УХВАЛА

м. Київ

01.07.2019Справа № 910/1510/19

Скаржник (боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс"

Стягувач: Приватне акціонерне товариство "Енергополь-Україна"

Суб`єкт оскарження: приватний виконавець Виконавчого округу міста Києва Білан Світлана Володимирівна

про скарга на дії та рішення приватного виконавця

Суддя Гумега О.В.

секретар судового засідання

Мухіна Я.І.

Представники:

від скаржника (боржника): Глазовий О.П. за довіреністю №б/н від 20.05.2019

від стягувача: не з`явився

від суб`єкта оскарження: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 910/1510/19 заяву Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" про забезпечення позову задоволено частково; вжито заходи забезпечення позову, а саме: накладено арешт на належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" на праві приватної власності рухоме та нерухоме майно та грошові кошти у межах суми позову у розмірі 4718860,00 грн. (п. 2 резолютивної частини); в іншій частині заяви Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна" про забезпечення позову відмолено.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 у справі № 910/1510/19 змінено ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі №910/1510/19, виклавши пункт 2 її резолютивної частини в наступній редакції: "2. Вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 17; ідентифікаційний код 34762558) грошові кошти, а у разі їх недостатності накласти арешт на належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 17; ідентифікаційний код 34762558) на праві приватної власності рухоме та нерухоме майно у межах суми позову у розмірі 4718 860,00 грн. (чотири мільйони сімсот вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят гривень 00 коп.)"; в іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі №910/1510/19 залишено без змін.

19.03.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" надійшла скарга на дії та рішення приватного виконавця № 647 від 19.03.2019, відповідно до якої скаржник просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця Білан Світлани Володимирівни відносно виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 12.02.2019 в цивільній справі № 910/1510/19; визнати неправомірними та скасувати постанови ВП № 58390541 про арешт майна та коштів боржника від 14.02.2019 та 21.02.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 постановлено повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" скаргу на дії та рішення приватного виконавця № 647 від 19.03.2019 без розгляду.

25.03.2019 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" (далі - скаржник, ТОВ "Буйфіш Холдінгс") надійшла заява про усунення недоліків, викладених в ухвалі Господарського суду міста Києва від 20.03.2019 у справі № 910/1510/19 (далі - заява про усунення недоліків), відповідно до прохальної частини якої ТОВ "Буйфіш Холдінгс" просить суд прийняти скаргу на дії приватного виконавця Білан С.В. до розгляду, визнати неправомірними дії приватного виконавця Білан Світлани Володимирівни відносно виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 12.02.2019 в справі № 910/1510/19 в частині накладення арешту на все майно та кошти ТОВ "Буйфіш Холдінгс". В якості додатку до наведеної заяви додано скаргу на дії та рішення приватного виконавця № 647 від 19.03.2019 з доданими до неї документами. Відповідно до прохальної частини вказаної скарги скаржник просить суд: визнати неправомірними дії приватного виконавця Білан Світлани Володимирівни відносно виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 12.02.2019 в цивільній справі № 910/1510/19; визнати неправомірними та скасувати постанови ВП № 58390541 про арешт майна та коштів боржника від 14.02.2019 та 21.02.2019.

Враховуючи, що 20.02.2019 справу № 910/1510/19 було скеровано до Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку з надходженням апеляційної скарги ТОВ "Буйфіш Холдінгс" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 910/1510/19 про забезпечення позову до подачі позовної заяви, та оскільки станом на 26.03.2019 матеріали справи № 910/1510/19 до Господарського суду міста Києва не повертались, суд постановив ухвалу від 26.03.2019 про відкладення вирішення питання про прийняття до розгляду скарги ТОВ "Буйфіш Холдінгс" на дії та рішення приватного виконавця № 647 від 19.03.2019 до повернення матеріалів справи № 910/1510/19 до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.06.2019 призначено розгляд скарги ТОВ "Буйфіш Холдінгс" на дії та рішення приватного виконавця № 647 від 19.03.2019 у справі № 910/1510/19 на 01.07.2019 о 12:20 год.

20.06.2019 через відділ діловодства суду від представника стягувача надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

В судове засідання, призначене на 01.07.2019, з`явився представник скаржника (боржника).

Представник стягувача та приватний виконавець в судове засідання, призначене на 01.07.2019, не з`явились, про дату, час і місце розгляду скарги були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Таким чином, враховуючи положення ст. 342 ГПК України, неявка стягувача та приватного виконавця в судове засідання 01.07.2019 не є перешкодою для розгляду скарги, а тому остання розглядалась в судовому засіданні 01.07.2019.

Представник скаржника (боржника) в судовому засіданні 01.07.2019 підтримав скаргу ТОВ "Буйфіш Холдінгс" на дії та рішення приватного виконавця № 647 від 19.03.2019 з урахуванням заяви про усунення недоліків, просив суд визнати неправомірними дії приватного виконавця Білан Світлани Володимирівни відносно виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 12.02.2019 в справі № 910/1510/19 в частині накладення арешту на все майно та кошти ТОВ "Буйфіш Холдінгс".

Розглянувши скаргу ТОВ "Буйфіш Холдінгс", заслухавши пояснення представника відповідача (боржника,скаржника), всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, дослідивши наявні у справі докази, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Буйфіш Холдінгс" (скаржник) звернулось до суду зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця та просить суд визнати неправомірними дії приватного виконавця Білан Світлани Володимирівни відносно виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 12.02.2019 в справі № 910/1510/19 в частині накладення арешту на все майно та кошти ТОВ "Буйфіш Холдінгс".

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначив, що:

- приватним виконавцем Білан С.В. при примусовому виконанні ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 910/1510/19 було відкрито виконавче провадження ВП № 58390541 від 14.02.2019 та накладено арешт на все майно та розрахункові рахунки (кошти) боржника;

- приватному виконавцю Білан С.В. листом від 18.02.2019 року надавався перелік нерухомого майна, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на суму 26703018,00 грн., з якого він мав можливість обрати заставне майно на суму 4718860,00 грн.;

- скаржник вважає, що в порушення пунктів 10, 11 розділу VIII наказу Мінюсту від 02.04.2012 № 512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень", не вчиняючи обов`язкових виконавчих дій, приватним виконавцем Білан С.В. 13.03.2019 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, не знімаючи арешти з розрахункових рахунків та арештувавши майно боржника на суму, яка майже в сім разів перевищує суму судового забезпечення (арешту), замість 4,7 млн. грн. - майже 27 млн. грн. Такі незаконні дії приватного виконавця, на думку скаржника, перешкоджають господарській діяльності підприємства та, крім вимог податкового законодавства, порушують законодавство України про працю в частині отримання працівниками належної винагороди.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 статті 341 ГПК України встановлено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її права. Згідно частини 2 наведеної статті ГПК України, пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Згідно частин 1, 3 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Подані сторонами докази мають бути належними, допустимими, достовірними, достатніми (ст.ст. 76-79 ГПК України).

Згідно поданої скарги скаржник оскаржує дії приватного виконавця Білан Світлани Володимирівни відносно виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 12.02.2019 в справі № 910/1510/19 в частині накладення арешту на все майно та кошти ТОВ "Буйфіш Холдінгс".

До скарги скаржником додано роздруковані з Автоматизованої системи виконавчого провадження винесені приватним виконавцем Виконавчого округу міста Києва Білан Світланою Володимирівною (далі - приватний виконавець) у виконавчому провадження № 58390541 постанови, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.02.2019, постанову про арешт майна боржника від 14.02.2019, дві постанови про арешт коштів боржника від 14.02.2019, постанову про арешт коштів боржника від 21.02.2019, постанову про закінчення виконавчого провадження від 13.03.2019.

Звертаючись 19.03.2019 та 25.03.2019 до Господарського суду міста Києва зі скаргою на дії та рішення приватного виконавця № 647 від 19.03.2019, у цій скарзі скаржник стверджував, що "10-ти денний строк звернення до суду з моменту винесення постанови про закриття виконавчого провадження не пройшов".

Проте, з огляду на вимоги поданої скарги вбачається, оскільки скаржником оскаржуються дії приватного виконавця в частині накладення арешту на все майно та кошти ТОВ "Буйфіш Холдінгс", то згідно з приписами ч. 1 ст. 341 ГПК України відповідну скаргу скаржником могло бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатись про порушення його права саме накладенням арешту на все його майно та кошти.

Як встановлено судом, постанови про арешт майна та коштів боржника у ВП №58390541 постановлено приватним виконавцем 14.02.2019 та 21.02.2019.

Натомість, скаржник не повідомив суд та не надав жодних доказів на підтвердження отримання ним вказаних постанов про арешт майна та коштів боржника у відповідну дату, а рівно звернення до суду зі скаргою в межах строку, встановленого частиною 1 статті 341 ГПК України.

Враховуючи наведене та приписи статті 341 ГПК України, скаржником не доведено суду, що він звернувся зі скаргою в межах встановленого приписами зазначеної статті ГПК України строку для подання скарги.

Крім того, судом встановлено, що про поважні причини пропуску строку для подання скарги скаржник суд не повідомив, клопотання (заяву) про поновлення судом пропущеного з поважних причин строку для подання скарги - не подав.

Розглянувши вимоги скарги про визнання неправомірними дій приватного виконавця відносно виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 12.02.2019 в справі № 910/1510/19 в частині накладення арешту на все майно та кошти ТОВ "Буйфіш Холдінгс", суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Положеннями п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 326 ГПК України закріплено принцип обов`язковості рішень суду, згідно із яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Згідно із ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", в чинній редакції (далі - Закон України "Про виконавче провадження") виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню визначає Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Мінюсту від 02.04.2012 № 512/5 "Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень" (далі - Інструкція).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.п. 6, 7 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Нормами Закону України "Про виконавче провадження" (абз. 2 ч. 2 ст. 48) чітко визначено, на які кошти забороняється стягнення та накладення арешту, а саме: забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19 1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Приписами частин 1, 2, 3 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Судом встановлено, що 14.02.2019 приватний виконавець, керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України "Про виконавче провадження", виніс постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Господарського суду міста Києва № 910/1510/19 від 12.02.2019 про вжиття заходів забезпечення позову, а саме: накладення арешту на належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" на праві приватної власності рухоме та нерухоме майно та грошові кошти у межах суми позову у розмірі 4718860,00 грн. (ВП №58390541).

В межах виконавчого провадження №58390541 приватним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника шляхом винесення на підставі ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" наступних постанов:

- постанова про арешт майна боржника від 14.02.2019, згідно якої постановлено накласти арешт на майно, що належить боржнику, а саме: все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" у межах суми позову у розмірі 4718860,00 грн.;

- постанова про арешт коштів боржника від 14.02.2019, згідно якої постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах): р/р НОМЕР_1 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805, р/р НОМЕР_2 в АТ "Банк Січ", МФО 380816 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" у межах суми позову у розмірі 4718860,00 грн.;

- постанова про арешт коштів боржника від 14.02.2019, згідно якої постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах): ПАТ "Комерційний банк "ГЛОБУС", МФО 380526, АТ "Укрсоцбанк", МФО 300023, АТ "Мегабанк", МФО 351629, АТ "Таскомбанк", МФО 339500, АТ "Комерційний банк "ПРИВАТБАНК", МФО 305299, ПАТ "Акціонерний банк "Укргазбанк", МФО 320478, АТ "УкрСиббанк", МФО 351005 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" у межах суми позову у розмірі 4718860,00 грн.;

- постанова про арешт коштів боржника від 21.02.2019, згідно якої постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку (ах): р/р НОМЕР_3,НОМЕР_4 в АТ "ПРАВЕКС БАНК", МФО 380838 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику: Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" у межах суми позову у розмірі 4718860,00 грн. (далі - постанова про арешт коштів боржника від 21.02.2019).

Отже, наведеними постановами приватний виконавець під час здійснення виконавчого провадження №58390541 наклав арешт на майно та кошти боржника - ТОВ "Буйфіш Холдінгс" (крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом) у межах суми позову у розмірі 4718860,00 грн., що свідчить про винесення цих постанов з дотриманням приписів ст.ст. 18, 48, 56 Закону України "Про виконавче провадження".

З огляду на наведене, спростовуються твердження скаржника про те, що приватним виконавцем при примусовому виконанні ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 910/1510/19 накладено арешт на все майно та розрахункові рахунки (кошти) боржника.

При цьому скаржником не надано суду доказів на підтвердження того, що належні йому рахунки, у банківських установах, на які накладено арешт згідно з постановами про арешт коштів боржника від 14.02.2019 та від 21.02.2019, є рахунками, накладення арешту на які заборонено законом.

Відповідно, доводи скаржника про те, що незаконні дії приватного виконавця перешкоджають господарській діяльності підприємства боржника, порушують вимоги податкового законодавства та законодавства України про працю в частині отримання працівниками належної винагороди, судом відхиляються як безпідставні.

Разом з цим, судом досліджено, що скаржником не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність на рахунках ТОВ "Буйфіш Холдінгс", на які накладено арешт згідно з постановами про арешт коштів боржника від 14.02.2019 та від 21.02.2019 (ВП №58390541), коштів у сумі, яка перевищує суму позову у розмірі 4718860,00 грн.

Також, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що вартість рухомого та нерухомого майна ТОВ "Буйфіш Холдінгс", на яке накладено арешт згідно з постановою про арешт майна боржника від 14.02.2019 (ВП №58390541), перевищує суму позову у розмірі 4718860,00 грн.

Судом враховано, що до клопотання № 638 від 18.02.2019, згідно до якого ТОВ "Буйфіш Холдінгс" звернулось до приватного виконавця та просило останнього винести постанову про арешт майна боржника (з вказанням чіткого переліку та вартості майна), було додано витяг з оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за лютий 2019 року щодо ТОВ "Буйфіш Холдінгс".

Проте, вказаний витяг містить лише зазначення номерів квартир та вартість цих квартир. Водночас, з вказаного витягу жодним чином не вбачається та не підтверджується належність цих квартир до певних об`єктів нерухомості, їх адрес, наявність права власності позивача на ці квартири, відсутність обтяжень стосовно цих квартир, вартість цих квартир саме у вказаних сумах, тощо.

За таких обставин, наданий ТОВ "Буйфіш Холдінгс" витяг з оборотно-сальдової відомості по рахунку 281 за лютий 2019 року не є належним та допустимим доказом, який підтверджує належність позивачу конкретно-визначеного нерухомого майна та його вартості.

В обґрунтування неправомірності дій приватного виконавця скаржник також вказав, що не вчиняючи обов`язкових виконавчих дій, приватний виконавець 13.03.2019 виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, не знімаючи арешти з розрахункових рахунків та арештувавши майно боржника на суму, яка майже в сім разів перевищує суму арешту.

Судом встановлено, що 13.03.2019 приватний виконавець, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання ухвали Господарського суду міста Києва № 910/1510/19 від 12.02.2019. У мотивувальній частині цієї ухвали встановлено, що вимоги виконавчого документу виконано в повному обсязі, а саме: накладено арешт на належне Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" на праві приватної власності рухоме та нерухоме майно та грошові кошти у межах суми позову у розмірі 4718860,00 грн.

Частина 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" містить перелік підстав, за наявності яких виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема, у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 с. 1 ст. 39).

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Отже, норма ч. 1 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" містить перелік випадків, за наявності яких у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно (кошти) боржника, не знімається. Таким випадком, зокрема, визначено закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову.

З огляду на наведене, у спірному випадку закінчення виконавчого провадження за ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 910/1510/19 про вжиття заходів забезпечення позову, приватний виконавець правомірно виніс відповідну постанову про закінчення виконавчого провадження, не знімаючи арешт на майно (кошти) боржника у межах суми позову у розмірі 4718860,00 грн.

Отже, зважаючи на наведені норми Закону України "Про виконавче провадження" та оцінивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що приватний виконавець при виконанні ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 910/1510/19 в частині накладення арешту на майно та кошти боржника (ВП №58390541) діяв виключно в межах наданих йому повноважень, відповідно до чинного законодавства України і право скаржника (боржника) не було порушено.

Натомість скаржником не доведено протиправність дій приватного виконавця при виконанні ухвали Господарського суду міста Києва від 12.02.2019 у справі № 910/1510/19 в частині накладення арешту на майно та кошти боржника.

Відповідно до частини 1 статті 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

Частиною 3 наведеної статті ГПК України визначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ч. 3 ст. 343 ГПК України).

Отже, за результатами розгляду скарги ТОВ "Буйфіш Холдінгс", доводи скаржника визнаються судом необґрунтованими, не підтвердженими належними і допустимими доказами, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ТОВ "Буйфіш Холдінгс" на дії та рішення приватного виконавця № 647 від 19.03.2019.

Керуючись ст. ст. 232- 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Буйфіш Холдінгс" у задоволенні скарги на дії та рішення приватного виконавця № 647 від 19.03.2019.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.07.2019.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Суддя О.В.Гумега