номер провадження справи 4/123/18
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.2019 Справа № 908/2421/18

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова Кирила Валеріановича, при секретарі судового засідання Рачук О.О.,

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач № 35/49 від 12.06.2019 р. (вх. № 08-12/205/19 від 12.06.2019 р.) про розстрочку виконання рішення по справі № 908/2421/18

За позовом: Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14; )

До відповідача: Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач (69069, м Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, буд. 9; )

про стягнення 3135839,50 грн. основного боргу за спожиту активну електричну енергію, 331718,44 грн. пені, 19135,08 грн. інфляційних втрат та 43015,53 грн. три відсотки річних

За участю представників сторін:

Від стягувача: Комраков С.В., довіреність № 52 від 01.01.2019 р., адвокат (посвідчення адвоката України №ЗП001471 від 29.11.2017 р.)

Від боржника (заявника): Літовченко Г.В., довіреність № б/н від 22.01.2019 р., адвокат (посвідчення адвоката України №ЗП001974 від 21.01.2019р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

12.06.2019 р. до господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач надійшла заява 35/49 від 12.06.2019 р. (вх. №08-12/205/19 від 12.06.2019 р.) про розстрочку виконання рішення по справі №908/2421/18.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2019 р., враховуючи перебування у відпустці судді-доповідача у справі Зінченко Н.Г., заяву про розстрочку виконання судового рішення передано на розгляд судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 14.06.2019 р. вказану заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 24.06.2019 р.

В судовому засіданні 24.06.2019 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 24.06.2019 р. здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу за допомогою ПАК Оберіг.

Представник заявника надав суду письмові пояснення від 24.06.2019 р. за вих. №35/51 та підтримав заяву в повному обсязі, відповідно до якої просить суд розстрочити виконання рішення суду у справі №908/2421/18 за позовом ПАТ «Запоріжжяобленерго» про стягнення 3 135 839,50 грн. основного боргу за спожиту активну електроенергію, 331 718,44 грн. пені, 43 015,53 грн. 3 % річних, 19135,08 грн. інфляційного нарахування та 52 948,44 грн. судового збору усього 3 601 792,07 грн. на 12 місяців зі сплатою до 29 числа кожного місяця, починаючи з моменту ухвалення рішення про розстрочку по 300 150,00 грн. та в останньому місяці 300 142,07 грн.

Представник стягувача надав суду письмові заперечення від 24.06.2019 р. за вих. №33-33/10508 на заяву про розстрочку виконання рішення, зазначивши, що оцінку доводам відповідача стосовно скрутного фінансового стану вже надано в рішенні Господарського суду Запорізької області у цій справі. Твердження відповідача про те, що підприємство не має наміру ухилятися від сплати боргу та в разі задоволення заяви, відповідач буде своєчасно та добровільно погашати заборгованість суперечать його діям, оскільки між позивачем та відповідачем вже укладався договір реструктуризації №18, відповідно до умов якого позивач надавав розстрочку відповідачу в погашені заборгованості за спожиту активну електроенергію в січні 2018 р. Однак, відповідачем умови договору реструктуризації не виконано та оплат по ньому не здійснено, про що також судом було зазначено в Рішенні суду. Отже, відповідачу вже надавалась можливість поступово здійснювати погашення заборгованості, але відповідач, всупереч укладеному договору реструктуризації, не виконував своїх зобов`язань. На підставі викладеного, просить суд в задоволенні заяви відмовити.

Розглянувши заяву ПАТ Запорізький завод Перетворювач № 35/49 від 12.06.2019 р. (вх. № 08-12/205/19 від 12.06.2019 р.) про розстрочку виконання рішення та матеріали справи № 908/2421/18, суд встановила наступне.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.03.2019 р. у справі №908/2421/18 позов задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго 3135 839,50 грн. основного боргу, 331718,44 грн. пені, 43015,53 грн. 3 % річних, 19135,08 грн. інфляційного нарахування та 52 948,44 грн. судового збору.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 11.06.2019 р. у справі №908/2421/17 апеляційну скаргу ПАТ Запорізький завод Перетворювач залишено без задоволення, рішення Господарського суду Запорізької області від 04.03.2019 р. залишено без змін.

З матеріалів справи вбачається, що наказ на виконання рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.03.2019 р. у справі №908/2421/18 не видавався.

В обґрунтування надання розстрочки виконання рішенням Господарського суду Запорізької області від 04.03.2019 р. у справі №908/2421/18 заявник посилається на те, що сплатити негайно всю суму заборгованості у теперішній час товариство немає можливості через скрутний фінансовий стан. Примусове виконання рішення по справі №908/2421/18 призведе до виникнення у підприємства додаткових боргових зобов`язань перед його контрагентами, до невиплати заробітної плати та несплати поточних податкових платежів, що в свою чергу, спричинить збитки підприємству, державному бюджету України, позбавить підприємство нормальної можливості ведення основної господарського діяльності та призведе до можливого банкрутства товариства.

Відповідно Балансу (Звіт про фінансовий стан) на 31.12.2018 р. товариство має 83 403 тис. грн. інших поточних зобов`язань. Згідно зі Звітом про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2018 р. в графі «Чистий фінансовий результат: збиток» вказано за звітний період 3 216 тис. грн., за аналогічний період попереднього року 26 678 тис. грн.

У Звіту незалежного аудитора від 16.04.2019 р. за вих. № 346/1 вказано, що виходячи із системи показників, які відображають наявність, розміщення, структуру джерел засобів, ступень залежності від інвесторів та кредиторів, використання фінансових ресурсів та отриманого фінансового результату від фінансово-господарської діяльності Публічного акціонерного товариства «Запорізький завод «Перетворювач», фінансовий стан Товариства є незадовільним.

Також заявник зазначає, що впродовж останніх двох років Товариство постійно має заборгованість з виплати заробітної плати, відповідно до балансу товариства станом на 31.12.2018 р. товариство мало зобов`язання з оплати праці у сумі 3 262 000 грн. та як наслідок постійно отримує приписи Головного управління держпраці про усунення порушень законодавства щодо оплати праці та погашення заборгованості та постанови про накладення штрафів. 18.02.2019 р. Товариство отримало чергову постанову про накладення штрафу управління Держпраці за порушення строків виплати заробітної плати, відповідно до якої відповідач станом на 28.01.2019 р. має заборгованість по заробітній платі у сумі 1 598 278,32 грн. З метою усунення цих порушень Товариство за погодженням з Головним управлінням держпраці вимушено затверджувати з профспілкою графіки погашення заборгованості. Відповідно до графіку Відповідач погашає вказану заборгованість включно по червень 2019 р. майже по 320 000 грн. кожного місяця, при цьому у товариства є також заборгованість й за поточний період.

Крім того, у зв`язку з тяжким фінансовим станом на підприємстві наказом № 16 від 28.01.2010 р. запроваджено трьохденний робочий тиждень. На рахунках відповідача недостатньо коштів для забезпечення здійснення у нормальному режимі своєї господарської діяльності та своєчасної сплати всіх існуючих заборгованостей перед своїми кредиторами, у тому числі і позивачем, що підтверджується виписками з банківських рахунків відповідача.

Відповідно до Довідки ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» від 11.06.2019 р. за вих. №35/47 за підписом фінансового директора Товариства, станом на 11.06.2019 р. на розрахункових рахунках всього 295 496,21 грн., а саме: р/с №8003 АО "ТАСКОМБАНК" 93 276,90 грн., р/с №0272 АО «МОТОР-БАНК» - 73836,35 грн., р/с № 6 АО «Райффайзен Банк Аваль» - 59814,44 грн., р/с №8270 ПАО «Банк Форум» - 8568,52 грн. (банк знаходиться у стані ліквідації, кошти заблоковані).

Отже, на сьогодні на підприємстві не достатньо оборотних коштів для погашення відразу всієї заборгованість із усіма вже існуючими поточними платежами, що підтверджується банківськими виписками з поточних рахунків Відповідача.

Разом з тим, товариство є роботодавцем для близько 300 працівників. Товариство має щомісячні зобов`язання по сплаті заробітної плати та податків з неї становить близько 1 500 000 грн., крім того зобов`язання зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі близько 358 000 грн., що підтверджується звітом № 1 ДФ (податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб і сум утриманого податку) та звітом з ЄСВ.

Також відповідач змушений накопичувати грошові кошти на своєму розрахунковому рахунку по декілька тижнів для здійснення закупівлі необхідних сировини та матеріалів для виробництва власної продукції. Щомісячна сплата за сировину та матеріали складає близько 200 000 грн.

Крім того, товариство має зобов`язання по сплаті електроенергії, що складає більше ніж 350 000 грн. щомісяця, що підтверджується фінансовим бюджетом товариства. В разі несвоєчасної оплати постачання електроенергії, відповідно до умов договору з енергопостачальником може бути припинено подачу електроенергії, у тому числі за участю позивача, оскільки останній в даному випадку є розподільником електроенергії. В такому разі вся діяльність відповідача буде зупинена, він не зможе виготовляти продукцію та виконувати вже укладені контракти, отже і кошти на рахунок відповідача надходити не будуть, та позивач не зможе задовольнити свої вимоги та отримати кошти за рішенням суду.

В зв`язку з тяжким фінансовим станом, у товариства мається і постійна заборгованість перед управлінням пенсійного фонду, яке періодично звертається до суду за стягненням сум заборгованості. Погасити всю суму одразу товариство не в змозі, тому вимушене просити у суду надання розстрочення виконання рішення, які своєчасно виконуємо, та перераховуємо ПФУ кошти на умовах розстрочки, що підтверджується тим, що на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 808/3210/17 від 12.12.2017 р. на умовах розстрочки, наданої судом при винесенні рішення, товариством сплачено 136 197,12 грн., на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 808/3209/17 від 12.12.2017 р. на умовах розстрочки, наданої судом при винесенні рішення, сплачено суму в розмірі 95 107,51 грн., на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 808/1108/18 від 15.06.2018 р. на умовах розстрочки, наданої судом при винесенні рішення, сплачено 86 994,22 грн., на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі № 808/1106/18 від 12.07.2018 р. на умовах розстрочки, наданої судом при винесенні рішення, сплачено 70 876,60 грн., що підтверджується постановами державного виконавця про закінчення виконавчих проваджень, в яких зазначено, що борг сплачено добровільно на умовах розстрочення, наданого судом.

Заявник намагався врегулювати спір з позивачем у цій справі без звернення до суду та отримати реструктуризацію заборгованості, проте позивач листом вих. № 007-40/17875 від 29.11.2018 р. відмовив в наданні розстрочки. Заявник зазначає, що в разі задоволення цієї заяви відповідач і в цій справі буде своєчасно та добровільно погашати заборгованість перед позивачем.

Стягувач (позивач) зазначив, що систематичне порушення умов розрахунків за спожиту електричну енергію споживачами, зокрема і відповідачем, призвело до неможливості позивача вчасно розраховуватись з ДП «Енергоринок» за куповану електроенергію на оптовому ринку електроенергії. Внаслідок чого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, що є органом державного регулювання діяльності у сферах енергетики та комунальних послуг, з метою покращення платіжно-розрахункових відносин на ОРЕ, встановлює для позивача або нульовий відсоток відрахувань коштів на поточні рахунки, або додаткові щодобові мільйонні відрахування з рахунків позивача, що призвело до систематичної та довготривалої відсутності грошових коштів на поточних рахунках, що фактично паралізувало ведення позивачем господарської діяльності. Одним із джерел інформації, які об`єктивно відображають майнове і фінансове становище підприємства і використовуються для аналізу господарської діяльності підприємства є: баланс підприємства (ф.1) та звіт про фінансові результати (ф.2), з яких вбачається що ПАТ «Запоріжжяобленерго», за результатами діяльності за 2018 рік, зазнало збитку. Отже, підприємство позивача знаходиться у надкритичному фінансово-господарському стані, зокрема із-за порушенням споживачами умов розрахунків за договорами, а отже відсутні підстави для задоволення заяви відповідача про розстрочення виконання рішення

Оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України (Заява № 38773/05) від 26.07.2012 р. суд наголосив, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній із сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

У ч. 3 ст. 331 ГПК України встановлено, що підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. (ч. 5 ст. 331 ГПК України).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 р. суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Таким чином, запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Системний аналіз чинного законодавства свідчить, що підставою для розстрочення або відстрочення, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк.

Вирішуючи питання про розстрочку або відстрочку господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини за правилами, встановленими цим Кодексом.

Тобто, можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку у будь-якому випадку пов`язується з об`єктивними, непереборними, винятковими обставинами, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. При цьому рішення про розстрочку виконання рішення суду має ґрунтуватись на додержанні балансу інтересів стягувача та боржника.

Відповідно до ч. ч. 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

Як вбачається з виписок з банківських рахунків заявника, за період з 11.06.2019 р. по 21.06.2019 р. товариство отримало кошти по контрактам з АVІСО NREDE LIMITED, ТОВ «Днепропресс сталь», ПрАТ «КРМЗ», ТОВ «Владавір», у загальній сумі понад 1 900 000 грн., з яких понад 1 200 000грн перерахував на виплату заробітної плати (за лютий 2019 р.) та обов`язкових платежів, 105 000 електроенергії та здійснили закупку комплектуючих на суму понад 500 000 грн.

Згідно Довідки ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» від 21.06.2019 р. за вих. №35/50 за підписом фінансового директора Товариства, станом на 21.06.2019 р. на розрахункових рахунках всього 104 358,71 грн., а саме: р/с №8003 АО "ТАСКОМБАНК" 8569,03 грн., р/с №0272 АО «МОТОР-БАНК» - 1072,34 грн., -р/с № 6 АО «Райффайзен Банк Аваль» - 26148,82 грн., р/с №8270 ПАО «Банк Форум» - 68568,52 грн. (банк знаходиться у стані ліквідації).

Відповідно до плану надходження грошових коштів на 2019 р., товариством вже укладено (або в стадії укладання) договори на поставку обладнання, відповідно до яких Товариство буде отримувати щомісяця від 2 до 3 млн. грн. На підтвердження вказаного заявником надано до матеріалі вправи копії договорів, отримання коштів за якими буде відбуватись у найближчий час.

Заявник зазначає, що підприємство має дохід за місяць у середньому у розмірі 2 200 000 грн. За виключенням всіх необхідних щомісячних витрат (приблизно 1 900 000,00 грн., що підтверджується наданими документами) підприємство має можливість перераховувати позивачу щомісяця не більш 300 000,00 грн., щоб мати можливість здійснювати у нормальному режимі свою господарську діяльність.

Враховуючи наведені ПАТ «Запорізький завод «Перетворювач» обставини, якими підприємство обґрунтовує необхідність надання розстрочки виконання судового рішення, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, подані заявником в підтвердження важкого матеріального становища, з огляду на те, що виконання судового рішення одночасно і в повному обсязі може бути ускладнено та матиме негативні наслідки для фінансово-господарського стану підприємства відповідача, що в свою чергу може призвести до зупинки діяльності підприємства та невиплати заробітної плати працівникам підприємства, з метою забезпечення реального виконання рішення суду та дотримання балансу інтересів сторін, враховуючи заперечення ПАТ «Запоріжжяобленерго» та також знаходження його у важкому фінансово - господарському стані у зв`язку із систематичним порушенням строків розрахунків споживачами за спожиту електричну енергію, суд зазначає, що вказані обставини є тими конкретними винятковими обставинами, в розумінні ст. 331 ГПК України, які ускладнюють одночасне та повне виконання судового рішення у справі № 908/2421/18, та прийшов до висновку заяву ПАТ Запорізький завод Перетворювач №35/49 від 12.06.2019 р. (вх. № 08-12/205/19 від 12.06.2019 р.) задовольнити частково, розстрочивши виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 04.03.2019 р. у справі №908/2421/18 строком на 6 місяців.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач №35/49 від 12.06.2019 р. (вх. № 08-12/205/19 від 12.06.2019 р.) про розстрочку виконання рішення по справі № 908/2421/18 задовольни частково.

2. Розстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 04.03.2019 р. у справі №908/2421/18 про стягнення з Публічного акціонерного товариства Запорізький завод Перетворювач (69069, м Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, буд. 9; ) на користь Публічного акціонерного товариства Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14; ) 3 135 839,50 грн. основного боргу, 331 718,44 грн. пені, 43 015,53 грн. 3 % річних, 19 135,08 грн. інфляційного нарахування та 52 948,44 грн. судового збору, на загальну суму 3 582 656,99 грн. строком на 6 місяців, починаючи з 29.06.2019 р. наступним чином: до 29.06.2019 р. 600 000,00 грн., до 29.07.2019 р. 600 000,00 грн., до 29.08.2019 р. 600 000,00 грн., до 29.09.2019 р. 600 000,00 грн., до 29.10.2019 р. 600 000,00 грн., до 29.11.2019 р. 582 656,99 грн.

3. Оригінал ухвали направити на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго».

4. Дана ухвала є виконавчим документом.

5. За цією ухвалою стягувачем є Публічне акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14; ). Боржником є Публічне акціонерне товариство Запорізький завод Перетворювач (69069, м Запоріжжя, вул. Дніпровське шосе, буд. 9; ).

6. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та відповідно до статті 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду першої інстанції.

У зв`язку із перебування судді у відпустці 01.07.2019 р., повний текст ухвали підписано: 02.07.2019 р.

Строк пред`явлення даної ухвали до виконання до 24.06.2022 р.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.