ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2019 р. Справа№ 910/20537/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання Мовчан А.Б.,

за участю представників:

від позивача - Бурносов Є.В., адвокат, ордер №065567 від 14.03.2019;

від першого відповідача - Дідурик Л.І., адвокат, довіреність № від 25.01.2019;

від другого відповідача - Рижий М.М. довіреність №/1 від 25.01.2019;

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Всесвіт» та товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» Лтд на рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 у справі №910/20537/15 (суддя Шкурдова Л.М.) за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна») до товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» Лтд та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Всесвіт», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 34 749 674,15 грн. та за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Всесвіт» до публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» Лтд про захист порушеного права шляхом припинення правовідносин за договором поруки

ВСТАНОВИВ наступне.

Публічне акціонерне товариство «Укргазпромбанк» (правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «ЕйПіЕс Україна») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» Лтд та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Всесвіт» про стягнення 34 749 674,15 грн.

Позов обґрунтований тим, що ТОВ «Джерело» Лтд з 04.02.2015 припинило виконання взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, що у відповідності до п. 3.2.11 договору є підставою для повернення ним банку повної суми кредиту та сплати нарахованих процентів за його користування. Однак, за твердженнями позивача, позичальник не повернув банку вказані кошти, що стало підставою для звернення до суду з позовом про солідарне стягнення з боржника та поручителя заборгованості у розмірі 34 749 674, 15 грн.

В подальшому, товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Всесвіт» звернулось до Господарського суду міста Києва із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» Лтд про захист порушеного права шляхом припинення правовідносин за договором поруки.

Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що у зв`язку зі зміною порядку повернення кредиту збільшився обсяг відповідальності поручителя, згоди на внесення змін до кредитного договору він не надавав, у зв`язку з чим порука є припиненою. Також, позивач за зустрічним позовом стверджує, що порука припинилася внаслідок пропуску позивачем строку для звернення з вимогою до поручителя про стягнення відсотків за користування кредитом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 первісні позовні вимоги задоволено частково; стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» Лтд та товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Всесвіт» на користь публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» заборгованість за одержаний кредит в сумі 33 457 271,90 грн. та нараховані проценти в сумі 1 023 197,56 грн.; в задоволенні іншої частини первісного позову - відмовлено. Також, вказаним судовим рішенням стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» Лтд в доход Державного бюджету України судовий збір в розмірі 91 350,00 грн. та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Всесвіт» в доход Державного бюджету України судовий збір в розмірі 91 350,00 грн. В задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Всесвіт» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні зустрічного позову та постановити в цій частині нове рішення, яким задовольнити повністю зустрічний позов, припинити поруку за договором поруки №180-П/11 від 25.10.2011.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення. На переконання ТОВ «КУА «Всесвіт», у зв`язку зі зміною порядку повернення кредиту збільшився обсяг відповідальності поручителя, згоди на внесення змін до кредитного договору він не надавав, у зв`язку з чим порука є припиненою. Крім того, апелянт вважає, що порука припинилася внаслідок пропуску позивачем строку для звернення з вимогою до поручителя про стягнення відсотків за користування кредитом.

Не погодившись з рішенням Господарського суду м. Києва від 27.10.2015 у даній справі ТОВ «Джерело» Лтд звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення грошових коштів з ТОВ «КУА «Всесвіт» та відмовити у задоволенні зустрічного позову; постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про стягнення грошових коштів з ТОВ «КУА «Всесвіт» та задовольнити повністю зустрічний позов, припинити поруку за договором поруки №180-П/11 від 25.10.2011.

В обґрунтування апеляційної скарги ТОВ «Джерело» Лтд посилається на те, що місцевий суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення. ТОВ «Джерело» Лтд у своїй апеляційній скарзі просить суд в частині позовних вимог про стягнення грошових коштів з ТОВ «Джерело» Лтд змінити рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 у справі №910/20537/15 (пункт 2), виклавши рішення в цій частині наступним чином: « 2. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Джерело Лтд» повернути на користь публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» заборгованість за одержаний кредит в сумі 33 457 271,90 грн. та нараховані проценти в сумі 1 023 197,56 грн. шляхом забезпечення звернення стягнення: на предмет застави за договором застави №176-3/11 від 25.10.2011, а саме грошові кошти у суму 9 000 000,00 грн., розміщені на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Укргазпромбанк» МФО 320843, ; на предмет застави за договором застави №177-3/11 від 25.10.2011, а саме акції прості іменні ПАТ «Краматорський завод металургійного обладнання», код ISIN UA у кількості 20 000 штук; на предмет застави за договором застави №192-3/11 від 16.12.2011, а саме акції прості іменні ПАТ «Вугледобувні комплекси» код ISIN UA у кількості 10 800 000 штук». Також, як на підставу припинення поруки апелянт посилається на пропуск позивачем строку для звернення з вимогою до поручителя про стягнення відсотків за користування кредитом.

Представники апелянтів в судовому засіданні надали пояснення, якими підтримали кожен свою апеляційну скаргу.

У судовому засіданні представник позивача заперечив проти задоволення апеляційних скарг, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Третя особа правом на участь представника у даному судовому засіданні не скористалася, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, копію ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 про оголошення перерви в судовому засіданні на 24.06.2019 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб отримав - 06.06.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Будь-яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутньою у даному судовому засіданні від третьої особи до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представника третьої особи не визнавалася обов`язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення третьої особи, а також з урахуванням того, що неявка її представника у судове засідання не перешкоджає розгляду апеляційних скарг, останні розглянуто судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.

Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Джерело Лтд» (позичальник) та публічним акціонерним товариством «Укргазпромбанк» (кредитодавець) 25.10.2011 було укладено договір банківського кредиту №180-К/11, з додатковими угодами до нього, предметом якого є надання кредитодавцем позичальнику грошових коштів у вигляді кредиту та зобов`язання позивальника повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі в розмірі, на умовах та в порядку, що визначені цим договором.

Згідно умов вказаного договору ПАТ «Укргазпромбанк» було надано ТОВ «Джерело Лтд» кредит на загальну суму 36 000 000,00 грн. із зобов`язанням останнього щомісячно частинами повернути кредит в термін до 24 січня 2020 року включно, зі сплатою щомісячно відсотків за користування кредитом, а також неустойки (пені, штрафу) в розмірі та в терміни, що передбачені умовами кредитного договору.

Відповідно до п. 1.1.3 строк кредиту (строк кредитування) встановлений до 24.01.2020.

За умовами кредитного договору позичальник зобов`язаний, зокрема: повернути кредитодавцю кредит у строк згідно п. 1.1.3 договору, у повному обсязі, в валюті кредиту та в порядку, що встановлені договором; платити кредитодавцю щомісячно проценти за користування кредитом у валюті кредиту, в розмірі, строки та в порядку, що встановлені цим договором (п.п. 3.2.2, 3.2.3 договору).

Положеннями п. 3.2.11 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язаний повністю повернути кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом та комісії за договором, незалежно від настання строку виконання зобов`язання у випадку невиконання позичальником будь-якого зобов`язання за цим договором або за будь-яким іншим договором, укладеним з кредитодавцем.

Пунктом 4.1.2 кредитного договору передбачено, що кредитодавець має право у разі невиконання позичальником будь-якого зобов`язання за договором/настання будь-якого з випадків, що зазначені в п. 3.2.11 договору достроково стягнути кредит, нараховані проценти за користування кредитом, вимагати дострокового виконання зобов`язань за договором поруки, звернути стягнення на предмет застави (іпотеки).

Крім того, задля забезпечення виконання зобов`язань ТОВ «Джерело Лтд» перед банком по кредитному договору у повному обсязі, між ПАТ «Укргазпромбанк» і ТОВ «КУА «Всесвіт» 25.10.2011 був укладений договір поруки №180-П/11.

Відповідно до п. 4 договору поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій, інших платежів, передбачених кредитним договором, відшкодування збитків.

У разі невиконання зобов`язань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники (п. 5 договору поруки).

Позивач зазначає, що ТОВ «Джерело» Лтд з 04.02.2015 припинило виконання своїх зобов`язань за кредитним договором в частині погашення заборгованості щомісячно частинами та сплати відсотків за користування кредитом, відтак, у відповідності до п. 3.2.11 кредитного договору отримана позичальником сума кредиту має бути повернута банку, з урахуванням нарахованих відсотків, а оскільки згідно п. 4 договору поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник, позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з ТОВ «Джерело» Лтд та ТОВ «КУА «Всесвіт» заборгованості у розмірі 34 749 674,15 грн.

Крім того, ТОВ «КУА «Всесвіт» звернулось до суду із зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» про припинення правовідносин за договором поруки.

Як вже зазначалось, судом першої інстанції первісний позов задоволено частково, у зустрічному позові - відмовлено.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, з огляду на наступне.

За ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

Так, за приписами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов кредитного договору №180-К/11 від 25.10.2011 позивачем було надано товариству з обмеженою відповідальністю «Джерело» Лтд кредит у розмірі 36 000 000,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами №1462 від 02.11.2012 на суму 4 000 000,00 грн., №2678 від 16.12.2011 на суму 13 500 000,00 грн., №2462 від 25.10.2011 на суму 18 500 000,00 грн. та копією банківської виписки по рахунку ТОВ «Джерело» Лтд.

Разом з тим, з 04.02.2015 позичальник перестав виконувати свої зобов`язання по кредитному договору в частині погашення заборгованості щомісячно частинами та сплати відсотків за користування кредитом, що також підтверджується банківською випискою про рух коштів по рахунку ТОВ «Джерело» Лтд.

У зв`язку з невиконанням умов кредитного договору, позивач надіслав ТОВ «Джерело» Лтд письмову вимогу №2302 від 04.08.2015, в якій вимагав здійснити погашення заборгованості перед ПАТ «Укргазпромбанк» за кредитним договором в повному обсязі, а саме перерахувати грошові кошти у розмірі 34 749 674,15 грн.

Також, 04.08.2015 позивачем на адресу поручителя було направлено письмову вимогу №2299, згідно якої позивач вимагав погасити заборгованість по договору банківського кредиту №180-П/11, оскільки у відповідності до п. 5 договору поруки, поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники.

Станом на 03.08.2015 заборгованість ТОВ «Джерело» Лтд за кредитним договором складає 34 480 469,46 грн., а саме - 33 457 271,90 грн. непогашеного кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 1 023 197,56 грн.

Враховуючи те, що доказів оплати позичальником заборгованості за кредитом в зазначеному розмірі матеріали справи не містять та з огляду на документальне підтвердження наявної суми боргу, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за одержаний кредит в сумі 33 457 271,90 грн. та нарахованими процентами в сумі 1 023 197,56 грн., як вірно зазначив суд першої інстанції є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Натомість, апелянт - ТОВ «Джерело» Лтд у своїй апеляційній скарзі просив суд змінити оскаржуване судове рішення від 27.10.2015 в частині стягнення з першого відповідача 34 480 469,46 грн., виклавши п. 2 рішення наступним чином: «Зобов`язати ТОВ «Джерело» Лтд повернути на користь ПАТ «Укргазпромбанк» заборгованість за одержаний кредит в сумі 33 457 271,90 грн. та нараховані проценти в сумі 1 023 197,56 грн., шляхом забезпечення звернення стягнення: на предмет застави за договором застави №176-3/11 від 25.10.2011, а саме грошові кошти у сумі 9 000 000 грн., розміщені на рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ «Укргазпромбанк» МФО 320843, ; на предмет застави за договором застави №177-3/11 від 25.10.2011, а саме акції прості іменні ПАТ «Краматорський завод металургійного обладнання», код ISIN UA у кількості 20 000 штук; на предмет застави за договором застави №192-3/11 від 16.12.2011, а саме акції прості іменні ПАТ «Вугледобувні комплекси» код ISIN UA у кількості 10 800 000 штук».

Щодо наведеного слід зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких відбувається поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до положень ст.ст. 1046, 1049 ЦК позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій саме сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій саме кількості, такого саме роду та такої саме якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами статті 1050 ЦК України чітко визначено спосіб захисту прав позикодавця в разі порушення позичальником грошового зобов`язання, а саме передбачено - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Однак, пунктом 4.1.2 договору банківського кредиту №180-К/11 від 25.10.2011 визначено, що кредитодавець має право у разі невиконання позичальником будь-якого зобов`язання за договором/настання будь-якого з випадків, що зазначені в п. 3.2.11 договору достроково стягнути кредит, нараховані проценти за користування кредитом, вимагати дострокового виконання зобов`язань за договором поруки, звернути стягнення на предмет застави (іпотеки).

Тобто, вказаним положенням договору передбачено перелік способів захисту кредитодавцем свого порушеного права, в разі невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором.

Позивач скориставшись наданим йому правом, на власний розсуд обрав спосіб захисту свого порушеного права шляхом звернення до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів непогашеної суми кредиту та нарахованих процентів за користування кредитними коштами, що не суперечить ні умовам кредитного договору, ні нормам чинного законодавства.

З огляду на вищевикладене, вимога апелянта про зміну обраного позивачем способу захисту своїх прав є безпідставною, у зв`язку з чим відхиляється колегією суддів.

Стосовно доводів відповідачів про відсутність у ТОВ «Джерело» Лтд заборгованості за кредитним договором, у зв`язку зі здійсненням зарахування зустрічних однорідних вимог, посилаючись при цьому на договір про відступлення прав вимоги між відповідачами від 10.09.2015 та заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог першого відповідача до позивача від 10.09.2015, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї зі сторін.

Тобто, для зарахування зустрічних однорідних вимог необхідно, щоб сторони одночасно брали участь у двох зобов`язаннях і при цьому кредитор в одному зобов`язанні повинен бути боржником в іншому зобов`язанні. Зарахування можливе у разі однорідності вимог. Однорідність вимоги визначається однорідністю підстав виникнення зобов`язань, які зараховуються, оскільки зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Також, з аналізу норм чинного законодавства вбачається, що припинення зобов`язання зарахуванням означає відсутність предмета спору за умови, якщо між сторонами не залишилося спірних (неврегульованих) питань.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Джерело» Лтд 10.09.2015 звернулось до керівника ПАТ «Укргазпромбанк» Бондаренка В.В. із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог №01/10/09, в якій зазначено, що ТОВ «Джерело» Лтд має зустрічні грошові вимоги до ПАТ «Укргазпромбанк» в сумі 32 000 000 грн. на підставі договору про відступлення права вимоги від 10.09.2015, у зв`язку з чим грошові вимоги банку до ТОВ «Джерело» Лтд, що виникли на підставі договору банківського кредиту №180-К/11 від 25.10.2011 є погашеними.

Однак, докази направлення вказаної заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог на адресу ПАТ «Укргазпромбанк» не були подані до суду першої інстанції.

Доказ направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог на адресу ПАТ «Укргазпромбанк», а саме експрес-накладну №9733 було подано представником ТОВ «Джерело» Лтд до суду вже на стадії апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Приписами ч. 3 ст. 269 ГПК України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Зі змісту положень ч.ч. 3, 4 п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» №7 від 17.05.2011 вбачається, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття. До згаданих підстав належить, зокрема, необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотань сторін про витребування господарським судом доказів.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ «Джерело» Лтд не надано доказів неможливості подання доказів направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а також доказів, що товариство зверталось з таким клопотанням до суду першої інстанції.

Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових документів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

З огляду на викладене, подана ТОВ «Джерело» Лтд експрес-накладна №9733, як доказ направлення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог на адресу ПАТ «Укргазпромбанк», колегією суддів не приймається.

Крім того, позивач заперечує проведення зарахування на вказану суму.

ТОВ «Джерело» Лтд в свою чергу не доведено того, що між сторонами не залишилося спірних (неврегульованих) питань.

Також, судом враховується наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 07.04.2015 №217 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Укргазпромбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення від 07.04.2015 №70 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Укргазпромбанк», згідно з яким з 08.04.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укргазпромбанк» Ожга Євгенія Вікторовича. Тимчасову адміністрацію в ПАТ «Укргазпромбанк» запроваджено строком на 3 місяці з 08.04.2015 по 07.07.2015 включно.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було проведено відкритий конкурс серед кваліфікованих інвесторів для визначення переможця конкурсу, який візьме участь у виведенні неплатоспроможного банку ПАТ «Укргазпромбанк» з ринку. За результатами конкурсу 30.07.2015 переможцем було визначено компанію Праймстар Енерджі ФЗЕ (Primestar Energy FZE), яка запропонувала такий спосіб виведення банку з ринку як «продаж неплатоспроможного банку інвестору» та 07.08.2015 Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було здійснено продаж неплатоспроможного ПАТ «Укргазпромбанк» інвестору, юридичній особі Праймстар Енерджі ФЗЕ, що створена за законами Дубая, ОАЕ. ПАТ «Укргазпромбанк» був проданий Фондом в цілому, включаючи зобов`язання перед вкладниками і кредиторами шляхом підписання договору купівлі-продажу 100% акцій ПАТ «Укргазпромбанк».

На підставі частини десятої статті 41 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення від 07.08.2015 №148 про припинення тимчасової адміністрації в ПАТ «Укргазпромбанк».

Водночас, відповідно до зазначеного рішення припинено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Укргазпромбанк» Ожга Євгенія Вікторовича з 07.08.2015 о 19 год. 00 хв.

Згідно п. 9 ст. 41 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», після укладання договору купівлі-продажу, інвестор зобов`язаний привести діяльність банку у відповідність з вимогами законодавства України щодо дотримання нормативів капіталу та ліквідності. З метою контролю за процесом виконання інвестором умов договору купівлі-продажу акцій, Фонд призначив куратором ПАТ «Укргазпромбанк» провідного економіста-аналітика відділу запровадження планів врегулювання неплатоспроможності банків департаменту запровадження планів врегулювання та управління активами неплатоспроможних банків Степанець Вікторію Степанівну.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 14.09.2015 №602 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 14.09.2015 №168, в якому зазначено, що процедура ліквідації ПАТ «Укргазпромбанк» розпочинається з 15 вересня 2015 року до 14 вересня 2017 року включно. Призначено уповноважену особу та делеговано всі повноваження ліквідатора провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ожгу Євгенію Вікторовичу строком на 2 роки.

Ці рішення пов`язані з тим, що інвестор не виконав свої зобов`язання з приведення діяльності банку у відповідність до вимог законодавства України щодо дотримання нормативів капіталу та ліквідності. Відповідно до законодавства, переможець конкурсу повинен докапіталізувати банк протягом місяця з дня укладення договору купівлі-продажу неплатоспроможного банку. У зв`язку з тим, що інвестор не виконав свої зобов`язання, відповідно до ч. 2 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд 09.09.2015 звернувся до Національного банку України з пропозицією про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Укргазпромбанк» з 14.09.2015.

Так, відповідно до ст. 41 Закону, Фонд згідно плану врегулювання здійснив продаж неплатоспроможного банку інвестору, який після укладення договору купівлі-продажу акцій подав до Фонду план заходів з приведення неплатоспроможного банку у відповідність із вимогами банківського законодавства України.

Згідно ч. 10 ст. 41 Закону, Фондом з метою контролю за виконанням інвестором умов договору купівлі-продажу акцій неплатоспроможного банку був призначений куратор банку, наділений відповідно до Закону повноваженнями:

- правом зупиняти, припиняти, обмежувати будь-які операції, що здійснюються неплатоспроможним банком, крім заборони використання в банку права голосу придбаних акцій (паїв), без згоди керівників, органів управління та контролю неплатоспроможного банку;

- контролем відповідності всіх операцій неплатоспроможного банку вимогам законодавства, тощо.

Відповідно до ч. 11 ст. 41 Закону, протягом строку виконання куратором Фонду передбачених цією статтею функцій:

- такий банк діє відповідно до плану його врегулювання, а також на нього поширюються обмеження, встановлені частинами п`ятою та шостою статті 36 цього Закону;

До обмежень, передбачених частинами 5 та 6 ст. 36 Закону, відносяться, зокрема заборони та неможливість:

- задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

- зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі;

Таким чином, в період з часу призначення куратора банку (серпень 2015 року) та до початку процедури ліквідації (15.09.2015), не дозволялося проведення зарахування зустрічних вимог та будь-яке інше списання коштів.

Заява про зарахування зустрічних однорідних вимог №01/10/09 датована 10.09.2015.

Отже, вказане зарахування зустрічних однорідних вимог було здійснено під час дії обмежень, передбачених частинами 5 та 6 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, в ході здійснення апеляційного провадження, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 призначалась у даній справі судова економічна експертиза, і згодом ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2016 було призначено проведення повторної судової економічної експертизи.

Так, за результатами проведених досліджень, судові експерти дійшли, зокрема, наступних висновків:

- про відсутність заборгованості у ТОВ «Джерело» Лтд перед ПАТ «Укргазпромбанк», у зв`язку з ненастанням строку його погашення;

- станом на 11.09.2015 документально підтверджується здійснення ПАТ «Укрпромгазбанк» зарахування зустрічних однорідних вимог до ТОВ «Джерело» Лтд згідно з договором банківського кредиту №180-К/11 та вимог ТОВ «Джерело» Лтд до ПАТ «Укрпромгазбанк» згідно із договором про відступлення права вимоги від 10.09.2015 на підставі заяви ТОВ «Джерело» Лтд №01/10/09 від 10.09.2015, на суму 32 000 000,00 грн.

Відповідно до ст. 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Колегія суддів зауважує, що до компетенції судових експертів не відносяться повноваження щодо вирішення правових питань, до яких, зокрема, відноситься встановлення факту проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки такими повноваженнями наділений лише суд.

Судом встановлено, що заява про зарахування зустрічних однорідних вимог №01/10/09 від 10.09.2015 не може свідчити про здійснене сторонами зарахування зустрічних вимог, виходячи з того, що вона складена під час виведення неплатоспроможного банку з ринку, оскільки в період з часу призначення куратора банку та до початку процедури ліквідації, неможливо було проводити ані зарахування зустрічних вимог, ані будь-яке інше списання коштів через законодавчі обмеження встановлені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи те, що суд дійшов висновку про неправомірність здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог від 10.09.2015, висновки судових експертів не приймаються колегією суддів до уваги.

Таким чином, посилання відповідачів на проведення в повному обсязі розрахунків за одержаний кредит шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог безпідставні.

Крім того, предметом розгляду первісного позову була позовна вимога про солідарне стягнення з відповідачів неустойки в сумі 269 204,69 грн.

Утім, враховуючи, що рішення в частині відмови в задоволенні вказаної позовної вимоги учасниками справи не оскаржується, в такому разі судове рішення від 27.10.2015 в цій частині судом не підлягає перегляду в апеляційному порядку, в силу вимог статті 269 ГПК України.

Стосовно заявленої ТОВ «КУА «Всесвіт» вимоги за зустрічним позовом про захист порушеного права шляхом припинення правовідносин за договором поруки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку і несе відповідальність перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

ТОВ «КУА «Всесвіт» стверджує, що погодження ТОВ «Джерело» Лтд та ПАТ «Укргазпромбанк», без згоди поручителя, відстрочення виконання зобов`язань щодо погашення чергових платежів за кредитом та скасування графіку погашення кредиту призвело до збільшення розміру процентів, що мали нараховуватися на залишок кредиту і як наслідок, призвело до зміни зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності ТОВ «КУА «Всесвіт» за забезпеченим ним зобов`язанням.

Згідно умов кредитного договору строк кредиту (строк кредитування) встановлений до 24.01.2020.

При цьому, додатковою угодою №1 від 16.12.2011 до договору банківського кредиту №180-К/11 від 25.10.2011, кінцева дата погашення кредиту не змінилась, утім, був виключений з умов договору графік повернення кредитних коштів та надана можливість їх повернути в кінцевий термін згідно умов договору.

Як вбачається з додатково наданого позивачем розрахунку загальної суми заборгованості за договором банківського кредиту №180-К/11 від 25.10.2011, розмір нарахованих процентів за період з 25.10.2011 по 02.08.2015 з урахуванням додаткової угоди становить 6 813 866,46 грн., а без врахування угоди складає - 8 280 486,60 грн.

Тобто, доводи ТОВ «КУА «Всесвіт», що відстрочення виконання зобов`язань з погашення чергових платежів за кредитом та скасування графіку погашення кредиту призвело до збільшення розміру процентів, не знаходять свого підтвердження, оскільки з вищевикладеного вбачається, що внесення змін до договору згідно додаткової угоди призвело не до збільшення обсягу процентів, які підлягають до сплати, а навпаки до його зменшення.

Згідно умов договору поруки №180-П/11 від 25.10.2011, ТОВ «КУА «Всесвіт» поручилося за виконання ТОВ «Джерело» зобов`язань по договору банківського кредиту №180-К/11 від 25.10.2011, в тому числі, у випадку прострочення ТОВ «Джерело» оплати кредиту та нарахування процентів, пені, штрафних санкцій та інше.

Отже, укладаючи договір поруки, ТОВ «КУА «Всесвіт», в повному обсязі усвідомлювало про можливе настання для нього негативних наслідків, у вигляді невиконання позичальником основного зобов`язання за кредитним договором, що призведе до нарахування банком відсотків на всю заборгованість по кредиту, пені, штрафних санкцій та покладення на поручителя обов`язку зі сплати такого боргу.

Посилання апелянтів стосовно підстав припинення поруки через пропуск позивачем шестимісячного строку на звернення з вимогою до поручителя, колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

За твердженнями скаржників, у зв`язку з несвоєчасним та неповним погашенням ТОВ «Джерело» Лтд нарахованих позивачем відсотків за користування кредитом за квітень 2013 року у сумі 207 512,96 грн., які мали бути сплачені до 05.05.2013, у позивача з 06.05.2013 виникло право вимоги до поручителя щодо погашення основного зобов`язання в повному обсязі. Однак, позивач з відповідною вимогою в шестимісячний строк не звернувся, що на думку апелянтів, є підставою для припинення договору поруки в силу положень ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Звернення з вимогою про дострокове погашення кредиту є правом ПАТ «Укргазпромбанк», яким банк у 2013 році не скористався, натомість, ним було реалізовано право вимоги щодо погашення заборгованості за кредитним договором у серпні 2015 року.

Враховуючи те, що позивач не реалізував своє право вимоги щодо дострокового погашення кредиту у 2013 році, строк виконання основного зобов`язання у 2013 році не настав, відтак договір поруки тоді не припинився і як наслідок помилково обраховувати шестимісячний строк з 06.05.2013, у зв`язку з чим положення ч. 4 ст. 559 ЦК України не підлягає застосуванню у даному випадку.

З огляду на відсутність підстав для припинення правовідносин за договором поруки, вимога за зустрічним позовом не підлягає задоволенню.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційних скарг відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційних скарг відмовлено, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційних скарг покладаються на їх заявників (апелянтів).

Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Всесвіт» та товариства з обмеженою відповідальністю «Джерело» Лтд залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 у справі №910/20537/15 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційних скарг покласти на їх заявників - відповідачів у справі.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено: 27.06.2019 року.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

В.В. Сулім