ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р. Справа№ 910/5622/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Дідиченко М.А.

при секретарі: Ігнатюк Г.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Палієнко А.В., ордер № 788162 від 18.06.19

від відповідача: Каба Д.В., дов. № 20/05/19 від 20.05.19

від третіх осіб: не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.04.2019 р.

у справі № 910/5622/18 (суддя - Котков О.В.)

за позовом приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1) товариство з обмеженою відповідальністю "АН Царьград"

2) приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Васько Альбіна Василівна

3) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

4) Національний банк України

про визнання недійсним договору іпотеки,-

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року приватна компанія з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" звернулася до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (в подальшому замінено на правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста") про визнання недійсним договору іпотеки № 972-260412/1 від 27.04.2012 р.

04.04.2019 р. до суду першої інстанції від приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" надійшла заява про забезпечення позову (а.с. 78-79 том 1), за змістом якої заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення № 16, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 5, третій поверх, загальною площею 976,3 кв.м., реєстраційний номер 00, номер об`єкта по реєстру права власності на нерухоме майно 33845262.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.04.2019 р. у справі № 910/5622/18 відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не співвідноситься з предметом позову, оскільки відсутній зв`язок між заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, заходи про накладення арешту на нежитлове приміщення, не є адекватними заявленим позовним вимогам, не відповідають принципу збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу, заявником не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, приватна компанія з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу господарського суду міста Києва від 10.04.2019 р. у справі № 910/5622/18 скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначав, що рішенням господарського суду міста Києва від 15.02.2019 р. у справі № 910/21251/15 звернуто стягнення на предмет іпотеки за оскаржуваним договором іпотеки у даній справі, а тому іпотекодержатель (та/або його правонаступники) може здійснити відчуження (реалізацію на торгах) предмету іпотеки незалежно від остаточного рішення у справі № 910/5622/18. За твердженням скаржника, у разі визнання договору іпотеки недійсним відповідач втратить будь-які права на предмет іпотеки, а позивач набуде право на виведення нерухомого майна з застави та зможе розпоряджатися/користуватися їм без жодних обмежень. В той же час, реалізація предмету іпотеки на прилюдних торгах фактично ускладнить або унеможливить виконання рішення у даній справі, оскільки воно не буде виконуватися та призведе до нових судових процесів позивача з іншими особами, які набули право власності на реалізований предмет іпотеки.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 р., у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Дідиченко М.А., відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 25.06.2019 р.

10.06.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив із запереченнями на апеляційну скаргу.

25.06.2019 р. до Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання з долученням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

У судовому засіданні 25.06.2019 р. представник апелянта просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Представник відповідача просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Представники третіх осіб не з`явились, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Частиною 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання,явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутності вказаних представників.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, колегія суддів дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що представнику позивача стало відомо про існування рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2019 р. у справі № 910/21251/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" до приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким позовні вимоги задоволено повністю: в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "АН Царьград" перед товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" за кредитним договором № 565-260412 від 26.04.2012 р., з урахуванням змін, в розмірі 225 489 330,15 грн. (63 318 000 грн. заборгованість за кредитом, 160 289 960,73 грн. заборгованість за відсотками, 1 881 379,42 грн. пеня) в межах вартості предмета іпотеки звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 972-260412/І від 27.04.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. та зареєстрованим за № 1016, а саме: нежиле приміщення № 16, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська (Печерський, Голосіївський, Шевченківський райони), буд. 5, третій поверх, загальною площею 976,3 кв.м., реєстраційний номер 00, номер об`єкта по реєстру прав власності на нерухоме майно 33845262; встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження"; стягнуто з приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" в дохід Державного бюджету України судовий збір в сумі 73 080,00 грн.

З огляду на те, що про вказане рішення заявнику стало відомо лише 04.04.2019 р. (витяг з судової інформаційної системи з відомостями про розгляд справи від 04.04.2019 р.; а.с. 81 том 1), а предметом судового спору у даній справі є визнання недійсним договору іпотеки, на підставі якого за рішенням від 15.02.2019 р. у справі № 910/21251/15 здійснено реалізацію предмету іпотеки, на думку заявника, існує необхідність у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на предмет іпотеки.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що обраний заявником спосіб забезпечення позову не співвідноситься з предметом позову, а отже відсутній зв`язок між заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, заходи про накладення арешту на нежитлове приміщення, не є адекватними заявленим позовним вимогам, не відповідають принципу збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу, заявником не доведено, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується із таким висновком господарського суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Як визначено статтею 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 4 наведеної ст. 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. При цьому, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову, а при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Тобто вжиття заходу забезпечення пов`язується з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Разом з тим, оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/1040/18.

Предметом позову у даній справі є наявність чи відсутність підстав для визнання недійсним укладеного між позивачем та публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" договору іпотеки № 972-260412/1 від 27.04.2012 р., за умовами якого приватна компанія з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" (іпотекодавець) набула обов`язків майнового поручителя в забезпечення виконання зобов`язань товариства з обмеженою відповідальністю "АН Царьград" (позичальник) перед публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (іпотекодержатель, кредитор) за кредитним договором № 565-260412 від 26.04.2012 р., предмет іпотеки: нежиле приміщення № 16, яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська (Печерський, Голосіївський, Шевченківський райони), буд. 5, третій поверх, загальною площею 976,3 кв.м., номер об`єкта по реєстру прав власності на нерухоме майно 33845262.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позов" вимагається також враховувати ту обставину, аби вжиті заходи не перешкоджали господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, а суд повинен брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Виконуючи такі настанови, вимога про накладення арешту на зазначене нерухоме майно безпосередньо не пов`язана з предметом спору і не є співмірною із заявленою позивачем вимогою про визнання недійсним договору іпотеки, а захід забезпечення позову про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна порушує права інших осіб, оскільки запроваджує тимчасові обмеження, існування яких перешкоджає виконанню рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2019 р. у справі № 910/21251/15, яке набрало законної сили, і в якому приватна компанія з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" має процесуальний статус відповідача.

Стала практика ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 р., "Сєрков проти України" від 7 липня 2011 р., "Трегубенко проти України" від 2 листопада 2004 р., "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 р.) свідчить про наявність трьох критеріїв, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями ст. 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

Колегія суддів наголошує, що заявником не доведено належними та допустимими доказами обставин ймовірності того, що майно може зникнути, зменшитись або погіршитися за якістю, і яким чином невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання у подальшому рішення господарського суду, адже право позивача захищається шляхом визнання факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій.

Натомість, посилання скаржника на виконання рішення господарського суду міста Києва від 15.02.2019 р. у справі № 910/21251/15, що підтверджується наданою представником апелянта у судовому засіданні 25.06.2019 р. інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 24.06.2019 р., колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вказані докази не були предметом дослідження у суді першої інстанції, а подані лише до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. ст. 73, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав. Апеляційний суд погоджується із ухвалою господарського суду міста Києва від 08.04.2019 р. у справі № 910/4385/19, а підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу приватної компанії з обмеженою відповідальністю "Брумберг ЛТД" на ухвалу господарського суду міста Києва від 10.04.2019 р. у справі № 910/5622/18 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 10.04.2019 р. у справі № 910/5622/18 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Матеріали оскарження № 910/5622/18 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 04.07.2019 р.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Дідиченко