ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1134/19

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Бойко О.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Пі.Ді.Ем.», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман Стор», смт. Велика Димерка, Броварського району Київської області

про стягнення 25 224,25 грн.

без виклику учасників справи

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Пі.Ді.Ем.», м. Київ (далі по тексту 0 ТОВ «Пі.Ді.Ем.») звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 26.04.2019 до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман Стор», с. Велика Димерка Броварського району Київської області (далі по тексту ТОВ «Флагман Стор»), в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 25 224,25 грн., з яких: 21 961,80 грн. сума основного боргу за договором поставки від 03.03.2018 № 5сТ, 300,00 грн. 3% річних, 2 962,45 грн. пеня, та покласти на відповідача витрати на сплату судового збору в розмірі 1 921,00 грн. Позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.03.2018 між ТОВ «Пі.Ді.Ем» (постачальник) та ТОВ «Флагман Стор» (покупець) було укладено договір поставки №5СТ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати (поставити) у визначені в узгодженій сторонами заявці на кожну поставку строки покупцеві товар, а покупець зобов`язався своєчасно сплатити його вартість. На виконання умов договору, у період з 27.09.2018 по 27.11.2018 ТОВ «Пі.Ді.Ем.» поставило ТОВ «Флагман Стор» товар на загальну суму 21 961,80 грн. Однак, відповідач свого обов`язку щодо оплати поставленого товару не виконав, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість у розмірі 21 961,80 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача нараховані у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання передбачену договором №5сТ від 03.03.2018 (п.5.1 договору) пеню за період з 02.10.2018 по 26.04.2019 у розмірі 2 962,45 грн. та 3% річних за період з 02.10.2018 по 26.04.2019 у розмірі 300,00 грн.

Ухвалою суду від 07.05.2019 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/1134/19, постановлено, що розгляд справи здійснюватиметься в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Цією ж ухвалою постановлено, що відповідач має право подати відзив протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі, встановлено позивачу строк для подачі відповіді на відзив протягом 5 днів з дня отримання відзиву, встановлено відповідачу строк для подачі заперечень на відповідь на відзив протягом 5 днів з дня отримання відповіді.

23.05.2019 з господарського суду м. Києва до господарського суду Київської області надійшов супровідний лист від 22.05.2019 №01-11.1/58/19 про направлення за належністю клопотання від 15.05.2019 №170519-2/фс ТОВ «Флагман Стор» про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом сторін).

Ухвалою суду від 24.05.2019 клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман Стор» від 15.05.2019 №170519-2/фс про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін залишено без задоволення.

24.05.2019 від ТОВ «Флагман Стор» до господарського суду Київської області надійшло клопотання від 23.05.2019 №230519-2/фс про доручення документів до справи. До клопотання був долучений відзив на позовну заяву та копія листа від 17.05.2019 №170519-1ф/с з доказами направлення до ТОВ «Пі.Д.Ем.».

У відзиві відповідач зазначає, що позивачем не було надано товарно-транспортні накладні та документи, що посвідчують якість товару, у зв`язку з чим вважає, що строк оплати товару є таким, що не настав. Крім того, відповідач наголошує, що направляв позивачу лист №170519-1/фс від 17.01.2019 з пропозицією повернути товар на загальну суму 18170,52 грн.,однак відповіді на зазначений лист не отримав.

Відповідно до ч.5 ст. 165 ГПК України копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Копія відзиву 24.05.2019 була направлена позивачу ТОВ «ПіДіЕм.», про що свідчить накладна «Укрпошти» №067.

Відповідь на відзив від позивача станом на 05.07.2019 не надійшла.

07.06.2019 від ТОВ «Пі.Ді.Ем.» до господарського суду Київської області надійшло клопотання про долучення додаткових документів до матеріалів справи, з доказами скерування їх відповідачу. Були надані витребувані судом ухвалою від 07.05.2019 банківські виписки на доказ сплати коштів відповідачем за отриманий товар від позивача за договором поставки.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Майново-господарські зобов`язання між суб`єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

03.03.2018 між ТОВ «Пі.Ді.Ем.» (постачальник) та ТОВ «Флагман Стор» (покупець) укладено договір поставки №5СТ, відповідно до умов якого:

- постачальник зобов`язується передати (поставити) у визначеній в узгодженій сторонами заявці на кожну поставку строки покупцеві товар, а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і своєчасно сплатити його вартість (пункт 1.1 договору);

- датою поставки вважається дата прийняття товару покупцем. Доставка товару здійснюється зі складу постачальника транспортним засобом постачальника в межах асортименту і кількості, зазначених у видатковій накладній (або у випадку підписання сторонами, у діючий момент поставки, специфікації) (пункт 2.2 договору);

- непроданий товар належної якості, зі строком придатності на момент повернення такого товару не менше 1/3 від загального строку придатності може належати поверненню постачальнику з наступною заміною на інший, по угоді сторін (пункт 2.5 договору);

- покупець здійснює оплату товару на поточний рахунок постачальника в гривнях у розмірі повної вартості отриманого за накладною товару не пізніше 35 діб від дати прийняття товару (пункт 4.3 договору);

- у разі затримки оплати за товар покупець зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, що діяла у період, за який нараховується пеня (п.5.1 договору);

- покупець у випадку прострочення виконання оплати, сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням 90% річних від простроченої суми (пункт 5.2 договору);

- договір укладено на строк до 31.12.2018. В частині оплат договір діє до повного виконання покупцем взятих на себе обов`язків (п.8.3 договору);

Також ТОВ «Пі.Ді.Ем.» та ТОВ «Флагман Стор» укладено протокол розбіжностей до договору поставки №5СТ від 03.03.2018, відповідно до умов якого сторони узгодили іншу редакцію деяких умов договору, а саме:

- непроданий товар належної якості зі строком придатності на момент повернення такого товару не менше 1/3 від загального строку придатності може належати за бажанням покупця поверненню постачальнику з наступною заміною на інший (пункт 2.5 договору);

- покупець у випадку прострочення виконання оплати, сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми (пункт 5.2 договору);

- пункт 8.1 договору вважати виключеним з тексту;

- покупець при отриманні товару від постачальника вказує у видаткових накладних прізвище, ім`я та/або по-батькові та/або посаду уповноваженої особи, яка отримує товар, та засвідчує відбитком печатки (штампу) особистий підпис зазначеної особи. У випадку якщо на видаткових накладних відсутні зазначені у даному пункті договору реквізити, постачальник має право відмовитись від здійснення передачі товару покупцю (пункт 8.1.3).

Даний протокол розбіжностей є невід`ємною частиною договору поставки №5СТ від 03.03.2018. Сторони домовились, що умови договору, викладені у цьому протоколі розбіжностей, діють в узгодженій сторонами редакції.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання вищевказаного договору поставки позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товару на суму 21 961,80 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних:

- накладна №2У006093 від 27.09.2018 на суму 1 636,92 грн.;

- накладна №2У006422 від 17.10.2018 на суму 6 597,36 грн.;

- накладна №2У006426 від 17.10.2018 на суму 2 628,00 грн.;

- накладна №2У006425 від 17.10.2018 на суму 2 526,12 грн.;

- накладна №2У006483 від 19.10.2018 на суму 2 257,56 грн.;

- накладна №2У007385 від 27.11.2018 на суму 5 085,72 грн.;

- накладна №2У007386 від 27.11.2018 на суму 1 230,12 грн.;

Згідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до умов договору поставки №5СТ від 03.03.2018 сторони погодили, що покупець здійснює оплату товару на поточний рахунок постачальника в гривнях у розмірі повної вартості отриманого за накладною товару не пізніше 35 діб від дати прийняття товару (пункт 4.3 договору).

Враховуючи наведене, суд встановив, що строк оплати за поставлений товар є таким, що настав.

Відповідно до частини 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою

Доказів здійснення відповідачем оплати за поставлений товар, згідно вище перерахованих видаткових накладних, суду не подано, в тому числі і на вимогу ухвали суду про відкриття провадження у справі від 07.05.2019, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України. Як свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, відповідач копію ухвали від 07.05.2019 отримав 15.05.2019.

На підставі наведеного, судом встановлено, що за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем в розмірі 21 961,80 грн. на підставі договору поставки №5СТ від 03.03.2018, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення з ТОВ «Флагман Стор» 21 961,80 грн. основного боргу підлягає задоволенню.

Доводи відповідача щодо того, що позивач не надав позивачу товарно-транспортні накладні та документи щодо якості товару, судом відхиляються. Відповідач прийняв товар без зауважень, підписавши та скріпивши видаткові накладні штампами, відтак прийняття товару від позивача породжує у відповідача обов`язок його оплатити у строк та на умовах, передбачених договором (ст. 692 ЦК України).

Доводи відповідача про те, що позивачем не надано відповіді на лист від 17.05.2019 №170519-1/фс щодо повернення товару на суму 18 170,52 грн., судом відхиляються. За умовами пункту 2.5 Договору поставки в редакції протоколу розбіжностей непроданий товар може належати за бажанням Покупця поверненню постачальнику (за умови, що на момент повернення такого товару строк придатності не менше 1/3 загального строку придатності) із наступною заміною на інший товар. Тобто повернення товару не тягне за собою повернення коштів або скасування обов`язку покупця щодо оплати товару у встановлений договором строк. Крім того, відповідачем жодним чином не підтверджено, що зазначений у листі від 17.05.2019 №170519-1/фс товар підлягає поверненню за ознакою строку придатності.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 2 962,45 грн. пені за період з 02.10.2018 по 26.04.2019.

Щодо зазначених вимог суд зазначає наступне.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 ЦК України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Так, відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання мало бути виконано. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Сторони в умовах договору поставки №5СТ від 03.03.2018 погодили, що у разі затримки оплати за товар покупець зобов`язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, що діяла у період, за який нараховується пеня (п.5.1 договору).

Суд звертає увагу позивача, що ним невірно визначено дату виникнення прострочення зобов`язання по всіх видаткових накладних, оскільки не враховано, що оплата за товар здійснюється не пізніше 35 діб від дати прийняття товару. Так, днем виникнення прострочення зобов`язання є 36 день з дня поставки товару (наприклад по накладній №2У006093 від 27.09.2018 днем прострочення виконання зобов`язань щодо оплати є 02.11.2018, а не 02.10.2018, як зазначає позивач, по накладній №2У006422 від 17.10.2018, накладній №2У006426 від 17.10.2018 та накладній №2У006425 від 17.10.2018 прострочення настало 22.12.2018, по накладній №2У006483 від 19.10.2018 прострочення виникнуло 24.12.2018, по накладній №2У007385 від 27.11.2018 та накладній №2У007386 прострочення настало 02.01.2019.

Здійснивши власний розрахунок належної до сплати пені, суд встановив, що вірно розрахований розмір пені за період з 02.11.2018 по 26.04.2019 становить 2 698,28 грн., а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 2 962,45 грн. пені підлягає задоволенню частково в сумі 2 698,28 грн.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у сумі 300,00 грн. за період з 02.10.2018 по 26.04.2019, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Формулювання ст. 625 ЦК, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК і ст. 230 ГК.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши власний розрахунок належних до сплати 3% річних, суд встановив, що вірно розрахований розмір 3% річних за період з 02.11.2018 по 26.04.2019 становить 224,86 грн., а відтак вимога позивача про стягнення з відповідача 300,00 грн. 3% річних, підлягає задоволенню частково в сумі 224,86 грн.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, надані позивачем, суд задовольняє позовні вимоги ТОВ «Пі.Ді.Ем.» частково, приймає рішення про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман Стор» 21 961,80 грн. основного боргу, 224,86 грн. 3% річних, 2 698,28 грн. пені.

У зв`язку тим, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, що призвело до необхідності позивачу звертатися з позовом до суду та здійснювати додаткові витрати на сплату судового збору, суд, відповідно до свого права, передбаченого частиною 9 ст.129 ГПК України, покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору у мінімальному законом встановленому розмірі в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Пі.Ді.Ем.» задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Флагман Стор» (07442, Київська обл., Броварський район, смт Велика Димерка, вул. Броварська, буд. 152, код 38912904)

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Пі.Ді.Ем.» (04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Обсерваторна, буд. 12А, код 39398410)

21 961,80 грн. (двадцять одна тисяча дев`ятсот шістдесят одна гривня вісімдесят копійок) основного боргу,

224,86 грн. (двісті двадцять чотири гривні вісімдесят шість копійок) 3% річних,

2 698,28 грн. (дві тисячі шістсот дев`яносто вісім гривень двадцять вісім копійок) пені,

1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволені решти вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх