РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.07.2019Справа № 922/1278/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., при секретарі судового засідання Максимець В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали господарської справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Давід Плюс"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа"

про стягнення 63 777,86 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Давід Плюс" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" про стягнення 63 777, 86 грн., у тому числі 58 064, 00 грн. - основного боргу, 4 466, 95 грн. - пені, 869, 09 грн. - інфляційні втрати та 377, 82 грн. - 3 % річних.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за договором № 240118П про надання рекламних послуг з розміщення зовнішньої реклами від 24.01.2018.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.05.2019 позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Давід Плюс" передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

За змістом статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1278/19. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору, суд ухвалою встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не подав письмовий відзив на позов.

Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 635 та № 643.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Давід Плюс" (позивач) товариством з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" (відповідач) 24.01.2018 укладено договір № 240118П, відповідно до якого позивач зобов`язався проводити рекламні кампанії з розміщення зовнішньої реклами на користь відповідача на умовах, передбачених договором, а останній прийняти та сплатити послуги.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Строк дії договору № 240118П відповідно до пункту 9.1 сторони встановили з моменту підписання до 31.12.2018. У випадку відсутності повідомлення про розірвання договору від однієї з сторін протягом тридцяти днів до закінчення строку його дії, договір вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік.

Згідно пункту 3.1 договору № 240118П від 24.01.2018 вартість послуг визначається сторонами в додатках до договору.

Позивач, у період з листопада 2018 року по грудень 2018 року надав рекламні послуги, а відповідач прийняв на загальну суму 58 064, 00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000600 від 30.11.2018 на суму 3 204, 00 грн., № ОУ-0000599 від 30.11.2018 на суму 15 000, 00 грн., № ОУ-0000598 від 30.11.2018 на суму 14 270, 00 грн., № ОУ-0000601 від 30.11.2018 на суму 2 320, 00 грн., № ОУ-0000676 від 31.12.2018 на суму 9 000, 00 грн., № ОУ-0000677 від 31.12.2018 на суму 14 270, 00 грн., копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Положеннями пункту 3.3 договору № 240118П від 24.01.2018 передбачено, що оплата послуг позивача здійснюється відповідачем в національній валюті України (гривні) на підставі оригіналу рахунку позивача впродовж п`яти банківських днів, за наявності підписаних сторонами актів прийому-передачі наданих послуг і оригіналів податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 18.01.2019 надіслав відповідачу рахунки, означені документи відповідач отримав 24.01.2019, що підтверджується належними у справі доказами.

Втім відповідач, в порушення умов договору № 240118П від 24.01.2018 не оплатив вартість наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 58 064, 00 грн.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно статті 173 Господарського кодексу України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, підставами для виникнення зобов`язань можуть бути різні юридичні факти. Зобов`язання можуть виникати з договорів, у тому числі з кредитних правовідносин.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки надання рекламних послуг позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, встановлений строк остаточного розрахунку сплинув, а доказів оплати вартості послуг суду не надано, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 58 064, 00 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач вчинив господарське правопорушення, яке полягало у невиконанні прийнятих на себе зобов`язань за господарським договором в частині сплати заборгованості за надані послуги.

Статті 216-218 Господарського кодексу України передбачають, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відповідачем не надано суду будь-яких підтверджень того, що неналежне виконання господарського зобов`язання сталось не з його вини.

У розумінні статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до пункту 6.3 договору № 240118П від 24.01.2018 у випадку прострочення оплати відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0, 5 % від суми заборгованості.

Враховуючи наведене, позовна вимога про стягнення 4466, 95 грн. - пені є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Беручи до уваги, що втрати, пов`язані з інфляційними процесами в державі за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів, а три відсотки річних - платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником, суд вважає, що зазначені позовні вимоги є обгрунтованими.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 377, 82 грн. та інфляційних втрат у розмірі 869, 09 грн. (період з січня 2019 року по квітень 2019 року) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Давід Плюс" до товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" про стягнення 63 777,86 грн. задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" (03115, місто Київ, проспект Перемоги, будинок 136, другий поверх літера "А", нежиле приміщення, ідентифікаційний код 36477269) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламне агентство "Давід Плюс" (62403, Харківська область, Харківський район, селище міського типу Бабаї, вулиця Виноградна, будинок 33, ідентифікаційний код 41549408) 58 064 (п`ятдесят вісім тисяч шістдесят чотири) грн. 00 коп. - основного боргу, 4 466 (чотири тисячі чотириста шістдесят шість) грн. 95 коп. - пені, 869 (вісімсот шістдесят дев`ять) грн. 09 коп. - інфляційні втрати, 377 (триста сімдесят сім) грн. 82 коп. - 3 % річних та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. - витрати по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.Ю. Кирилюк