ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р. Справа№ 910/16567/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Пашкіної С.А.

Буравльова С.І.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Макарчук Р.С. - заступник генерального директора

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад»

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2019, повний текст якого складений 07.05.2019

у справі № 910/16567/18 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення з відповідача на користь позивача безпідставно стягнутих з особового рахунку позивача коштів в сумі 193 448,28 грн. як плати за користування вагонами та 1 858,80 грн. безпідставно нарахованого і стягнутого з особового рахунку позивача збору за маневрову роботу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно було вчинено дії спрямовані на затримання залізничних вагонів позивача, здійснено нарахування плати за користування вагонами, як під час затримання, так і після зняття вагонів із затримання, та безпідставно здійснено дії щодо списання нарахованих коштів із особового рахунку позивача у Філії «Єдиний розрахунковий центр».

За твердженням позивача, затримка вагонів та, як наслідок, списання грошових коштів, була здійснена відповідачем внаслідок його неузгоджених дій та оформлена з порушенням вимог чинного законодавства України в сфері перевезення вантажів залізничним транспортом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.04.2019, повний текст якого складений 07.05.2019, у справі № 910/16567/18 в позові відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що:

- за твердженням відповідача, спірні вагони були подані під навантаження, але у зв`язку з відсутністю вантажу, який не забезпечив позивач, вантажовідправником не проведено завантаження вагонів і не проводилось подальше оформлення вагону до перевезення;

- матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження факту прибуття вантажу на місця загального користування для навантаження вагонів та подальшого оформлення вагонів до перевезення, зокрема, повідомлення про прибуття вантажу, відтак, суд не вбачає за можливе чітко встановити, коли саме вантаж прибув на станцію Ожидів-Олесько на місця загального користування для навантаження, отже позбавляє можливості встановити неправомірність нарахованої відповідачем плати за користування вагонами як під час затримання, так і після зняття вагонів із затримання і, як наслідок, безпідставність дій щодо списання нарахованих коштів із особового рахунку позивача у Філії «Єдиний розрахунковий центр».

Не погоджуючись з рішенням, 25.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Манад» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі № 910/16567/18 скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення з відповідача безпідставно стягнутих з особового рахунку позивача коштів в сумі 193 448,28 грн. як плати за користування вагонами та 1 858,80 грн. безпідставно нарахованого і стягнутого з особового рахунку позивача збору за маневрову роботу, всього 195 307,08 грн.

В апеляційній скарзі позивач посилався на те, що оспорюване рішення є незаконним і необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків реальним обставинам справи, неповним з`ясуванням обставин справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування вказаної позиції позивач послався на ті ж самі обставини, що й при зверненні до суду з позовом, а саме на те, що відповідачем порушено процедуру затримання вагонів, процедуру складення актів загальної форми ГУ-23, а відтак, безпідставно нараховано та списано заявлену до стягнення суму.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019 справа № 910/16567/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.

При дослідженні матеріалів справи та апеляційної скарги колегією суддів встановлено, що подана заявником апеляційна скарга не відповідає вимогами ст. 258 ГПК України, яка встановлює вимоги до форми і змісту апеляційної скарги, оскільки заявником судовий збір сплачено в розмірі, меншому за передбачений законодавством, з огляду на що ухвалою від 05.06.2019 апеляційну скаргу залишено без руху, апелянту надано час для усунення недоліків, а саме подання до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали доказів сплати судового збору в сумі 1 464,80 грн.

18.06.2019 від апелянта через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано платіжне доручення № 801 від 12.06.2019 про сплату судового збору в сумі 1 464,80 грн.

Ухвалою від 19.06.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Зубець Л.П., Мартюк А.І.:

- відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі № 910/16567/18;

- встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 27.06.2019;

- учасникам процесу роз`яснено, що відповідно до приписів ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку (ч. 1); заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (ч. 2);

- призначено справу № 910/16567/18 до розгляду на 03.07.2019 о 10:20;

- сторони попереджено, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою в розгляді апеляційної скарги.

26.06.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач, з посиланням на те, що вагони позивача не завантажувались з незалежних від відповідача причин, просив рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/16567/18 від 16.04.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення.

Розпорядженням № 09.1-08/1880/19 від 02.07.2019, у зв`язку перебуванням суддів Мартюк А.І., Зубець Л.П., які не є головуючими суддями (суддями-доповідачами), у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/16567/18.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.07.2019 справа № 910/16567/18 передана на розгляд колегії суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Буравльов С.І., Пашкіна С.А.

Ухвалою від 03.07.2019 колегією суддів у складі: Калатай Н.Ф. (головуючий), судді Буравльов С.І., Пашкіна С.А. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі № 910/16567/18 прийнято до свого провадження.

03.07.2019до суду від відповідача надійшло клопотання, в якому відповідач, з посиланням на те, що 03.07.2019 уповноважений представник відповідача, який володіє усіма матеріалами справи, буде зайнятий в іншому судовому засіданні в Рожищенському районному суді Волинської області у справі № 167/1291/16, просить відкласти розгляд справи на інший зручний день. До вказаного клопотання додані копії довіреності № Ц/6-63/296-18 від 29.12.2018 та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЛВ № 001015 від 06.06.2018, видані Бухеник І. Б.

За приписами ч. 11 ст. 270 ГПК України, яка встановлює порядок розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Порадившись на місці, колегія суддів не зійшла підстав для задоволення поданого відповідачем клопотання, оскільки відповідачем не надано жодних доказів як на підтвердження викладених в клопотанні обставин, а саме того, що представник відповідача (адвокат) Бухеник І.Б. буде зайнятий в іншому судовому засіданні в Рожищенському районному суді Волинської області у справі № 167/1291/16, так і доказів того, що вказана особа є єдиною особою, яка має право представляти інтереси відповідача в суді.

При цьому колегія суддів зауважує на тому, що як в суді першої інстанції, так і при підготовці відзиву на апеляційну скаргу інтереси відповідача представляв інший адвокат - Яковчук О.Д., проте жодних доказів того, що вказана особа не має можливості бути присутньою в судовому засіданні, призначеному на 03.07.2019, суду не надано.

Станом на 03.07.2018 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу та клопотань від учасників справи не надходило.

Відповідач представників в судове засідання не направив.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників відповідача за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст. ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила таке.

14.02.2018 позивач як замовник та відповідач як перевізник уклали договір про надання послуг № 09679/ЦТЛ-2018 (далі Договір) (а.с. 32-39 т. 1), відповідно до п. 1.1. якого предметом договору є надання послуг із здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах відповідача, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах позивача і проведення розрахунків за ці послуги.

В п. 2.6.6 Договору сторони погодили, що позивач зобов`язаний оплачувати відповідачу послуги, пов`язані з організацією та перевезенням вантажів та інші надані послуги з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Пунктом 2.1.7 Договору передбачено, що позивач зобов`язаний відшкодовувати відповідачу витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів, що виникли на станціях залізниць України, через: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірку вантажів відповідачем (маси вантажу), митними та іншими державними органами контролю; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини, що не залежать від відповідача, а також нести відповідальність за затримки вантажів на підходах до станції призначення та здійснювати оплату платежів, пов`язаних з цими затримками. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

Відповідно до п. 3.1 Договору, розмір плати за перевезення вантажу у вагонах позивача та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов збірника тарифів.

В п. 8.1 Договору вказано про те, що сторони домовились про використання електронного документообігу.

Пунктом 8.2.2 Договору передбачено можливість оформлення наступних документів з накладенням електронно-цифрового підпису (ЕЦП): відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46; відомість плати за подавання/забирання в ГУ-46а; повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами; накопичувальна картка зборів за роботи (послуги) та штрафів форми ФДУ-92; відомість плати за користування контейнерами форми ГУ-46к; пам`ятка про видачу/приймання контейнерів; повідомлення про прибуття вантажу; повідомлення про подавання вагонів: заява про переадресування вантажу; облікова картка; зведена відомість; договір про надання послуг і додатки до нього.

За умовами п. 8.5 Договору, порядок оформленням, прийом та узгодження електронних перевізних документів (далі ЕПД), підтвердження приймання вантажу до перевезення за ЕПД проводиться шляхом проставляння в ЕПД дати прийняття вантажу до перевезення та накладання ЕЦП. На вимогу замовника перевізник засвідчує дату прийняття вантажу до перевезення шляхом проставляння календарного штемпелю в роздрукованій копії ЕПД. Друк паперової копії ЕПД накладної виконується замовником або на його вимогу перевізником. Оформлений ЕПД із наявним ЕЦП (що є підтвердженням прийняття вантажу до перевезення), передається замовнику за допомогою інформаційних систем. Видача вантажу, перевезення якого здійснювалось за електронною накладною, проводиться за електронною накладною. На вимогу замовника перевізник може проводити видачу вантажу за паперовою копією електронної накладної. Інформацію про прибуття вантажу за електронною накладною перевізник надає замовнику одночасно з повідомленням про прибуття вантажу.

31.05.2018 позивач як експедитор та Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобинський переробний завод» як клієнт уклали договір транспортного експедирування № 92/05/2018 (а.с. 43-47 т. 1), в п. 1.1 якого погодили, що цим договором позивач зобов`язується за плату та за рахунок клієнта виконати або організувати виконання послуг, пов`язаних із перевезенням вантажів клієнта залізничним транспортом.

Згідно з п. 1.2 договору транспортного експедирування № 92/05/2018 послуги за цим договором надаються позивачем на підставі заявки клієнта на перевезення вантажу.

31.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобинський переробний завод» надало позивачу заявку № 290518/5 (а.с. 49) на перевезення вантажу - Соя ЕТСНГ 021100 у кількості 766 тон/11 вагонів із залізничної станції відправлення Ожидів-Олесько Львівської залізниці Південної залізниці (код станції 351109) до залізничної станції призначення Глобино (код станції 427609), місце відвантаження ТОВ «Буське сорто-насінницьке підприємство», платник залізничного тарифу - позивач, період відвантаження з 04.06.2018 до 15.06.2018.

В період 28.05.2018 року по 01.06.2018 року позивачем було оформлено залізничні накладні на перевезення порожніх вагонів з станції Чорноморськ-Порт Одеської залізниці (код станції 402000) на станцію відправлення Ожидів-Олесько Львівської (код станції 351109) для подальшого перевезення сої до залізничної станції призначення Глобино, код станції 427609 (а.с. 58, 87, 103 т. 1):

1) № 42222372 від 28.05.2018 на перевезення порожніх залізничних вагонів № 95704565, № 95704615, № 9570460, які прибули на станцію Ожидів-Олесько протягом 08.06.2018;

2) № 42268219 від 30.05.2018 на перевезення порожніх залізничних вагонів № 95704706, № 95704383, № 95704441, № 95704540, № 95704649, № 95704631, № 95704581, які прибули на станцію Ожидів-Олесько протягом 09.06.2018;

3) № 42349696 від 01.06.2018 на перевезення, порожнього залізничного вагона № 95704524, який прибув на станцію Ожидів-Олесько 13.06.2018.

Позивач зазначає про те, що після прибуття вагонів на станцію Ожидів-Олесько (код 351109) вагони затримувались із складанням актів про їх затримання, які складалися на станції Броди Львівської залізниці, що позивачу здійснювалось нарахування плати за користування вагонами як під час їх затримання, так і після зняття вагонів із затримання, яку було списано з особового рахунку позивача по коду платника № 8210881 , на якому обліковується попередня плата позивача за послуги із залізничних перевезень у Філії «Єдиний розрахунковий центр» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», з огляду на те, що вагони перебували в очікуванні завантаження з вини позивача.

Загальна сума, яку було списано з рахунку позивача з огляду на затримання вказаних вагонів, становить 195 307,08 грн., яка складається з плати за користування вагонами в сумі 193 448,28 грн. та збору за маневрову роботу в сумі 1 858,80 грн.

Вказані суми списані на підставі актів загальної форми ГУ-23 та відомостей плати за користування вагонами ГУ-46 та ГУ-46а.

З матеріалів справи слідує та сторонами не заперечується, що позивач неодноразово звертався з листами до відповідача про неправомірне складання актів загальної форми про затримання вагонів на станції Ожидів-Олесько та про повернення неправомірного стягнутих грошових коштів з його особового рахунку, проте вказані кошти відповідачем повернуті на були, з огляду на що позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач проти задоволення позову заперечує посилаються на те, що спірні вагони були подані під навантаження, але у зв`язку з відсутністю вантажу вантажовідправником не проведено завантаження вагонів і не проводилось подальше оформлення вагону до перевезення.

Відповідач вказує, що позивач не надав угод щодо подачі вагонів на певну під`їзну колію, тому вагони мали вантажитись на місцях загального користування, втім вантаж був відсутній на місцях загального користування в дні прибуття вагонів і лише по прибуттю вантажу на місця загального користування завантажувались спірні вагони, що і підтверджується актами загальної форми.

Суд першої інстанції у задоволенні позовних вимог відмовив, що колегія суддів вважає вірним з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Питання, пов`язані з перевезенням вантажів, в тому числі залізничним транспортом, регулюються статтями 908-928 ЦК України, статтями 306-315 ГК України.

Згідно з ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами ч. 3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

За правилами ст. 908 ЦК України та ст. 306 ГК України, загальні умови перевезення вантажів визначаються цими кодексами, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються у встановленому порядку.

За правилами ст. 908 ЦК України та ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць України, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Статтею 17 Статуту залізниць України передбачено, що перевезення вантажів залізничним транспортом організовуються на договірних засадах. Форма договору про організацію перевезень вантажів встановлюється правилами. Для забезпечення виконання договірних зобов`язань здійснюється місячне планування перевезень. Умови та порядок організації перевезення в усіх видах сполучення визначаються правилами. Порядок розроблення, термін подання заявок, затвердження планів та облік виконання перевезень вантажів встановлюються правилами.

В ст. 42 Статуту залізниць України встановлено, що залізниця зобов`язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня. Порядок і способи повідомлення встановлюються начальником станції. Одержувач може визначити спосіб повідомлення. Якщо залізниця не повідомить про прибуття вантажу, одержувач звільняється від внесення плати за користування вагонами (контейнерами) і за зберігання вантажу до того часу, як буде надіслано повідомлення. За угодою між одержувачем і станцією вагони (контейнери) можуть подаватися без попереднього повідомлення.

Статтею 46 Статуту залізниць України встановлено, що:

- одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами;

- вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача;

- за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

За змістом ст. 119 Статуту залізниць України

- за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами;

- зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до п. 6 розділу III Правил користування вагонами і контейнерами усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За змістом п. 33 Правил видачі вантажів та ст.ст. 46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Отже, позивач, який був одержувачем вантажу (порожніх вагонів), мав їх прийняти та вивезти у визначені строки (тобто забезпечити завантаження у вказані вагони вантажу (сої) та передати залізниці вказані вагони з вантажем як новий вантаж для перевезення вантажоодержувачу вантажу (сої) -ТОВ «Глобинський переробний завод» для доставки до залізничної станції призначення Глобино (код станції 427609).

Водночас затримка вантажу (порожніх вагонів) на коліях не з вини залізниці має своїм наслідком нарахування плати за користування за час затримки на коліях залізниці вагонів.

При цьому, для встановлення правомірності нарахування такої плати визначальним є встановлення особи, винної у такій затримці, адже у випадку затримки вагонів з вини залізниці, з одержувача вагонів вказана вище плата не стягується, а у всіх інших випадках такі вагони вважаються такими, що перебувають у користуванні вантажовласника, а відповідна плата стягнується з останнього.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріли справи не містять доказів на підтвердження факту прибуття вантажу (сої) на місця загального користування, що дало б змогу встановити наявність вини відповідача (залізниці), який не подав спірні вагони під навантаження та не вчинив дій щодо подальшого оформлення вагонів до перевезення, що позбавляє можливості встановити неправомірність нарахованої відповідачем плати за користування вагонами як під час затримання, так і після зняття вагонів із затримання і, як наслідок, безпідставність дій щодо списання нарахованих коштів із особового рахунку позивача у Філії «Єдиний розрахунковий центр».

При цьому, посилання позивача на те, що відповідачем порушено процедуру затримання вагонів, процедуру складення актів загальної форми ГУ-23, а відтак безпідставно нараховано та списано заявлену до стягнення суму, вказаних вище висновків не спростовують.

Колегія суддів зазначає й про таке.

За приписами ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Пунктом 23 Статуту залізниць України передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Для посвідчення прийняття вантажу до перевезення станція видає відправнику квитанцію. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів. Станції видають вантажовідправникам бланки накладних (комплектів перевізних документів) за плату згідно з тарифом.

Позивачем на підтвердження дати направлення вагонів вантажоодержувачу ТОВ «Глобинський переробний завод» до залізничної станції призначення Глобино (код станції 427609) до матеріалів справи додані копії накладної № 39011911 від 17.07.2018 (а.с. 85 т. 1), згідно з якою були відправлені вагони № 95704581, № 95704631, № 95704565 та накладної № 39025044 від 17.07.2018 (а.с. 86 т. 1), згідно з якою був відправлений вагон № 95704615.

При цьому, які вірно встановлено судом першої інстанції матеріали справи не містять будь-яких інших накладних, які б свідчили про точну дату відправки вагонів № 9570460, № 95704706, № 95704383, № 95704441, № 95704540, № 95704649, № 95704524.

За таких обставин, суд першої інстанції, дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача стягнутих з особового рахунку позивача коштів в сумі 193 448,28 грн. як плати за користування вагонами та 1 858,80 грн. збору за маневрову роботу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі № 910/16567/18 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам, матеріалам справи і залишається без змін, оскільки підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати за подачу апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 267-270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Манад» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі № 910/16567/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі № 910/16567/18 залишити без змін.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/16567/18.

Повний текст постанови складено: 03.07.2019

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді С.А. Пашкіна

С.І. Буравльов