ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року Справа № 906/255/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Савченко Г.І., суддя Юрчук М.І. , суддя Демидюк О.О.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників сторін:

позивача: не з`явився

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівка-Агро" на рішення господарського суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року (ухвалене у м.Житомир, об 12:55 год., повний текст складено 22 квітня 2019 року) у справі №906/255/19 (суддя Лозинська І.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця Ткача Олександра Дмитровича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівка-Агро"

про стягнення 107016,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець Ткач Олександр Дмитрович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівка-Агро" 107016,18 грн., з яких 91010,00 грн. основного боргу, 3841,00 грн. 3% річних, 12165,18 грн. інфляційних нарахувань.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року у справі №906/255/19 задоволено позов фізичної особи-підприємця Ткача Олександра Дмитровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівка-Агро" про стягнення 107016,18 грн. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівка - Агро" (12741, Житомирська область, Баранівський район, с. Кашперівка, вул. Гагаріна, 43, ) на користь Фізичної особи - підприємця Ткача Олександра Дмиторовича ( АДРЕСА_1 ) 91010,00 грн. основного боргу, 3841,00 грн. 3% річних, 12165,18 грн. інфляційних нарахувань, 1921,00 грн. судового збору.

Вказане рішення мотивоване тим, що позивач на підтвердження факту виконання умов договору надав суду акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 323400,00 грн. за період з квітня по листопад 2017 року, які відповідачем підписано та скріплено його печаткою. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором оренди позивачем вказано про часткову сплату відповідачем грошових коштів у сумі 232390,00 грн. З акту звірки взаємних розрахунків з 01 січня 2016 року по 13 грудня 2017 року вбачається, що відповідач підтвердив борг у розмірі 136010,00 грн. станом на 13 грудня 2017 року. Відповідач позов не оспорив, письмового відзиву на позовну заяву суду не надано, доказів сплати боргу по орендній платі за навантажувач суду не надано. Таким чином суд прийшов до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення 91010,00 грн. основного боргу.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, відповідач - ТОВ "Баранівка-Агро" звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року у справі №906/255/19 скасувати, так як було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зокрема, апелянт зазначає, що позивач не повідомив суд, що ТОВ "Баранівка-Агро" 18 квітня 2019 року сплатило частину боргу в розмірі 10770 грн., що підтверджує платіжне доручення №32703. Таким чином, основна заборгованість відповідача становить 96246 грн. Позивач в свою чергу не повідомив суд про зміну заборгованості відповідача на момент винесення рішення по судовій справі №906/255/19. Також апелянт категорично незгодний із розрахунками заявлених позивачем вимоги про стягнення 3841 грн. 3% річних та 12165,18 грн. інфляційних нарахувань, що є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі, які не були в повній мірі досліджені та перевірені судом.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 28 травня 2019 року у справі №906/255/19 апеляційну скаргу ТОВ "Баранівка-Агро" на рішення господарського суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року - залишено без руху. Надано можливість апелянту у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки встановлені при поданні апеляційної скарги, а саме надати належні докази доплати судового збору в сумі 960,5 грн.

14 червня 2019 року на поштову адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про поновлення строку для усунення недоліків апеляційної скарги, до якого долучено докази доплати судового збору у розмір

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 червня 2019 року у справі №906/255/19 поновлено строк апеляційного оскарження ТОВ "Баранівка-Агро" на рішення господарського суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року у справі №906/255/19 та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Баранівка-Агро" на рішення господарського суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року у справі №906/255/19.

26 червня 2019 року від фізичної особи-підприємця Ткача Олександра Дмитровича надійшла заява від 24 червня 2019 року з проханням надіслати на поштову адресу копію апеляційної скарги та долучених до неї документів (якщо такі долучались) рекомендованим відправленням у найкоротші строки та продовжити термін для подання відзиву на апеляційну скаргу, надавши його строком не менше 10 днів з дати отримання копії апеляційної скарги.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02 липня 2019 року у справі №906/255/19 відмовлено фізичній особі-підприємцю Ткачу Олександру Дмитровичу у задоволенні заяви про надіслання на поштову адресу копії апеляційної скарги та продовженні терміну для подання відзиву на апеляційну скаргу.

02 липня 2019 року до апеляційного суду від відповідача - ТОВ "Баранівка-Агро" надійшла заява про відвід головуючому судді Савченко Г.І. в господарській справі №906/255/19.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03 липня 2019 року у справі №906/255/19 розгляд заяви ТОВ "Баранівка-Агро" про відвід головуючому судді Савченко Г.І. в господарській справі №906/255/19 призначено на "03" липня 2019 р. об 11:45 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м. Рівне, вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №3, без виклику представників учасників.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03 липня 2019 року у справі №906/255/19 визнано необґрунтованою заяву ТОВ "Баранівка-Агро" про відвід головуючого судді Савченка Г.І. в господарській справі №906/255/19 та зупинено апеляційне провадження. Справу передано для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому частиною 3 статті 39 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 липня 2019 року, заяву ТОВ "Баранівка-Агро" про відвід головуючого судді Савченка Г.І. в господарській справі №906/255/19 передано на розгляд судді Північно-західного апеляційного господарського суду Крейбух О.Г.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 липня 2019 року у справі №906/255/19 у задоволенні заяви ТОВ "Баранівка-Агро" про відвід головуючого судді Савченка Григорія Івановича в провадженні за апеляційною скаргою ТОВ "Баранівка-Агро" на рішення господарського суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року у справі №906/255/19 відмовлено.

Ухвалою від 05 липня 2019 року у справі №906/255/19 поновлено апеляційне провадження у справі №906/255/19. Розгляд апеляційної скарги призначено на "09" липня 2019 р. об 11:00 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань №3.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами, відповідності до вимог статті 269 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30 березня 2017 року між фізичною особою - підприємцем Ткач Олександром Дмитровичем (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Баранівка-Агро" (орендар) укладено договір оренди №1 (далі - договір оренди) згідно з пунктом 1 якого орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове володіння наступне майно: телескопічний навантажувач jcb 535-125, державний номер: НОМЕР_2 (далі - навантажувач).

Відповідно до пункту 2 договору оренди навантажувач, що орендується, буде використовуватися орендарем для навантажувально-розвантажувальних робіт.

Згідно з пунктом 3 договору оренди навантажувач, що орендується, передається орендареві протягом двох днів з моменту підписання даного договору. Передача навантажувача в оренду здійснюється за актом передачі.

Орендна плата встановлюється в розмірі 330,00 грн. за годину. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на особовий рахунок орендодавця на підставі рахунку, акту виконаних робіт (пункт 5 договору оренди).

Відповідно до пункту 7 договору оренди навантажувач повинен бути повернений орендодавцю по закінченні терміну оренди у справному стані з урахуванням нормального зносу, що виник у період експлуатації. Повернення навантажувача відбувається за актом.

Позивачем умови договору виконано в повному обсязі, про що свідчать акти здачі - приймання робіт (надання послуг) /а.с.12-24/.

Відповідач обов`язку по сплаті орендної плати повністю не виконав.

З огляду на наявність боргу відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення заборгованості по орендній платі за використання навантажувача, а також 3% річних та інфляційних нарахувань.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 6, 627 Цивільного кодексу України).

За частиною 1 статті 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За змістом статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно статті 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору, суди дійшли висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди.

Фізична особа-підприємець Ткач О.Д. на підтвердження факту виконання умов договору надав суду акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 323400,00 грн. за період з квітня по листопад 2017 року, які відповідачем підписано та скріплено його печаткою /а. с. 12-24/.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором оренди позивачем вказано про часткову сплату ТОВ "Баранівка-Агро" грошових коштів у сумі 232390,00 грн. /а.с.31/.

З акту звірки взаємних розрахунків з 01 січня 2016 року до 13 грудня 2017 року вбачається, що відповідач підтвердив борг у розмірі 136010,00 грн. станом на 13 грудня 2017 року /а.с. 30/.

З дослідженого місцевим господарським судом та перевіреного судом апеляційної інстанції вбачається, що відповідачем не оплачено такі акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 91010,00 грн.:

- №21 від 31 серпня 2017 року - на суму 55770,00 грн. /а.с. 20/ (борг за цим актом становить 15770,00 грн. у зв`язку з частковою сплатою відповідачем 40000,00 грн.) на підставі рахунку - фактури №21 від 31 серпня 2017 року /а.с. 25/;

- №24 від 30 вересня 2017 року - на суму 45210,00 грн. /а.с. 21/ на підставі рахунку - фактури №24 від 30 вересня 2017 року /а.с. 26/;

- №26 від 13 жовтня 2017 року - на суму 5940,00 грн. /а.с. 22/ на підставі рахунку - фактури №26 від 13 жовтня 2017 року /а.с. 27/;

- №27 від 31 жовтня 2017 року - на суму 11220,00 грн. /а.с. 23/ на підставі рахунку - фактури №27 від 31 жовтня 2017 року /а.с. 28/;

- №29 від 26 листопада 2017 року - на суму 12870,00 грн. /а.с. 24/ на підставі рахунку - фактури №29 від 26 листопада 2017 року /а.с. 29/.

Відповідачем у суді першої інстанції позов не оспорено, письмового відзиву на позовну заяву надано не було, доказів сплати боргу по орендній платі за навантажувач також не надано.

Таким чином, місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку про те, що вимога позивача про стягнення 91010,00 грн. основного боргу (323400,00 - 232390,00) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Стосовно доводів скаржника про те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач не повідомив суд, що ТОВ "Баранівка-Агро" сплатило частину боргу в розмірі 10770 грн. згідно платіжного доручення №32703 від 18 квітня 2019 року, доданим до апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Так, на підтвердження оплати заборгованості відповідач надав апеляційному суду платіжне доручення №32703 від 18 квітня 2019 року про сплату 10770 грн. У вказаному платіжному дорученні у призначенні платежу вказано "плата за послуги навантажувача згідно рахунку 21 від 31 серпня 2017 року без ПДВ сума 10770".

Відповідно до частин 2, 3 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1 та 3 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Згідно з частиною 4 статті 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Частиною 8 статті 80 ГПК України також передбачено, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

З матеріалів справи колегією суддів вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у суді першої інстанції, відтак міг подати вказане вище платіжне доручення під час розгляду справи саме місцевим судом.

Також відповідач не був позбавлений можливості у порядку частини 4 статті 80 ГПК України письмово та завчасно повідомити суд першої інстанції про неможливість подання у встановлений законом строк доказів, та об`єктивних причини, з яких такі докази не могли бути подані у встановлений строк.

Отже суд апеляційної інстанції не приймає до розгляду вказані платіжні доручення.

Разом з цим, розмір остаточної заборгованості відповідача буде визначено в порядку виконавчого провадження після набрання законної сили рішення суду по даній справі з урахуванням добровільної сплати відповідачем наявної заборгованості.

Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 12165,18 грн. інфляційних втрат та 3841,00 грн. 3% річних колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Колегією суддів перевірено здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Колегією суддів також перевірено правильність розрахунку 3% річних та встановлено, що розмір 3% річних є більшим ніж заявлено позивачем до стягнення. Оскільки позивач не скористався правом на збільшення позовних вимог в частині донарахованих 3% річних, до задоволення підлягають 3% річних в сумі 3841,00 грн., тобто в межах заявлених ним позовних вимог.

Таким чином, місцевий суд правомірно присудив до стягнення з відповідача 12165,18 грн. інфляційних втрат та 3841,00 грн. 3% річних.

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Баранівка-Агро" на рішення господарського суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року у справі №906/255/19 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Житомирської області від 18 квітня 2019 року у справі №906/255/19 залишити без змін.

Справу №906/255/19 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "10" липня 2019 р.

Головуючий суддя Савченко Г.І.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Демидюк О.О.