години становить 40% встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на момент надання правової допомоги.

Відповідно до Акта про обсяг наданої правової допомоги від 13.06.2019 адвокат з 27.03.2019 надає клієнту правову допомогу в Північному апеляційному господарському суді у справі №910/13702/18 відповідно до договору про надання правової допомоги №10 від 02.10.2018, а клієнт, підписавши даний акт, приймає надані послуги, вартість яких становить 32 549,40 грн, виходячи з того, що адвокатом було витрачено загалом 18,5 годин, а мінімальна заробітна плата з 01.01.2019 становить 4 173,00 грн.

У вказаному Акті від 13.06.2019 міститься детальний опис наданих послуг із зазначенням часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та їх вартості.

При цьому, як вбачається з вказаного Акта, зважаючи на кількість витрачених адвокатом годин, а також рівень складності справи, сторони погодили зменшити вартість наданих послуг до 25 000,00 грн, у зв`язку з чим колегією суддів відхиляються посилання представника позивача на необґрунтованість часу (2 години), витраченого на зустріч адвоката з клієнтом для оголошення результатів розгляду справи та підписання акту про обсяг наданої правової допомоги (3 338,40 грн).

На виконання умов договору про надання правової допомоги №10 від 02.10.2018, за Актом про обсяг наданої правової допомоги від 13.06.2019 відповідачем було сплачено адвокату кошти у розмірі 25 000,00 грн згідно платіжного доручення №53 від 13.06.2019.

На переконання колегії суддів, вказаними доказами підтверджується надання адвокатом Сичом О.Ю. відповідачеві послуг з професійної правничої допомоги у погодженому між адвокатом та клієнтом розмірі, а також здійснення оплати за вказані послуги останнім у сумі 25 000,00 грн.

При цьому, колегія суддів враховує, що надані договір, акт приймання-передачі наданих послуг та платіжне доручення про оплату послуг адвоката у розмірі 25 000,00 грн, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18.

Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи та розумну необхідність витрат для даної справи у суді апеляційної інстанції, зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, з урахуванням часу здійснення представництва у суді апеляційної інстанції, керуючись принципом співмірності судових витрат, колегія суддів вважає заявлену відповідачем суму компенсації його витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн обґрунтованою, у зв`язку з чим заява ТОВ «Агенція комплексного захисту бізнесу «ДЕЛЬТА М» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/13702/18 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У зв`язку з тим, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 апеляційну скаргу НБУ на рішення Господарського суду міста Києва від 08.02.2019 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 у справі №910/13702/18 залишено без задоволення, на підставі статті 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги відповідачеві у сумі 25 000,00 грн покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 129, 221, 234, 235, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «ДЕЛЬТА М» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі №910/13702/18 задовольнити.

2. Судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «ДЕЛЬТА М» в сумі 25 000,00 грн покласти на Національний банк України.

3. Стягнути з Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, будинок 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція комплексного захисту бізнесу «ДЕЛЬТА М» (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, будинок 11, корпус Б, ) 25 000 (двадцять п`ять тисяч) грн 00 коп. витрат, понесених у зв`язку з наданням професійної правничої допомоги адвокатом.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/13702/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст.286-291 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 04.07.2019.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді Г.А. Жук

С.Я. Дикунська