УХВАЛА

про повернення заяви

м. Київ

10.07.2019Справа № 910/1602/16

Суддя Селівон А.М., розглянувши матеріали

заяви Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання "Азот" (93403, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, ВУЛИЦЯ ПИВОВАРОВА, будинок 5)

про заміну сторони (боржника) її правонаступником

у справі № 910/1602/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання "Азот"

до Публічного акціонерного товариства "ІНВЕСТБУДСЕРВІС" (03115, м.Київ, ВУЛИЦЯ СВЯТОШИНСЬКА, будинок 34)

про стягнення 3 959 298,77 грн.

без повідомлення представників учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/1602/16 за позовом Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання "Азот" до Публічного акціонерного товариства "Інвестбудсервіс" про стягнення 3 959 298,77 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Інвестбудсервіс" (01010, м. Київ, вулиця Суворова, 4, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання "Азот" (93403, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, 5, ) 2 116 026,43 грн. основного боргу, 1 685 962,60 грн. інфляційних нарахувань, 157 309,74 грн. процентів річних та 59 389,48 грн. витрат зі сплати судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 рішення суду у справі № 910/1602/16 від 01.09.2016 року залишено без змін.

23.11.2016 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.09.2016 по справі № 910/1602/16, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2016 року, видано наказ.

05 червня 2019 року через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання "Азот" надійшла заява б/н від 28.05.2019 року про заміну сторони (боржника) її правонаступником, в якій заявник просить суд замінити в наказі від 23.11.2016 року у справі № 910/1602/16 боржника - Публічне акціонерне товариство "Інвестбудсервіс" () його правонаступником - Приватним акціонерним товариством "Інвестбудсервіс" ().

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 05.06.2019 року дану заяву передано на розгляд судді Селівону А.М.

Згідно зі ст. 52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ст. 334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Окрім цього за приписами частини 3 статті 169 ГПК України заяви, клопотання і заперечення подаються і розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

За висновками суду, оскільки нормами ГПК України не передбачено порядку подання заяви про заміну сторони (боржника) правонаступником, господарський суд має застосовувати загальні положення господарсько-процесуального закону, що регулюють порядок здійснення позовного провадження.

Суд зазначає, що відповідний розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється за загальними правилами позовного провадження у межах розглянутої судом справи з урахуванням особливостей щодо суб`єктного складу учасників процесу, передбачених відповідними нормами Закону України "Про виконавче провадження" (стягувач, боржник, державний виконавець, правонаступник стягувача або боржника).

Так, згідно ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 року залишено заяву Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання "Азот" про заміну сторони (боржника) правонаступником без руху, встановлено строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху. Встановлено спосіб усунення недоліків заяви шляхом:

- належним чином засвідчених копій всіх документів, доданих до заяви про заміну сторони (боржника) від 28.05.2019 року;

- письмових пояснень щодо стану виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/1602/16, з наданням відповідних письмових доказів;

- актуального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо боржника.

Таким чином, залишаючи заяву без руху ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 року, судом встановлено спосіб усунення виявлених недоліків поданої заяви, за умови усунення яких у спосіб, встановлений судом, заява підлягає прийняттю до розгляду.

У відповідності до наявного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 750 ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 року було вручено заявнику 14.06.2019 року, таким чином, строк на усунення недоліків становив до 19.06.2019 року включно.

Однак, визначені ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2019 року недоліки заявником у визначений судом строк не усунуто.

Клопотання заявника про поновлення пропущеного строку на усунення недоліків поданої заяви матеріали також не містять.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством.

Як зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою; регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства і окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Конституційний Суд України у рішенні від 12.06.2007 року № 2-рп/2007 вказав, що необхідно відрізняти поняття "обмеження основоположних прав і свобод" від прийнятого у законотворчій практиці поняття "фіксація меж самої сутності прав і свобод" шляхом застосування юридичних способів (прийомів), визнаючи таку практику допустимою (абзац другий пункту 10 мотивувальної частини).

При цьому, як слідує зі змісту Рішення Конституційного Суду України від 25.12.1997 року № 9-зп, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

Таким чином, зазначені вимоги до заяв, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, носять не формальний характер, а є обов`язковими для осіб, що звертаються до суду за захистом свої порушених прав, недотримання яких, відповідно, тягне за собою її залишення без руху або повернення.

Відповідно до ст.ст. 113, 118 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом. Право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Згідно ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене, заява Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання "Азот" про заміну сторони (боржника) вважається неподаною і повертається заявнику.

Разом з тим суд звертає увагу заявника на те, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 233-235, 255, 256, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об`єднання "Азот" (93403, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, ВУЛИЦЯ ПИВОВАРОВА, будинок 5) про заміну сторони (боржника) її правонаступником та додані до неї матеріали повернути заявнику.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 10.07.2019 року та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст.255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М.Селівон