ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2019м. ДніпроСправа № 904/5851/18
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп", м. Київ

до Приватного акціонерного товариства "Юнікон", м. Дніпро

про стягнення 41 356,00 грн.

та

за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Юнікон", м. Дніпро

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп", м. Київ

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Тарнавського Григорія Йосиповича, м. Тернопіль

про відшкодування збитків у розмірі 97 676,32 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

Від позивача (відповідача-1 за зустрічним позовом):

Від відповідача: Ковалевський М.С., ордер серія ДП№ 09/04 від 09.04.2019 року, адвокат, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1898 від 15 вересня 2008 року

Від відповідача - 2 (за зустрічним позовом): не з`явився

В засіданні присутні: вільні слухачі - Колодочка Г ОСОБА_1 В. та ОСОБА_2 .

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" заборгованість у розмірі 41 356,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору Экс-01/2019 на транспортно-експедиторське обслуговування від 12 червня 2017 року в частині повної та своєчасної оплати за надані послуги. Позивач зазначає, що договір був укладений у спрощений спосіб шляхом обміну електронними листами, що відповідає положенням ст. 181 Цивільного кодексу України. 05.07.2017 на адресу позивача надійшла заявка №5/7-1 на транспортно-експедиторське обслуговування, а фактично на здійснення міжнародного перевезення вантажу за маршрутом: м. Дніпро с.Острів (Тернопільська область) - м. Бяла-Подляска (Польща). З метою виконання перевезення позивач залучив перевізника ОСОБА_3 . На підтвердження укладення договору перевезення, складено коносамент у вигляді міжнародної товаротранспортної накладної типу CMR А№266807. Перевезення за заявкою було виконано належним чином без будь-яких зауважень чи застережень вантажоодержувача. Підтвердженням виконання перевезення є підпис відповідальної особи та штамп вантажоодержувача в графі 24 CMR. Додатковим підтвердженням належного виконання перевезення є постанова Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018 у справі №921/673/17-г/8. Згідно п.2 розділу ІІ Заявки, загальна вартість перевезення складає 41356,00грн., оплата здійснюється протягом 5 (п`яти) банківських днів після отримання замовником рахунку експедитора. Рахунок та інші документи, надання яких, відповідно до пункту 5.2. договору, є підставою для проведення оплати, 16.08.2018 були направлені на адресу ПАТ "Юнікон" рекомендованим листом №702 з описом вкладення. Рахунок було отримано відповідачем 21.08.2018. Відповідач повинен був сплатити рахунок 28.08.2018, з 29.08.2018 починається прострочка виконання зобов`язання.

Відповідач, Приватне акціонерне товариство "Юнікон", проти позову заперечує та зазначає, що (а.с.43-48, т.1):

- провадження у справі №904/5851/18 підлягає закриттю, оскільки набрало законної сили рішення суду у справі №921/673/17-г/8, яким вирішено спір між позивачем та відповідачем про той самий предмет і з тих самих підстав;

- у відповідача не виник обов`язок з оплати наданих послуг на підставі заявки на транспортно-експедиторське обслуговування №5/7-1 від 05.07.2017, оскільки згідно чинного законодавства обов`язок по оплаті послуг виникає тільки після їх належного виконання. Послуги не були виконані належним чином. В результаті чого були спричинені збитки у вигляді пошкодження товару, що підтверджується актом експертної оцінки якості полуниці швидкозамороженої від 12.11.2018 і актом від 27.07.2017. Підставою для оплати послуг по договору на транспортно-експедиторське обслуговування є належне виконання експедитором взятих на себе зобов`язань. Експедитор не забезпечив належне виконання зобов`язань, відтак такі послуги не підлягають оплаті;

- про факт пошкодження товару відповідач, у відповідності до положень статті 30 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, повідомив експедитора, який взяв на себе зобов`язання здійснити перевезення.

Також від відповідача надійшли письмові пояснення (а.с.146-148, т.1) мотивовані тим, що перевізник здійснив перевезення несправним транспортним засобом, в результаті чого допустив пошкодження переданого для перевезення вантажу, чим завдав замовнику збитки. Факт здійснення перевезення несправним транспортним засобом підтверджується:

ненаданням перевізником інформації із записуючого пристрою про температуру повітря, в рефрижераторі за весь період перевезення вантажу з моменту його отримання у вантажовідправника до моменту передачі вантажоодержувачу, а також факт псування цього вантажу, що було виявлено в момент відкриття рефрижератора у вантажоодержувача;

не повідомленням замовника про затримку у перевезенні вантажу, що супроводжувалося відсутністю будь-якого зв`язку з водієм. Затримка у доставці вантажу склала 2 дні, замість доставки вантажу 10.07.2017 вантаж доставлено 12.07.2017;

відмовою в участі у прийманні вантажу за якістю після виявлення його пошкодження;

не наданням оригіналу CMR, що є підтвердженням належного виконання перевезення та підставою для оплати його послуг. Позивач, як перевізник, не забезпечив виконання умов договору належним чином, і, відповідно, його вимоги про оплату таких послуг є безпідставними та необґрунтованими.

У відповіді від 05.02.2019 на відзив на позовну заяву, яка надійшла до суду 12.02.2019 (а.с.2-5, т.2) ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" зазначає, що, пред`являючи цей позов, додав до нього нові докази, якими підтвердив виконання свого обов`язку, передбаченого заявкою про виставлення рахунку на оплату та направлення інших документів, які за звичаями ділового обороту, що склалися в галузі міжнародних перевезень, є підставою для проведення оплати. Надавши нові докази, позивач, не змінюючи предмету позову, змінив його підстави. Позивач вважає, що доводи відповідача щодо неналежного виконання позивачем перевезення спростовуються рішенням Господарського суду Дніпропетровської області та постановою Центрального апеляційного господарського суду у справі №921/673/17-г/8 від 12.12.2018. У зазначеній справі було встановлено, що відсутні належні та допустимі докази, як встановлення і факту невідповідності вантажу умовам перевезення та вимогам до якості, так і своєчасного заявлення про це вантажоодержувачем, яким відповідно до товарно-транспортної накладної CMR№266807 є POLKRES AGRA Sp.z.o.o., перевізнику, яким є ФОП ОСОБА_3 .

09.04.2019 Приватне акціонерне товариство "Юнікон" надало заперечення на відповідь ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" (а.с.9-15, т.3), в яких зазначає, що ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" безпідставно стверджує про належне виконання ним свого обов`язку з направлення відповідачу документів, що є підставою для оплати. ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" не виконало вимоги п.5.2. і п.5.3 Договору та вимоги ст. 5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, в результаті чого обов`язку по оплаті у відповідача не виникло. З опису вкладення в конверт від 16.08.2018 слідує, що ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" надало ТОВ "Юнікон" копію договору на транспортно-експедиторське обслуговування; заявку; CMR; рахунок (уточнений) на суму 41356,00грн., акт наданих послуг (уточнений) на суму 41356,00грн.; квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної №8 від 23.03.2017. Однак з Акту від 20.08.2018, складеного в приміщенні поштового відділення співробітником ТОВ "Юнікон" Телевною Т.О. за участі представників поштового відділення, під час розкриття конверту, виявлено, що вкладені в поштове відправлення предмети, а саме заявка, CMR; квитанція №1 надані у вигляді ксерокопій. Отже, позивач своїх зобов`язань за договором не виконав, відповідач не є таким, що прострочив виконання. Крім того, перевезення здійснено на несправному транспортному засобі, який не дозволяв контролювати температурний режим всередині рефрижератора під час слідування вантажу.

ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" надало пояснення з приводу заперечень відповідача від 09.04.2019 (а.с.103-105, т 3) та зазначає, що Акт від 20.08.2018, який засвідчує, що серед документів, направлених на адресу ТОВ "Юнікон" не було ряду документів, подано з порушенням вимог ст.ст.80, 165 Господарського процесуального кодексу України; просить зазначений доказ не враховувати при розгляді справи. Згідно відстеження Укрпошти, датою вручення поштового відправлення є 21.08.2018, проте Акт, який засвідчує відсутність документів, складено 20.08.2018. Підтвердженням належного перевезення є будь-який примірник CMR, у графі 24 якого відображена відмітка вантажоодержувача про отримання вантажу. Усі примірники накладних з оригінальними відмітками є рівноцінними. Щодо перевезення вантажу при температурі -18С. Доказів зворотного відповідачем не надано. Стосовно Акту експертної оцінки якості полуниці швидкозамороженої від 12.11.2018, то він складений на підставі документів, які були досліджені судами у справі №921/673/17-г/8. Цей Акт складався не безпосередньо в місці та в момент розвантаження, а більше як через рік в країні-вантажовідправника. Стосовно відмітки про температуру -13, -14С в CMR, то цьому запису надана оцінка при розгляді справи №921/673/17-г/8.

Відповідачем, Приватним акціонерним товариством "Юнікон", подано заяву про застосування позовної давності до спірних правовідносин (а.с.174-177, т.1). Заява мотивована посиланням за норми Цивільного кодексу України та Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, відповідно до яких до спірних правовідносин застосовується строк позовної давності в один рік, який сплив 12.09.2018. Однак, з позовом позивач звернувся до суду лише 27.12.2018, тобто з пропуском позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

З приводу вказаної заяви про застосування позовної давності позивач заперечує (а.с.13-14, т.2), вважає, що до спірних відносин застосовується трирічний строк позовної давності, встановлений частиною 1 статті 32 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення. Оскільки відповідачем не доведено відсутності його вини у простроченні виконання зобов`язання за договором перевезення, з урахуванням умов укладеного між сторонами договору щодо відповідальності сторін та презумпції вини відповідача, правильним, на думку позивача, є застосування трирічного строку позовної давності.

18 березня 2019 року від Приватного акціонерного товариства "Юнікон" надійшла зустрічна позовна заява (а.с.39-53, т.2), в якій, з урахуванням уточнень від 22.04.2019 (а.с.112-116, т.3), від 10.05.2019 (а.с.181-187, т.3) просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп" та Фізичної особи-підприємця Тарнавського Григорія Йосиповича солідарно 94 676,32 грн. збитків та 3 000,00 грн. - неустойки за порушення строків доставки вантажу.

Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані порушенням умов договору №Екс-01/2019 на транспортно-експедиторське обслуговування від 12.06.2017. Згідно з заявкою №5/7 від 05.07.2017 на транспортно-експедиторське обслуговування ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" зобов`язався здійснити за рахунок ПрАТ "Юнікон" перевезення вантажу полуниці замороженої, 30 палет, брутто 20150кг, автотранспортом з місця завантаження вантажу м. Дніпро, вул. Сухомлинського,98 та Тернопілська область, с. Острів, вул. Промислова,9, до пункту доставки Польща, м. Бяла Подляска, вул. Полноча,5. Однією з головних умов договору було надання ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" для перевезення вантажів спеціального транспорту, який забезпечить на протязі всього маршруту температурний режим не вище мінус 18С та не нижче 21 С. З метою виконання зобов`язання ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" залучено фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 . Під час прийому вантажу температурний режим зберігання вантажу під час передачі вантажу перевізнику відповідав встановленим вимогам та стандартам, про що свідчить Акт зняття з відповідального зберігання №143 від 05.07.2017, в якому зроблено відмітку про температуру повітря мінус 18С. Внаслідок неналежного виконання ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 , Товариству з обмеженою відповідальністю "Юнікон" спричинені значні збитки. Факт пошкодження вантажу зафіксовано 12.07.2017 в місці доставки Актом про встановлення невідповідностей від 13.07.2017, складеному представниками вантажоодержувача, оскільки водій транспортного засобу ОСОБА_4 , в присутності старшого зміни складу ОСОБА_5 відмовився від підписання протоколу про виявлену температуру товару, а 13.07.2017 виїхав з території фірми POLKRES AGRA, не повідомивши покупця та без документів CMR. Оскільки товар заморожена полуниця, був упакований в паперові трьохшарові мішки, відразу встановити загальний характер втрат та вартість пошкодженого вантажу було неможливо, тому прийом товару проведено лише 13.07.2017. Та обставина, що водій перевізника покинув місце здачі вантажу на території вантажоодержувача до закінчення приймання товару підтверджується тим, що вантажоодержувач направив на адресу ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" разом з іншими документами, які мають відношення до цієї поставки, оригінал третього екземпляру транспортної накладної CMR266807 від 06.07.2017 для перевізника з всіма відмітками, печатками та написами.

На підставі Акту про встановлення невідповідностей від 13.07.2017 та Акту уцінки від 28.07.2017 сторони зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу №030807179/17/0003 від 20.01.2017 ТОВ "Юнікон" та фірма POL-KRES AGRA (Польща) підписали додаткову угоду до Контракту про зменшення загальної вартості поставленого на підставі заявки №5/7 від 05.07.2017 товару, яка склала 27437,50Євро, тобто була зменшена на суму 2 603,00Євро.

Зазначена сума і є збитками ТОВ "Юнікон" сума неодержаного доходу внаслідок неналежного виконання відповідачами обов`язків щодо перевезення зазначеного вантажу у міжнародному сполученні (2 603Єврох30,31грн./євро, що діяв на Українській міжбанківській валютній біржі на день виставлення рахунку, всього 78896,93грн.).

Вимога про солідарне стягнення обгрунтована посиланням на умови договору №Екс-1/2019 на транспортно-експедиторське обслуговування від 12.06.2017. За твердженням ТОВ "Юнікон" вина відповідачів за зустрічним позовом презюмована законом, а причинний зв`язок між поведінкою відповідачів та збитками підтверджується Актом від 13.07.2017 про виявлення невідповідностей CMR266807 від 06.07.2017 на транспортно-експедиторське обслуговування від 12.06.2017.

ТОВ "Юнікон" у зустрічному позові посилається на положення статей 22, 224, 225 Господарського кодексу України, статті 1192 Цивільного кодексу України.

Вимога позивача про стягнення неустойки за прострочення терміну доставки обґрунтована порушенням фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 обумовленого в заявці №5/7-1 від 05.07.2017 строку доставки вантажу. За змістом цієї заявки вантаж мав бути доставлений у строк до 10.07.2017 о 9:00 годині, однак, наданий до перевезення вантаж доставлено до місця призначення лише 12.07.2017. У зв`язку з порушенням строків доставки вантажу, на підставі пункту 6.6. договору, ТОВ "Юнікон" нарахована неустойка в розмірі 3 000,00грн. з розрахунку 1500,00грн. за добу. Позивач за зустрічним позовом вважає, що до вимоги про стягнення неустойки слід застосувати позовну давність у три роки, строк позовної давності для пред`явлення якої сплине 12.10.2020. При цьому посилається на положення статті 32 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів.

ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" заперечує проти задоволення вимог зустрічного позову про стягнення збитків та зазначає, що ТОВ "Юнікон" обгрунтовує свою позицію за зустрічним позовом тими ж доказами, що вже підлягали оцінці судами у справі № 921/673/17-г/8.

Щодо вимоги про стягнення неустойки, яка мотивована порушенням строків доставки вантажу, ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" зазначає наступне. За змістом ст. 17 КДПВ перевізник несе відповідальність за будь-яку затримку доставки вантажу. Однак така відповідальність настає лише у разі, якщо позивач доведе, що прострочення завдало збитку. Перевізник компенсує такий збиток, який не може перевищувати плату за перевезення, тобто, лише доведений збиток. Відступи від положень Конвенції заборонено. Будь-яка умова, яка прямо чи опосередковано відступає від положень Конвенції є недійсною. Конвенція встановлює чіткі обмеження щодо строків пред`явлення до перевізника вимог, завданих простроченням поставки, а їх непред`явлення у цей строк вважається належним виконанням зобов`язання перевізником. За частиною 3 статті 30 Конвенції, прострочення в доставці вантажу може призвести до сплати компенсації лише в тому випадку, якщо заява перевізнику була зроблена у письмовій формі протягом 21 дня від дня передачі вантажу у розпорядження одержувача. З боку ТОВ "Юнікон" письмова претензія про сплату збитків пред`явлена не була.

У відповіді на відзив на зустрічну позовну заяву (а.с.119-128, т.3) ТОВ "Юнікон" зазначає, що виконало всі договірні зобов`язання, зокрема: направило ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" заявку на здійснення перевезення вантажу; перевезення було забезпечене всіма необхідними документами на вантаж; завантаження рефрижератора відбулось своєчасно; експедитора належним чином повідомлено про ступінь небезпеки вантажу; ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" своєчасно було повідомлено про пошкодження товару в результаті несправності транспортного засобу; розрахунок не здійснено не через вину ПрАТ "Юнікон", а через порушення ТОВ "Торговий Дім "Карго Груп" вимог п.5.3, 5.2. договору та вимог ст. 5 Конвенції.

Відповідач-2 за зустрічним позовом, фізична особа-підприємець Тарнавський Г.Й., просить зустрічну позовну заяву в частині стягнення збитків у сумі 94676,32 грн. залишити без розгляду; в частині вимоги про стягнення 3000,00грн. за порушення строків доставки відмовити; стягнути з ПрАТ "Юнікон" витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00грн. (а.с.77-80, т.3). ФОП ОСОБА_6 Г. ОСОБА_7 зазначає, що аналіз зустрічного позову в частині стягнення збитків за пошкодження вантажу у сумі 94676,32грн. дає підстави вважати, що його предмет та підстави повністю співпадають з предметом та підставами іншого зустрічного позову, який був пред`явлений у справі № 921/673/17-г/8 і у задоволенні якого відмовлено повністю. Залишаючи незмінним предмет зустрічного позову в частині стягнення 94676,32грн. позивач не заявляє жодної нової підстави, яка б не була досліджена судами у справі № 921/673/17-г/8.

Щодо вимоги про стягнення неустойки відповідач-2 за зустрічним позовом заперечує, посилається на положення статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України", за змістом якої чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, є частиною національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору. Відповідно до ст. 17 Конвенції, перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки. Проте, згідно п.5 ст. 23 Конвенції у випадку прострочення доставки, якщо позивач доведе, що прострочення завдало збитку, перевізник компенсує такий збиток, який не може перевищувати плату за перевезення. За частиною 3 статті 30 Конвенції, прострочення в доставці вантажу може призвести до сплати компенсації лише у тому випадку, якщо заява перевізнику була зроблена у письмовій формі протягом двадцяти одного дня від дня передачі вантажу у розпорядження одержувача. Претензія про сплату збитків пред`явлена відповідачу-2 не була.

Фізична особа-підприємець Тарнавський Г.Й. просить стягнути з ПрАТ "Юнікон" витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00грн. У якості доказів надання йому правової допомоги надає копію договору про правову допомогу, укладений з адвокатом Лоза В.М. (а.с.83-84, т.3), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008 (а.с.98, т.3); ордер серія ТР №058661 від 02.04.2019 (а.с.85, т.3), квитанцію до прибуткового касового ордера №06-03 від 02.04.2019 на суму 8000,00грн. (а.с.86, т.3), Акт передачі наданих послуг від 02.04.2019, згідно якого відповідачу-2 надані послуги: ознайомлення із зустрічними вимогами, проведення їх оцінки з огляду на положення законодавства 4год. 15 хв., вивчення та аналіз доданих до позову документів 4 год.00хв., підготовка відзиву на зустрічний позов -6 год.00хв., вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (в тому числі, підготовка пояснень, заяв, клопотань, інших письмових документів) 12год.00хв.

У відповіді на відзив ФОП ОСОБА_3 . на зустрічну позовну заяву (а.с.134-143, т.3) ПрАТ "Юнікон" зазначає, що, розглядаючи справу № 921/673/17-г/8, суди виходили з інших підстав, ніж ті, які викладені у зустрічному позові; однаковим є лише предмет позову. В даній справі підставами позову є порушення відповідачами за зустрічним позовом вимог вказаного договору та Конвенції, Угоди про міжнародні перевезення швидкопсувних харчових продуктів та про спеціальні транспортні засоби. Несправність транспортного засобу підтверджується встановленим фактом наявності поломки обладнання, а саме пристрою, яким обов`язково повинен бути обладнаний транспортний засіб, що може бути використаний при перевезенні швидкопсувних (швидкозаморожених чи глубокозаморожених) харчових продуктів. Пред`явлення вимоги щодо стягнення неустойки жодним чином не суперечить Конвенції, оскільки нормами Конвенції не врегульоване питання щодо стягнення неустойки чи штрафних санкцій.

Крім того, у даній справі є новий доказ, який не досліджувався та підтверджує факт псування вантажу, зафіксований записом вантаджоодержувача в оригіналі міжнародної накладної СМR від 06.07.2017, де в графах 6-9 накладної здійснено напис про температуру перевезення - мінус 13 - мінус - 14С (акт експертної оцінки в якому зазначені наслідки перевезення швидкопсувної замороженої полуниці). ПрАТ "Юнікон" заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу. Так, у відзиві на зустрічний позов вказано, що 2000,00грн. ОСОБА_3 сплатив адвокату за "вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу, в тому числі підготовка пояснень, клопотань тощо". Проте, такі дії адвокатом не вчинялись.

10 травня 2019 року ПрАТ "Юнікон" подав заяву про визнання доказів неналежними, недопустимими та недостовірними: надані відповідачами додаткові копії СМR, виготовлені для контролюючих органів та ксерокопії СМR "третій екземпляр для перевізника" (а.с.188-192, т.3).

1 липня 2019 року ПрАТ "Юнікон" надало до суду пояснення, в яких просило в первісному позові відмовити в повному обсязі, застосувавши положення чинного законодавства про позовну давність строком в один рік, зважаючи на відсутність навмисних дій зі сторони відповідача за первісним позовом. Вимоги за зустрічним позовом просив задовольнити повністю, застосувавши до спірних відносин положення ст. 32 Конвенції про застосування трирічного строку позовної давності.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.01.2019 відкрито провадження у справі №904/5851/18, ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, перше судове засідання призначено на 29.01.2018. З 29.01.2018 розгляд справи відкладений на 26.02.2019.

26.02.2019 судом ухвалено перейти до розгляду справи №904/5851/18 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 18.03.2019. З 18.03.2019 відкладено підготовче засідання на 09.04.2019, з 09.04.2019 на 22.04. 2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, відкладено підготовче засідання у справі на 10.05.2019.

Ухвалою господарського суду від 10.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судове засідання на 28.05.2019.

У судовому засіданні 28.05.2019 оголошувалась перерва до 20.06.2019, з 20.06.2019 до 01.07.2019.

У судовому засіданні 01.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В ИВ:

12 червня 2017 року між Приватним акціонерним товариством "Юнікон" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп" (експедитор) укладено договір Экс-01/2019 на транспортно-експедиторське обслуговування, відповідно до п. 1.1 якого експедитор зобов`язується, за винагороду, здійснити від своєї особи за рахунок замовника перевезення вантажів автотранспортом, шляхом укладення договорів на найбільш вигідних для замовника умовах, згідно заявок замовника, що є невід`ємною частиною цього договору.

По угодам, здійсненим експедитором від своєї особи з третіми особами, всі зобов`язання та відповідальність перед замовником по виконанню угод покладається на експедитора (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.1 договору замовник, не пізніше ніж за чотири банківські дні по країнам ЄС та Україні, до дати запланованого завантаження дає експедитору заявку на перевезення, яка є додатком до цього договору і є його невід`ємною частиною при умові підписання її обома сторонами. Замовник має право відмовитись від автомобіля, якщо він не відповідає умовам, вказаним у заявці.

Заявка повинна містити інформацію про наступне: маршрут, адреса вантажовідправника та вантажоодержувача, кількість пунктів завантаження та вивантаження, час, дату та місце повного вивантаження автомобіля, ПІБ осіб відповідальних за завантаження та вивантаження, номери їх мобільних телефонів, опис вантажу, тип необхідного рухомого складу, додаткові та особливі умови конкретного перевезення, спосіб вантажно-вивантажних робіт (механізоване, ручне, заднє, бокове, верхнє). Згоду на виконання перевезення на пропонованих умовах підтверджуються підписом у відповідній графі заявки відповідальної особи експедитора, завіреною печаткою підприємства не пізніше ніж за 24 години до моменту подачі транспортного засобу під завантаження. Відмова від заявки відбувається на умовах п.п.3.2.9, 4.1.15 цього договору (п.2.3 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору замовник зобов`язаний направити заявку на перевезення вантажів у встановлені терміни, згідно п. 2.1 договору.

Експедитор зобов`язаний забезпечити надання транспортного засобу під завантаження у стані, у всіх відношеннях придатному, в тому числі і для міжнародного перевезення даного вантажу та що відповідає відповідним вимогам, по маршрутам вказаним в заявках (п. 4.1.1 договору).

Згідно з п. 4.1.4 договору експедитор зобов`язаний виконати організацію перевезення вантажів, ввірених йому замовником, у відповідності з умовами та правилами, обумовленими в заявці, в межах строків тривалості перебування автомобіля в дорозі, транспортними засобами перевізника на найбільш вигідних для замовника умовах.

Розмір оплати послуг експедитора фіксується в заявці (п. 5.1 договору).

У відповідності з п. 5.2 договору разом із рахунком на перевезення замовник надає оригінал накладної CMR, ТТН, з підписом вантажоодержувача в отриманні вантажу, та акт виконаних робіт.

Замовник здійснює оплату рахунків перевізника на протязі 10 банківських днів з моменту вивантаження товару в пункті вивантаження та надання документів згідно п. 5.2, якщо інше не обумовлене в заявці (п. 5.3 договору).

Відповідно до п. 9.1 договору термін дії договору встановлюється з моменту його підписання на протязі трьох років, при умові виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Додатком №1 до договору Экс-01/2019 від 12.06.2017 є заявка №5/7-1 від 05.07.2017 на транспортно-експедиторське обслуговування, відповідно до якої експедитор має подати 05.07.2017 під навантаження замороженою ягодою 30 палет, брутто 20150 кг. у м. Дніпро, вул. Сухомлинського, 98 та Тернопільській області, с. Острів, вул. Промислова, 9 автомобіль Вольво ВО37-88АР/ВО85-70ХХ для доставки у Польщу, Бяла-Подляска, вул. Пулноцна, 5.

У вказаній заявці сторони встановили умови транспортування вантажу: водій зобов`язаний здійснювати перевезення з додержанням температурного режиму не вище мінус 18 С та не нижче мінус 21С. Експедитор зобов`язаний ознайомити водія з особливими вимогами щодо транспортування. Замовник підтверджує, що завантаження відбулось при температурі мінус 18 С.

Згідно заявки вартість послуг експедитора складає 41356,00 грн. з ПДВ.

Згідно узгодженої сторонами заявки, оплата за надані послуги здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту отримання Замовником рахунку Експедитора (а.с.15).

З метою виконання перевезення, позивачем було залучено перевізника фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 , шляхом укладення договору перевезення у формі коносаменту - міжнародної товарно-транспортної накладної CMR № 266807.

З матеріалів справи вбачається, що 12.07.2017 вантаж прибув за адресою: Польща, Біла-Подляска, вул. Пулноцна, 5 (територія підприємства POL-KRES AGRA Sp.z.o.o.) та отриманий вантажоодержувачем - POL-KRES AGRA Sp.z.o.o., що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними CMR № 266807 (а.с. 16).

Згідно наявного у справі опису вкладення, 16.08.2018 на адресу відповідача позивачем направлено, зокрема СМR, рахунок (уточнений) на суму 41 356,00 грн., акт надання послуг (уточнений) на суму 41 356,00 грн. та квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної (а.с.18).

Вказане відправлення 21.08.2018 вручене адресату, що підтверджується роздруківкою із сайту "Укрпошта".

Позивач зазначає, що відповідачем не здійснено оплату за надані послуги з перевезення та експедирування, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 41356,00 грн., що і є причиною виникнення спору.

Згідно з ч.1 ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до умов заявки оплата за надані послуги здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту отримання Замовником рахунку Експедитора.

Доказів оплати заборгованості у розмірі 41356,00 грн. відповідач не надав, доводів наведених в обґрунтування позову не спростував.

Заперечуючи проти первісного позову відповідач зазначив про те, що провадження у справі № 904/5851/18 підлягає закриттю, оскільки набрало законної сили рішення суду у справі № 921/673/17-г/8, яким вирішено спір між позивачем та відповідачем про той самий предмет і з тих самих підстав.

Суд, проаналізувавши рішення суду у справі №921/673/17-г/8 від 25.06.2018, встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018 у справі №921/673/17-г/8 відмовлено в задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп" до Приватного акціонерного товариства "Юнікон" про стягнення 41 356,00 грн. з підстав того, що строк оплати послуг з перевезення на момент звернення з позовом до суду не настав, оскільки сторонами в договорі погоджено, що строк на оплату за надані послуги рахується не з моменту доставки товару, а з моменту отримання замовником рахунку на оплату. Судом встановлено, що позивачем за первісним позовом не надано доказів, які б свідчили про надсилання на адресу ПрАТ "Юнікон" рахунків на оплату за надані послуги та відповідно отримання їх останнім (матеріали справи №921/673/17-г/8 таких доказів не містять). Тобто, суд дійшов висновку про те, що вимога про стягнення вартості наданих послуг у розмірі 41 356,00 грн. заявлена передчасно.

У той же час, звертаючись до суду з позовом 27.12.2018 позивач, посилаючись на докази вручення відповідачу рахунків на оплату, зазначає про те, що строк оплати за надані послуги настав.

Так, під час розгляду справи №904/5851/18 судом встановлено, що згідно наявного у справі опису вкладення 16.08.2018 на адресу відповідача позивачем направлено, зокрема СМR, рахунок (уточнений) на суму 41356,00 грн., акт надання послуг (уточнений) на суму 41356,00 грн. та квитанцію №1 про реєстрацію податкової накладної (а.с.18). Вказане відправлення 21.08.2018 вручене адресату, що підтверджується роздруківкою із сайту "Укрпошта".

Таким чином, строк оплати за надані послуги з перевезення є таким що настав 29.08.2018 (5 банківських днів з моменту отримання замовником рахунку експедитора).

Стосовно зауважень про те, що у відповідача не виник обов`язок з оплати наданих послуг на підставі заявки на транспортно-експедиторське обслуговування № 5/7-1 від 05.07.2017, оскільки згідно чинного законодавства обов`язок по оплаті послуг виникає тільки після їх належного виконання, суд звертає увагу, що цим же рішенням суду, на яке посилається відповідач, та яке набрало законної сили, було розглянуто і зустрічний позов про стягнення збитків, та судом встановлено, що спірний товар прийнято одержувачем без зауважень. Належних доказів, які б підтверджували, що спірний товар прибув неналежної якості внаслідок недобросовісних дій експедитора та перевізника не надано.

Частиною 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, доказів неналежного виконання позивачем зобов`язань за договором на транспортно-експедиційне обслуговування відповідач не надав.

Відповідачем також заявлено про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин. Відповідач зазначає, що, з урахуванням норм Цивільного кодексу України та Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, до спірних правовідносин застосовується строк позовної давності в один рік, який відповідно сплив 12.09.2018. Однак, з позовом позивач звернувся до суду лише 27.12.2018, тобто з пропуском позовної давності, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст.32 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, до якого приєдналася Україна (згідно з Законом України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів") термін позовної давності для вимог, що випливають з перевезення, на яке поширюється ця Конвенція, встановлюється в один рік. Однак, у випадку навмисного правопорушення або такого неналежного виконання обов`язків, яке згідно законодавства, що застосовується судом або арбітражем, який розглядає справу, прирівнюється до навмисного правопорушення, термін позовної давності встановлюється в три роки.

Позивач заперечує з приводу заяви про пропущення строку позовної давності тим, що відповідачем не доведено відсутності його вини у простроченні виконання зобов`язання за договором перевезення. З урахуванням умов укладеного між сторонами договору щодо відповідальності сторін та презумпції вини відповідача, правильним є застосування, передбаченого ст. 32 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення, трирічного строку позовної давності щодо вчиненого відповідачем навмисного правопорушення (навмисного неналежного виконання обов`язків відповідача).

Як встановлено судом вище, строк оплати послуг з транспортно-експедиційного обслуговування настав 29.08.2018. З позовом позивач звернувся 27.12.2018, тобто в межах строку позовної давності. В період з дати отримання рахунку на оплату по дату звернення позивача з позовом до суду відповідачем жодних дій з оплати вартості наданих послуг не вчинено.

За викладеного, позовні вимоги за первісним позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 41356,00 грн. підлягають задоволенню.

Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, 18 березня 2019 року від Приватного акціонерного товариства "Юнікон" надійшла зустрічна позовна заява, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп" та Фізичної особи-підприємця Тарнавського Григорія Йосиповича солідарно 94 676,32 грн. збитків та 3 000,00 грн. - неустойки за порушення строків доставки вантажу.

Позовні вимоги за зустрічним позовом мотивовані порушенням умов договору №Екс-01/2019 на транспортно-експедиторське обслуговування від 12.06.2017. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що переданий до перевезення вантаж до пункту призначення доставлений зіпсованим, у зв`язку з чим виникла необхідність у зниженні ціни на товар, що завдало збитків у розмірі 97 676,32 грн.

Так, з матеріалів справи вбачається, що також не заперечується сторонами, 12.06.2017 сторонами була погоджена заявка №5/7-1 на здійснення перевезення автомобільним транспортом вантажу, а саме: замороженої ягоди, 30 палет, брутто 20150 кг. за місцем завантаження 05.07.2017 р. за адресами: АДРЕСА_1 . Дніпро, вул АДРЕСА_2 Сухомлинського, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 Промислова, 9 із доставкою його 10.07.2017 р. в Польщу, Біла-Подляска, вул. Пулноцна, 5, ОСОБА_8 ; водій: ОСОБА_4 .

У заявці сторонами погоджено наступні умови транспортування вантажу:

- водій зобов`язаний здійснювати перевезення з додержанням температурного режиму не вище мінус 18 С та не нижче мінус 21С;

- експедитор зобов`язаний ознайомити водія з особливими вимогами щодо транспортування. Замовник підтверджує, що завантаження відбулось при температурі мінус 18 С.

На виконання умов вказаної заявки та договору Экс-01/2019 на транспортно-експедиторське обслуговування від 12.06.2017, ТОВ "ТД "Карго Груп" надав експедиторські послуги, шляхом залучення перевізника ФОП ОСОБА_3 , який здійснив перевезення наступного вантажу:

- полуниця швидкозаморожена (IQF) калібрована 15-25 мм, 25-35 мм+мм сорт Хоней, Клері з видаленою плодоніжкою в кількості 6 975 кг., вартістю 10 462, 50 Євро;

- полуниця швидкозаморожена (IQF) не калібрована сорт Клерці з видаленою плодоніжкою в кількості 5 525, 00 кг., вартістю 7 845, 50 євро;

- полуниця швидкозаморожена (IQF) джем класс сорт Хоней, Клері з видаленою плодоніжкою в кількості 1 000 кг., вартістю 1 270, 00 євро;

- полуниця швидкозаморожена (IQF) калібрована 15-25 мм суміш сортів з видаленою плодоніжкою в кількості 6 750, 00 кг., вартістю 10 462, 50 євро.

Вказаний вище товар прибув до місця отримання його одержувачем 12.07.2017, що підтверджується товарно-транспортною накладною CMR № 266807, яка в графі 24 містить підпис одержувача - POL-KRES AGRA Sp.z.o.o.

Обґрунтовуючи вимогу про стягнення збитків, ПрАТ "Юнікон" зазначає, що при здійсненні розвантажувальних робіт після прибуття вантажу до адреси вантажоодержувача було виявлено, що температура у рефрижераторі після його відкриття складала мінус 13-14С; в результаті чого доставлений товар зіпсований, а тому ПрАТ "Юнікон" було вимушене знизити ціну на товар, та уклало додаткову угоду з POL-KRES AGRA Sp.z.o.o., в якій сторони дійшли згоди, у зв`язку з виявленою невідповідністю якості товару, що підтверджується актом про виявлені невідповідності по якості від 27.07.2017, змінити ціну товару, шляхом її зменшення з 30 040,50 євро до 27 437,50 євро.

Відтак, ПрАТ "Юнікон" вважає, що йому завдані збитки в сумі, на яку було зменшено вартість товару, а саме 2 603, 00 євро, що станом на 31.07.2017 складало 94 676, 32 грн., які просить стягнути з відповідачів солідарно. Також ПрАТ "Юнікон" просить стягнути неустойку у розмірі 3000,00 грн. за порушення строків доставки вантажу.

Розглянувши зустрічні позовні вимоги, суд доходить висновку про закриття провадження у справі за зустрічним позовом в частині стягнення збитків у розмірі 94 676, 32 грн., з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.06.2018 у справі №921/673/17-г/8, залишеним без змін поставною Центрального апеляційного господарського суду від 12.12.2018, в задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства "Юнікон" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп" та Фізичної особи-підприємця Тарнавського Григорія Йосиповича про стягнення збитків у розмірі 94 676,32 грн. відмовлено.

Як вбачається із названого рішення, зустрічний позов обґрунтовано тим, що переданий до перевезення товар, доставлений зіпсованим, у зв`язку із недодержанням температурного режиму у рефрижераторі, чим завдано збитків у розмірі знижки на ціну полуниці, яку ПрАТ "Юнікон" надав POL-KRES AGRA Sp.z.o.o. за товар, шляхом укладення додаткової угоди №1.

Тобто, викладені у зустрічному позові вимоги та його обґрунтування співпадає із вимогами та обґрунтуванням зустрічного позову у справі №921/673/17-г/8 за результатами розгляду якого прийнято рішення про відмову в задоволенні зустрічного позову, яке набрало законної сили.

З викладеного слідує, що між цими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав вже прийнято рішення, що набрало законної сили, а відтак провадження у справі за зустрічним позовом в частині стягнення збитків у розмірі 94 676,32грн. підлягає закриттю на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

ПрАТ "Юнікон" просить стягнути солідарно з відповідачів за зустрічним позовом штрафні санкції за порушення строків доставки товару у розмірі 3000,00грн.

При цьому, ПРАТ "Юнікон" посилається на положення договору (п.4.1.19 та п.6.6. договору). Відповідно до п.4.1.19 договору експедитор несе солідарну з перевізником, відповідальність за вантаж у відповідності з умовами Конвенції про Договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів.

За прострочення доставки вантажу замовник стягує у встановленому порядку з експедитора неустойку в сумі 1500,00грн. за кожну добу прострочки (п.6.6. договору).

Відповідальність експедитора ТОВ "ТД "Карго Груп" визначена у розділі 6 договору від 12.06.2017.

За змістом пункту 6.6. цього договору відповідальність за прострочення доставки вантажу не є солідарною, неустойка у разі прострочення доставки вантажу стягується лише з експедитора.

Згідно пункту 6 Додатку №1 до договору від 12.06.2017 планована дата доставки 10.07.2017 о 9:00год., разом з тим, доставка товару відбулася лише 12.07.2017, що не спростовано ТОВ "ТД "Карго Груп" та перевізником ФОП ОСОБА_3 .

Отже, прострочка виконання зобов`язання має місце. Виходячи з розміру неустойки, яка визначена в договорі між ТОВ "ТД "Карго Груп" та ПрАТ "Юнікон", неустойка складає 3 000,00грн. (1500,00х2дні прострочки).

Однак зазначена вимога задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до статті 19 Конвенції вважається, що мало місце прострочення доставки, якщо вантаж не був доставлений в узгоджений термін або фактична тривалість перевезення з урахуванням обставин справи, і зокрема, у випадку часткового завантаження транспортного засобу, часу, необхідного при звичайних умовах для комплектації вантажів для повного завантаження, перебільшує час, який був би необхідний сумлінному перевізнику.

У відповідності до положень статей 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст.313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Стаття 315 Господарського кодексу України передбачає порядок вирішення спорів щодо перевезень, а саме, до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії. Претензії можуть пред`являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п`яти днів. Щодо спорів, пов`язаних з міждержавними перевезеннями вантажів, порядок пред`явлення позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

У відповідності до статті 23 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956 року в м. Женеві, у випадку прострочення доставки, якщо позивач доведе, що прострочення завдало збитку, перевізник компенсує такий збиток, який не може перевищувати плату за перевезення.

Статтею 30 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956 передбачено порядок подання претензій і позовів, зокрема, прострочення в доставці вантажу може призвести до сплати компенсації лише в тому випадку, якщо заява перевізнику була зроблена у письмовій формі протягом двадцяти одного дня від дня передачі вантажу у розпорядження одержувача. При обчисленні термінів, що передбачені цією статтею, відповідно день видачі вантажу, день перевірки, або день передачі вантажу у розпорядження одержувача до терміну не зараховується. Перевізник та одержувач надають один одному всі належні умови для здійснення необхідних обстежень та перевірок.

З боку ПрАТ "Юнікон" претензія про сплату збитків, у тому числі неустойки, відповідачам за зустрічним позовом не пред`являлась. Договір на транспортно-експедиторське обслуговування від 12.06.2017, яким передбачена відповідальність за порушення строків доставки вантажу, укладено лише з ТОВ "ТД"Карго Груп", та не поширює свою дію на ФОП ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.41 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, будь-яка умова, яка прямо чи опосередковано відступає від положень цієї Конвенції, є недійсною. Недійсність такої умови не спричиняє недійсність інших умов договору.

У відповідності до ст.9 Конституції України та статті 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства; якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Отже, Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956 року в м.Женеві, передбачено виключно відшкодування збитку у випадку прострочення доставки, якщо позивач доведе, що прострочення завдало збитку; стягнення ж штрафних санкцій за прострочення строків доставки товару Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів не передбачено.

Згідно статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (статті 77-78 ГПК України).

Суд погоджується з доводами ТОВ "ТД"Карго Груп" про те, що Акт від 20.08.2018, який засвідчує, що серед документів, направлених на адресу ТОВ "Юнікон" не було ряду документів, подано з порушенням вимог ст.ст.80, 165 Господарського процесуального кодексу України. Згідно відстеження Укрпошти, датою вручення поштового відправлення є 21.08.2018, проте Акт, який засвідчує відсутність документів, складено 20.08.2018. Підтвердженням належного перевезення є будь-який примірник CMR, у графі 24 якого відображена відмітка вантажоодержувача про отримання вантажу. Усі примірники накладних з оригінальними відмітками є рівноцінними. Щодо перевезення вантажу при температурі -18С, то доказів зворотного відповідачем не надано. Стосовно Акту експертної оцінки якості полуниці швидкозамороженої від 12.11.2018, то він складений на підставі документів, які були досліджені судами у справі №921/673/17-г/8. Цей Акт складався не безпосередньо в місці та в момент розвантаження, а більше як через рік в країні-вантажовідправника. Стосовно відмітки про температуру -13, -14С в CMR, то цьому запису надана оцінка при розгляді справи №921/673/17-г/8.

Суд не вбачає підстав задовольнити заяву ПрАТ "Юнікон" від 10 травня 2019 року про визнання неналежними, недопустимими та недостовірними надані відповідачами додаткові копії СМR, виготовлені для контролюючих органів та ксерокопії СМR "третій екземпляр для перевізника", оскільки в матеріалах справи міститься оригінальний примірник СМR (а.с.81, т.3) та копія оригінала "для перевізника", засвідчена підписом та штампом вантажоодержувача, яка не містить жодних застережень.

Згідно з ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 4 500,00 грн.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №04-12 від 21.12.2018 позивачем за первісним позовом сплачено адвокату Лоза В.М. 4 500,00 грн. на підставі договору про правову допомогу №б/н від 14.12.2018.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом вищенаведених норм ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

При цьому, відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами ст. 129 ГПК України, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Врахувавши вказане та надані позивачем докази (договір про правову допомогу №б/н від 12.12.2018, акт приймання-передачі наданих послуг від 21.12.2018, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008, квитанцію до прибуткового касового ордера №04-12 від 21.12.2018 на суму 4 500,00 грн.), проаналізувавши складність дій, вчинених адвокатом протягом розгляду справи, суд дійшов висновку про адекватність визначеного розміру вартості адвокатських послуг у розмірі 4 500,00 грн.

В свою чергу, фізична особа-підприємець ОСОБА_3 просить стягнути з ПрАТ "Юнікон" витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00грн. (а.с.77-80, т.3). У якості доказів надання йому правової допомоги надає копію договору про правову допомогу, укладений з адвокатом Лоза В.М. (а.с.83-84, т.3), свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008 (а.с.98, т.3); ордер серія ТР №058661 від 02.04.2019 (а.с.85, т.3), квитанцію до прибуткового касового ордера №06-03 від 02.04.2019 на суму 8000,00грн. (а.с.86, т.3), Акт передачі наданих послуг від 02.04.2019, згідно якого відповідачу-2 надані послуги: ознайомлення із зустрічними вимогами, проведення їх оцінки з огляду на положення законодавства 4год. 15 хв., вивчення та аналіз доданих до позову документів 4 год.00хв., підготовка відзиву на зустрічний позов - 6 год.00хв., вчинення інших дій, необхідних для розгляду справи та її повного юридичного супроводу (в тому числі, підготовка пояснень, заяв, клопотань, інших письмових документів) 12год.00хв. Вартість послуг складає 8000,00грн.

ПрАТ "Юнікон" заперечує проти стягнення зазначеної суми витрат на професійну правничу допомогу, вказує на те, що дії з підготовки пояснень, клопотань тощо адвокатом Лоза В.М. не вчинялись.

Враховуючи заперечення ПрАТ "Юнікон" щодо розміру витрат на професійну правову допомогу сплачену адвокату Лоза В.М., кількість документів, підготовлених адвокатом у зв`язку з наданням ОСОБА_3 правової допомоги у даній справі (відзив на зустрічну позовну заяву від 02.04.2019 (а.с.77-80), відзив на уточнення до зустрічної позовної заяви (а.с.16, т.4)), відсутність клопотань, які б подавались відповідачем -2 за зустрічним позовом, суд вважає за необхідне обмежити розмір виплати з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи та стягнути на користь фізичної особи - підприємця Тарнавського Г.Й. 3000,00грн.

Вирішуючи питання розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, господарський суд враховує наступне.

Згідно статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема, в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п.5).

Під час розгляду справи господарський суд дійшов висновку про закриття провадження у справі за зустрічним позовом в частині стягнення збитків у розмірі 94 676, 32 грн. на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

ПрАТ "Юнікон" за розгляд зустрічної позовної заяви сплатило згідно платіжного доручення №8593 від 15.03.2019 судовий збір у розмірі 1 921,00грн.

У зв`язку із закриттям провадження у справі в частині стягнення збитків у розмірі 94 676, 32 грн. на підставі пункту 3 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору, пов`язані з розглядом справи в цій частині, підлягають поверненню на користь позивача за зустрічним позовом на підставі його клопотання у розмірі 1 862,00грн.

На дату прийняття рішення у справі клопотання про повернення суми судового збору від ПрАТ "Юнікон" не надходило.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на ПрАТ "Юнікон", а саме: витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. (за розгляд первісного позову) та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 500,00 грн. на користь ТОВ "ТД"Карго Груп" (первісний позов); витрати по сплаті судового збору за розгляд зустрічного позову в розмірі 59,00грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00грн. на користь ФОП ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 123, 126, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп" до Приватного акціонерного товариства "Юнікон" про стягнення 41 356,00 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (49005, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, буд. 28А, ідентифікаційний код 23647276) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп" (04205, м. Київ, просп. Оболонський, буд. 23А, ідентифікаційний код 40095243) заборгованість у розмірі 41356 (сорок одна тисяча триста п`ятдесят шість)грн.00коп., витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві)грн.00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 500 (чотири тисячі п`ятсот)грн.00коп., про що видати наказ.

Закрити провадження у справі за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Юнікон" до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп", відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Тарнавського Григорія Йосиповича про стягнення збитків у розмірі 94 676 (дев`яносто чотири тисячі шістсот сімдесят шість) грн. 32 коп.

В задоволенні вимоги за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Юнікон" до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Карго Груп", відповідача-2: Фізичної особи-підприємця Тарнавського Григорія Йосиповича про стягнення штрафних санкцій у розмірі 3 000 (три тисячі)грн.00коп. - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Юнікон" (49005, м. Дніпро, вул. Олеся Гончара, буд. 28А, ідентифікаційний код 23647276) на користь Фізичної особи-підприємця Тарнавського Григорія Йосиповича ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі)грн.00коп., про що видати наказ.

Витрати пов`язані зі сплатою судового збору за розгляд зустрічного позову у розмірі 59 (п`ятдесят дев`ять) грн. 00коп. покласти на Приватне акціонерне товариство "Юнікон".

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.07.2019

Суддя Н.М. Євстигнеєва