ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2019 р. м. Київ Справа № 911/829/19

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання Стаднік О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Миронівське», Київська область, Миронівський район, м. Миронівка

до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», м. Київ

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1) Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло Уляна Василівна, Київська область, м. Ірпінь

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Успіх», Донецька область, м. Дружківка

3) Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро Дон», Донецька область, м. Краматорськ

4) Партнерство з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт», London, England

про визнання припиненою іпотеки, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів і рішень державного реєстратора

представники:

від позивача - О.О.Вашека

від вiдповiдача - Д.В.Крижовий

від третьої особи 1 - не з`явився

від третьої особи 2 - Є.Ю.Отцевич

від третьої особи 3 - не з`явився

від третьої особи 4 - Г.Є.Бойко

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Миронівське» (далі - позивач) б/н від 26.03.2019 року (вх.№868/19 від 27.03.19 року) до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору 1) Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло Уляна Василівна (далі - третя особа 1), 2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний дім «Успіх» (далі - третя особа 2) про визнання припиненою іпотеки, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів і рішень державного реєстратора.

Ухвалою суду від 08.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/829/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.05.2019 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву б/н від 26.04.2019 року (вх. №8519/19 від 02.05.2019 року), в якому відповідач проти позову заперечує та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування заперечень, викладених у відзиві, відповідач зазначає, що розрахунок (погашення кредитної заборгованості) відбувся у період фактичної відсутності грошових коштів на рахунку банку, а механізм розрахунку не відповідає вимогам, встановленим Національним Банком України, зокрема, постанові НБУ №510/БТ від 19.08.2014 року «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПАТ «Банк Камбіо» та постанові НБУ №603/БТ від 25.09.2014 року «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» шляхом призначення куратора». Відповідач зазначає, що укладення спірних додаткових забезпечувальних договорів мало удаваний характер, а належного виконання зобов`язань не відбулось, оскільки не відбулось реального надходження коштів на рахунок банку. Тому, на думку відповідача, Наказ Уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» №109 від 18.07.2018 року щодо нікчемності правочинів є правомірним та є підставою для вчинення реєстраційних дій для поновлення іпотеки. Крім того, відповідач посилається на те, що п. 5.1. Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки за виробом іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», а згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку», застереження вважається Договором про задоволення вимог іпотекодержателя і є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Тому, державним реєстратором правомірно винесено рішення про реєстрацію та внесено запис про поновлення іпотеки.

До суду від третьої особи 2 надійшли письмові пояснення б/н від 02.05.2019 року (вх. №9074/19 від 10.05.2019 року) на виконання вимог ухвали суду від 08.04.2019 року, в яких третя особа позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити позов в повному обсязі.

До суду від відповідача надійшло клопотання №04/500 від 10.05.2019 року (вх. №9617/19 від 16.05.2019 року) про долучення доказів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 12.04.2019 року.

До суду від позивача надійшла відповідь на відзив б/н від 23.05.2019 року (вх. №10287/19 від 23.05.2019 року) та клопотання б/н від 28.05.2019 року (вх. №10590/19 від 28.05.2019 року) про долучення доказів до матеріалів справи.

Третя особа 1 - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло У.В., належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 28.05.2019 року без поважних причини не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, вимоги ухвали суду не виконала.

У судовому засіданні 28.05.2019 року представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 28.05.2019 року відкладено розгляд справи на 18.06.2019 року.

До суду від представника відповідача надійшла заява б/н від 07.06.2019 року (вх. №11619/19 від 11.06.2019 року) про долучення доказів до матеріалів справи та заява б/н від 10.06.2019 року (вх. №11620/19 від 11.06.2019 року) про зупинення провадження у справі.

До суду від представника Партнерства з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт" надійшла заява б/н від 13.06.2019 року (вх. №11825/19 від 13.06.2019 року) про вступ у справу у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

До суду від позивача надійшла заява б/н від 12.06.2019 року (вх. №135/19 від 14.06.2019 року) про вжиття заходів забезпечення позову та заява б/н від 12.06.2019 року (вх. №11891/19 від 14.06.2019 року) про зміну предмета позову шляхом заявлення додаткової позовної вимоги про визнання правовідносин за кредитними договорами припиненими.

До суду від позивача надійшла заява б/н від 18.06.2019 року (вх. №11965/19 від 18.06.2019 року) про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-ДОН" (84313, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, буд. 10 оф.1402, код 30944567) та Партнерство з обмеженою відповідальністю "Інланд Транзіт" (INLAND TRANSIT LLP) (реєстраційний номер ОС 310732, місцезнаходження: Unit 5, Olympia Industrial Estate, Coburg Road, London, N22 6TZ, England, Great Britain; адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Володимирська, 49Б, адвокатське бюро Олени Мартинюк).

Третя особа 1 - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло У.В., належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання 18.06.2019 року без поважних причин повторно причини не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, вимоги ухвали суду не виконала.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року відмовлено Публічному акціонерному товариству "Банк Камбіо" в задоволенні заяви б/н від 10.06.2019 року (вх. №11620/19 від 11.06.2019 року) про зупинення провадження у справі №911/829/19 до розгляду справи №911/1202/19; відмовлено Публічному акціонерному товариству "Миронівське" у прийнятті до розгляду заяви б/н від 12.06.2019 року (вх. №11891/19 від 14.06.2019 року) про зміну предмета позову; залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Дон» та Партнерство з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт»; закрито підготовче провадження та призначено справу №911/829/19 до судового розгляду по суті на 02.07.2019 року.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року відмовлено Публічному акціонерному товариству «Миронівське» у задоволенні заяви б/н від 12.06.2019 року (вх.№135/19 від 14.06.2019 року) про забезпечення позову.

До суду від позивача надійшло клопотання б/н від 25.06.2019 року (вх. №12572/19 від 25.06.2019 року) про долучення до матеріалів справи поштових квитанцій та описів вкладення в якості доказів надіслання третім особам копії позовної заяви з додатками.

До суду від третьої особи 4 - Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» надійшли письмові пояснення б/н від 26.06.2019 року (вх. №12673/19 від 26.06.2019 року), в яких третя особа позовні вимоги ПАТ «Миронівське» підтримує та просить суд позов задовольнити повністю.

Треті особи - Державний реєстратор Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло У.В. та ТОВ «Євро-Дон», належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 02.07.2019 року без поважних причини не явились, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвали суду не виконали.

Представник позивача у судовому засіданні 02.07.2019 року позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 02.07.2019 року проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представники третіх осіб - ТОВ «Торгівельний дім «Успіх» та Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транс» позовні вимоги ПАТ «Миронівське» підтримали та поросили суд позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд вважає, що третя особа 1 та 2 належним чином та завчасно повідомлялись про розгляд справи, а також керуючись ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення третіх осіб та про розгляд справи за відсутності повноважних представників третіх осіб.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 02.07.2019 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» (за договором - іпотекодержатель) та Публічним акціонерним товариством «Миронівське» (за договором - іпотекодавець) 07.11.2013 року укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. за №1426 (далі - Договір іпотеки) (том 1, а.с. 61-64).

Згідно п. 1.1. Договору іпотеки, за цим Договором іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позивальника, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з: Кредитного договору №749/01-2013 (відзивна відновлювальна кредитна лінія) від 30.04.2013 р., укладеного між іпотекодержателем та позичальником, з урахуванням усіх можливих змін та/або доповнень, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з додаткових угод до Кредитного договору №749/01-2013 (відзивна відновлювальна кредитна лінія) від 30.04.2013 р.; Генеральної кредитної угоди №751/01-2013 від 21.05.2013р., укладеної між іпотекодержателем та позичальником, з урахуванням усіх можливих змін та/або доповнень, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з додаткових угод до Генеральної кредитної угоди №751/01-2013 від 21.05.2013 р.; усіх кредитних договорів, що укладені або можуть бути укладені в майбутньому між іпотекодержателем та позичальником в межах Генеральної кредитної угоди №751/01 -2013 від 21.05.2013 р. з урахуванням усіх можливих змін та/або доповнень, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з додаткових угод до кредитних договорів, що укладені або можуть бути укладені в майбутньому між іпотекодержателем та позичальником в межах Генеральної кредитної угоди №751/01-2013 від 21.05.2013 р., в тому числі, але не виключно з Кредитного договору №750/02-2013 від 21.05.2013 р., укладеного між іпотекодержателем та позичальником, з урахуванням усіх можливих змін та/або доповнень, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з додаткових угод до Кредитного договору №750/02-2013 від 21.05.2013 р.; Кредитного договору №752/03-2013 від 03.06.2013 р., укладеного між іпотекодержателем та позичальником, з урахуванням усіх можливих змін та/або доповнень, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з додаткових угод до Кредитного договору №752/03-2013 від 03.06.2013 р.; Кредитного договору №755/04-2013 від 26.06.2013 р., укладеного між іпотекодержатслсм та позичальником, з урахуванням усіх можливих змін та/або доповнень, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з додаткових угод до Кредитного договору №755/04-2013 від 26.06.2013 р.; Кредитного договору №762/05-2013 від 12.09.2013 р., укладеного між іпотекодержателем та позичальником, з урахуванням усіх можливих змін та/або доповнень, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з додаткових угод до Кредитного договору №762/05-2013 від 12.09.2013 р. (далі за текстом - «основне зобов`язання»).

Відповідно до п. 1.2. Договору, в забезпечення виконання зобов`язань перед іпотекодержателем, вказаних у п. 1.1. цього Договору, іпотекодавець передає іпотекодержателю в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, зокрема: нежиле приміщення, площею 182,9 кв.м. в нежитловій будівлі, що розташоване за адресою Київська область, Миронівський район, село Польове, вулиця Леніна, будинок 14, приміщення 2 (далі - предмет іпотеки); нежиле приміщення, столова, площею 111,7 кв.м. в нежитловій будівлі, що розташоване за адресою: Київська область, Миронівський район, село Польове, вулиця Леніна, будинок 15, приміщення 3, (далі - предмет іпотеки); нежиле приміщення, площею 123,7 кв.м. в нежитловій будівлі, що розташоване за адресою Київська область, Миронівський район, село Польове, вулиця Леніна, будинок 14, приміщення 1 (далі - предмет іпотеки).

Пунктом 1.4. Договору іпотеки передбачено, що згідно звіту про незалежну оцінку вартості нежилих приміщень та нежитлових будівель від 20.08.2013 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Аргумент ЕРА», ринкова вартість зазначених нежилих приміщень складає 89245,00 грн.

На строк дії цього Договору, предмет іпотеки залишається у володінні (користуванні іпотекодавця) (п. 1.6. Договору іпотеки).

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2., 4.3. Договору іпотеки, іпотекодавець солідарно з позичальником несе відповідальність перед іпотекодержателем. Іпотекодавець несе відповідальність перед іпотекодержателем в межах вартості предмета іпотеки. У випадках звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодавець зобов`язується повідомити про це позичальника. Іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за зобов`язаннями, що забезпечені іпотекою за цим Договором, та вимог за цим Договором у випадку неналежного виконання позичальником своїх обов`язків перед іпотекодержателем за зобов`язаннями, що забезпечені іпотекою за цим Договором, у випадку неналежного виконання іпотекодавцем своїх зобов`язань за даним Договором та в інших випадках, передбачених цим Договором. Іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом 30-ти календарних днів іпотекодавцем не буде виконана вимога про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов цього Договору. Спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки визначається іпотекодержателем у цій вимозі. Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» спосіб стягнення: на підставі рішення суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в цьому Договорі.

У пункті 7.2. Договору іпотеки сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим Договором. У випадку продовження строків виконання зобов`язань, що забезпечені іпотекою за цим Договором (шляхом укладення Додаткових угод до нього), іпотека, передбачена цим Договором, зберігається до повного виконання вказаних зобов`язань.

Як зазначає позивач в позовній заяві, 12.09.2014 року заборгованість позичальника - ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх» перед відповідачем - ПАТ «Банк «Камбіо» за Кредитним договором №749/01-2013 від 30.04.2013 року, Генеральною кредитною угодою №751/01-2013 від 21.05.2013 року, Кредитним договором №750/02-2013 від 21.05.2013 року, Кредитним договором №752/03-2013 від 03.06.2013 року, Кредитним договором №755/04-2013 року 26.06.2013 року повністю погашена, що підтверджується довідкою ПАТ «Банк Камбіо» №22/657 від 16.03.2015 року (том 1, а.с. 65), №22/380 від 16.06.2015 року (том 1, а.с. 66) та повідомленням ТОВ «Торгівельний дім «Успіх» №05/12-1 від 05.12.2014 року (том 1, а.с. 67).

Погашення заборгованості позичальника за Кредитними договорами в сумі 6450716,24 грн. відбулось за рахунок списання грошових коштів з рахунків поручителів позичальника - ТОВ «Євро-Дон» (на підставі Договору поруки від 10.09.2014 р., укладеного між ПАТ «БАНК КАМБІО» та ТОВ «ЄВРО-ДОН») (том 1, а.с. 68-69) та ПОВ «Інланд Транзіт» (на підставі Договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 10.09.2014 р., укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» та ПОВ «Інланд Транзіт») (том 1, а.с. 70).

У зв`язку з виконанням у повному обсязі зобов`язань за Кредитними договорами, ПАТ «Банк Камбіо» оформлено повідомлення №04/2786 від 03.12.2014 р. (том 1, а.с. 71), згідно якого ПАТ «Банк Камбіо» повідомив Реєстраційну службу Миронівського районного управління юстиції про припинення Договору іпотеки від 07.11.2013 року та на підставі зазначеного листа просив внести записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження нерухомого майна.

На підставі зазначеного повідомлення банку, 23.12.2014 року державним реєстратором Миронівського районного управління юстиції Київської області проведено державну реєстрацію припинення іпотеки та обтяжень стосовно нежитлових приміщень, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №31542921 від 24.12.2014 року, №31544260 від 24.12.2014 року, №31535246 від 24.12.2014 року, №31541018 від 24.12.2014 року, №31527739 від 24.12.2014 року, №31525975 від 24.12.2014 року (том 1, а.с. 72-77).

Позивач посилається на те, що 03.10.2018 року на його адресу від ПАТ «Банк Камбіо» надійшло повідомлення-вимога в порядку ст.ст. 35, 36, 37 Закону України «Про іпотеку» №22/1773 від 21.09.2018 року (том 1, а.с. 78-84), в якій повідомляється про наявність станом на 03.09.2018 року у позичальника - ТОВ «Торгівельний дім «Успіх» заборгованості за Кредитними договорами №749/01-2013 від 30.04.2013 року, №750/02-2013 від 21.05.2013 року, №752/03-2013 від 03.06.2013 року, №755/04-2013 від 26.06.2013 року, у зв`язку з чим банк повідомив позивача про необхідність погашення у 30-денний строк з моменту отримання зазначеної вимоги вказаної заборгованості, а також попередив, що у разі невиконання даної вимоги, банком буде звернуто стягнення на предмети іпотеки (у тому числі, житлові приміщення позивача) шляхом набуття права власності. До вказаного повідомлення-вимоги додано повідомлення ПАТ «Банк Камбіо» про нікчемність правочинів та застосування наслідків нікчемності №22/1781 від 21.09.2018 року (том 1, а.с. 89-92).

З зазначеного повідомлення вбачається, що наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северина Ю.П. №109 від 18.07.2018 року затверджено Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності від 18.07.2018 року, яким виявлено ознаки нікчемності, передбачені п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в певних правочинах, зокрема, правочині щодо відступлення/розірвання/припинення Договору іпотеки від 07.11.2013 року, укладеного з ПАТ «Миронівське», Договорі застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 10.09.2014 року, укладеному з ПОВ «Інланд Транзіт», Договорі поруки від 10.09.2014 року, укладеноого з ТОВ «Євро -Дон». Застосовано наслідки нікчемності правочинів, в т.ч. здійснено зворотні транзакції по рахунку за нікчемним правочином.

У відповідь на зазначене повідомлення-вимогу, позивачем на адресу ПАТ «Банк Камбіо» направлено лист №26-1 від 26.10.2018 року (том 1, а.с. 93), в якому позивач повідомив про незгоду стосовно нікчемності правочинів. Оскільки, у позивача з ПАТ «Банк Камбіо» відсутні господарські відносини, а також, чинні договори іпотеки/застави, тому, ПАТ «Банк Кмбіо» не є іпотекодержателем, заставодержателем будь-якого майна позивача, а тому й відсутні підстави для виконання вимоги банку про погашення вказаної у повідомленні заборгованості (докази надіслання наявні в матеріалах справи, том 1, а.с.94).

В той же час, 15.03.2019 року позивачу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо, що 14.03.2019 року право власності на належне йому майно - нежитлові приміщення, зареєстровано за ПАТ «Банк Камбіо» на підставі Договору іпотеки від 07.11.2013 року, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №159659221 від 15.03.2019 року, №159660609 від 15.03.2019 року, №159657569 від 15.03.2019 року (том 1, а.с. 95-103).

Внаслідок зазначених дій банку, з володіння позивача поза його волею, вибули нежитлові приміщення, що і стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом з метою захисту порушеного права власності на належне йому майно.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Окремим видом застави є іпотека, як застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що зазначений Договір іпотеки забезпечував виконання грошових зобов`язань: ТОВ «Торгівельний дім «Успіх» перед ПАТ «Банк Камбіо» за Кредитним договором №749/-01-2013 від 30.04.2013 року, Генеральною кредитною угодою №751/01-2013 від 21.05.2013 року, Кредитним договором №750/02-2013 від 21.05.2013 року, Кредитним договором №752/03-2013 від 03.06.2013 року, Кредитним договором №755/04-2013 від 26.06.2013 року, Кредитним договором №762/05-2013 від 12.09.2013 року.

Пунктом 7.2. Договору іпотеки передбачено, що Договір набирає чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим Договором.

Внаслідок погашення заборгованості позичальника перед банком, зобов`язання за Кредитними договорами (основне зобов`язання) припинились, а тому, припинилась іпотека за Договором іпотеки від 07.11.2013 року, що також підтверджується повідомленням ПАТ «Банк Камбіо» №04/2786 від 03.12.2014 року про припинення зобов`язань за Договором іпотеки. Крім того, на підставі зазначеного повідомлення банку у встановленому законодавством порядку проведено державну реєстрацію припинення іпотеки, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №31542921 від 24.12.2014 р., №31544260 від 24.12.2014 р., №31535246 від 24.12.2014 р., №31541018 від 24.12.2014 р., №31527739 від 24.12.2014 р., №31525975 від 24.12.2014 р.

Однак, з наявних в матеріалах справи Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 14.03.2019 року державним реєстратором КП «Реєстрація плюс» Товкайло У.В. проведено реєстрацію за ПАТ «Банк Камбіо» права власності на спірні нежитлові приміщення на підставі Договору іпотеки від 07.11.2013 року, який припинено у зв`язку із виконанням позичальником у повному обсязі своїх зобов`язань за Кредитними договорами та проведено відповідну державну реєстрацію припинення іпотеки.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, підставою для вчинення таких реєстраційних дій є Наказ Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» №109 від 18.07.2018 року про нікчемність правочинів - Договору застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 10.09.2014 року, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» та ПОВ «Інланд Транзіт», яким передано в забезпечення право вимоги грошових коштів за Договором інвестиційного вкладу №О8д/978EURO від 21.06.2016 року та Договору поруки від 10.09.2014 року, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Євро-Дон» та ТОВ Торгівельний дім «Успіх».

Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що відповідно до ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право: 4) повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; 5) заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду, у тому числі про винесення рішення, відповідно до якого боржник банку має надати інформацію про свої активи.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов`язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

На виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноваженою особою банку здійснено ряд заходів, за результатами яких видано Наказ №109, згідно якого затверджено Акт комісії з перевірки правочинів на предмет нікчемності від 18.07.2018 р., яким виявлено ознаки нікчемності, у тому числі у Договорі застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти) від 10.09.2014 року, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» та ПОВ «Інланд Транзіт», яким передано в забезпечення право вимоги грошових коштів за Договором інвестиційного вкладу №О8д/978EURO від 21.06.2016 року та Договорі поруки від 10.09.2014 року, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Євро-Дон» та ТОВ Торгівельний дім «Успіх».

Постановою Правління Національного банку України від 19.08.2014 року №510/БТ «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» шляхом призначення куратора», зокрема, заборонено банку використовувати для розрахунків у національній валюті прямі кореспондентські рахунки; зобов`язано Банк здійснювати розрахунки у національній валюті виключно через кореспондентський рахунок № 1 , який відкритий в Національному банку України.

Постановою Правління Національного банку України від 25.09.2014 року за №603/БТ ПАТ «Банк Камбіо» віднесено до категорії проблемних, запроваджено певні обмеження у діяльності Банку, зокрема, погашення заборгованості що виникла за будь-якими активними операціями Банку, мало відбуватись тільки в грошовій формі (крім набуття права власності на об`єкти застави) за погодженням із куратором Банку.

Згідно Інструкції про міжбанківський переказ коштів в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління НБУ від 16.08.2006 року №320, консолідований кореспондентський рахунок - кореспондентський рахунок, що відкритий у Національному банку і на якому об`єднані кошти банку та його філій для роботи банку у системі електронних платежів за відповідною моделлю обслуговування консолідованого кореспондентського рахунку.

Відповідач зазначає, що з урахуванням обмежень, встановлених Постановою Правління НБУ №510/БТ від 19.08.2014 року, саме на консолідованому кореспондентському рахунку №1 кошти мали б відображатись у разі їх реального надходження та саме на цей рахунок мали б надходити.

З викладеного, на думку відповідача, вбачається, що у банківській системі кошти клієнтів обліковуються як запис, однак, за відсутності коштів у банку платника, такі кошти не можуть зараховуватись на будь-який інший рахунок у тому числі відкритий в цьому ж банку, таким чином не можна вважати заборгованість за Кредитними договорами погашеною, адже на момент проведення розрахункових операцій кошти на банківських рахунках були відсутні та обліковувались виключно як запис.

Враховуючи викладене, відповідач зазначає, що розрахунок (погашення кредиту) відбувся у період фактичної відсутності грошових коштів на рахунках Банку, а механізм, у який здійснено такий розрахунок відбувся у порядку, який не відповідає вимогам, встановленим Національним банком України. Укладення додаткових забезпечувальних договорів мало удаваний характер, а відсутність дотримання норм, які регулюють процедуру звернення стягнення на предмет застави підтверджує неналежність виконання зобов`язання. Отже, на думку відповідача, належного виконання зобов`язання не відбулось.

З зазначеними твердженнями відповідача суд не може погодитись з огляду на наступне.

Застава (іпотека) як забезпечувальне зобов`язання, що має похідний характер від основного зобов`язання і припиняється у разі припинення виконанням зобов`язання, виконання якого забезпечене іпотекою. При цьому, законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням застави (іпотеки), адже за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості застава (іпотека) припиняється за фактом припинення виконанням основного зобов`язання.

Водночас, з огляду на положення статей 509, 526, 598 Цивільного кодексу України, статей 1, 7 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється лише у разі припинення у повному обсязі основного зобов`язання, забезпечення якого передбачено іпотечним договором.

При зверненні з позовом про визнання припиненою іпотеки за іпотечним договором необхідно довести повне припинення зобов`язань за кредитним договором.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 29.01.2019 року у справі №916/436/18, від 14.08.2018 року у справі №906/1130/17.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх» укладено Кредитний договір №749/01-2013 від 30.04.2013 року з лімітом кредитної лінії - 3000000,00 грн., дата повернення кредиту 11.09.2014 року, процентна ставка 23% (п.п. 1.3-1.6). Відповідно до п. 2.1. Банк відкриває рахунки: для обліку кредиту №0790, для обліку відсотків №0790 та Генеральна кредитна угода №751/01-2013 від 21.05.2013 року, згідно якої Банк надає позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених кредитними договорами, укладеними в межах цієї Угоди (п. 1.1). Загальний ліміт позичкової заборгованості за кредитами, наданими в межах цієї Угоди - 9600000,00 грн., строк повернення 11.09.2014 року, процентна ставка 23% (п. 2.2.1). Відповідно до п. 4.1. Банк відкриває позичальнику позичкові рахунки, згідно умов, укладених в межах даної Угоди кредитних договорів та додаткових угод до них.

В межах Генеральної кредитної угоди №751/01-2013 від 21.05.2013 р. укладено: Кредитний договір №750/02-2013 від 21.05.2013 року - сума кредиту 2000000,00 грн., дата повернення кредиту 11.09.2014 року, процентна ставка 23% (п.п. 1.2. -1.5.). Відповідно до п. 2.1. Банк відкриває рахунки: для обліку кредиту №0790, для обліку відсотків №0790 (п. 2.1.).

Кредитний договір №752/03-2013 від 03.06.2013 року - сума кредиту 4000000,00 грн., дата повернення кредиту 11.09.2014 року, процентна ставка 23% (п.п. 1.2. -1.5.). Відповідно до п. 2.1. Банк відкриває рахунки: для обліку кредиту №0790, для обліку відсотків №790 (п. 2.1.).

Кредитний договір №755/04-2013 від 26.06.2013 року - сума кредиту 1000000,00 грн., дата повернення кредиту 11.09.2014 року, процентна ставка 23% (п.п. 1.2. -1.5.). Відповідно до п. 2.1. Банк відкриває рахунки: для обліку кредиту №0790, для обліку відсотків №0790 (п. 2.1.).

Виконання вказаних Кредитних договорів забезпечено іпотекою згідно Договору іпотеки від 07.11.2013 року, укладеного між ПАТ «Банк Камбіо» та ПАТ «Миронівське».

10.09.2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Євро-Дон» укладено Договір поруки, згідно якого ТОВ «Євро-Дон» поручається перед Банком за виконання обов`язків ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх» за Кредитними договорами в сумі 643700,00 грн. Пунктом 2.1.4. Договору поруки встановлено право Кредитора здійснити договірне списання з рахунків поручителя у розмірі суми заборгованості за Кредитними договорами.

10.09.2014 року між ПАТ «Банк Камбіо» та ПОВ «Інланд Транзіт» укладено Договір застави майнових прав та відступлення прав вимоги (грошові кошти), яким також забезпечено Кредитні договори, укладені між ТОВ «Торгівельний дім «Успіх» та ПАТ «Банк Камбіо». Згідно умов Договору застави ПОВ «Інланд Транзіт» передає у заставу належні йому майнові права, а саме, право вимоги грошових коштів у розмірі 312122,80 євро за Договором інвестиційного вкладу №08д/978EURO від 21.06.2006 року, укладеного з ПАТ «Банк Камбіо».

Відповідно до п. 4.1. Договору застави майнових прав та відступлення права вимоги від 10.09.2014 року, заставодержатель набуває права вимоги в день невиконання боржником своїх зобов`язань за Кредитним договором та/або в день отримання від заставодавця заяви про дострокове повернення депозитного вкладу та/або в день порушення справи про банкрутство заставодавця/боржника. Заставодержатель з дня виникнення у нього права вимоги має право задовольнити свої вимоги шляхом списання коштів з депозитного рахунку Заставодавця №0141.978, відкритого по Договору інвестиційного вкладу №08д/978EURO від 21.06.2016 року з ПАТ «Банк Камбіо».

Відповідно до ч. 2 ст. 1071 Цивільного кодексу України, грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження у випадках, встановлених договором між банком і клієнтом.

Зазначене також узгоджується з п.1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті України, яка затверджена Постановою Правління Національного банку України №22 від 21.01.2004 року, згідно якого, договірне списання, це списання банком з рахунку клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

12.09.2014 року відбулось погашення заборгованості ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх» за Кредитними договорами шляхом здійснення Банком договірного списання грошових коштів: з рахунку ПОВ «Інланд Транзіт» №0141.978 (на підставі п. 4.1. Договору застави майнових прав), та з рахунку ТОВ «Євро-Дон» №0627 (на підставі п.2.4.1 Договору поруки), що підтверджується довідками ПАТ «Банк Камбіо» №22/657 від 16.03.2015 року та №22/3380 від 16.06.2015 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а також пп. 1.10, 4.2., 4.7 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Національного банку України від 18.06.2003 року №254: Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Меморіальні ордери є первинними документами.

Пунктами 5.1. - 5.5. Положення встановлено, що інформація, що міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку - особових рахунках та виписках з них. Записи у регістрах здійснюються лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного). Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій, (п. 5.6 Положення).

Отже, підтвердженням погашення заборгованості ТОВ «Торговельний Дім «Успіх» за Кредитними договорами є первинні документи бухгалтерського обліку і виписки з особових рахунків.

Так, з наданих виписок по рахунку ПОВ «Інланд Транзіт» №0141 та виписок по рахунку ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх» №00790.980, №0790.980, №0790.980, №0790.980, №0790.980, №0790.980, №0790.980, №0790.980 вбачається, що відбулось погашення заборгованості по процентам та кредиту за Кредитним договором №749/01-2013 від 30.04.2013, заборгованості по процентам та кредиту за Кредитним договором №750/02-2013 від 21.05.2013, заборгованості по процентам та кредиту за Кредитним договором №752/03-2013 від 03.06.2013, заборгованості по процентам та кредиту за Кредитним договором №755/04-2013 від 26.06.2013.

Таким чином, заборгованість ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх» за Кредитними договорами була погашена за рахунок грошових коштів ПОВ «Інланд Транзіт» та ТОВ «Євро-Дон», що підтверджується виписками з рахунків, а отже, припинились і правовідношення між ПАТ «Банк Камбіо» та ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх» за Кредитним договором №749/01-2013 від 30.04.2013 року, Генеральною кредитною угодою №751/01-2013 від 21.05.2013 року, Кредитним договором №750/02-2013 від 21.05.2013 року, Кредитним договором №752/03-2013 від 03.06.2013 року, Кредитним договором №755/04-2013 від 26.06.2013 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Враховуючи викладене, оскільки, Кредитні договори, як основне зобов`язання, припинено їх належним виконанням, суд дійшов висновку, що Договір іпотеки від 07.11.2013 року, укладений між ПАТ «Банк Камбіо» та ПАТ «Миронівське», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. за №1426 є припиненим.

Стосовно нікчемності правочинів та Наказу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банку Камбіо» №109 від 18.07.2018 року, яким затверджено Акт Комісії з перевірки правочинів (договорів) на предмет нікчемності, суд зазначає наступне.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити нормам кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно п. 7 ч. 3. ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нікчемними є правочини, які банк уклав та умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Уповноважена особа Фонду наділена розпорядчими повноваженнями реагування за наслідками перевірки правочинів на предмет виявлення серед них нікчемних. В той же час, вказане право не є абсолютним та кореспондується з обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон пов`язує нікчемність правочину у кожному конкретному випадку, із наданням обґрунтування по кожній з виявлених підстав визнання правочину нікчемним. Встановлення ознак нікчемності правочину без надання достатнього та належного правового обґрунтування призводить до безпідставного віднесення правочину до нікчемного.

Правочин може бути нікчемним тільки в силу закону, а не наказу уповноваженої особи Фонду, а застосування наслідків нікчемності можливе тільки на підставі рішення суду. Уповноважена особа ФГВФО не наділена повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Наказ уповноваженої особи Фонду є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду, що здійснює повноваження органу управління банку. Такий наказ не є підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків ані у Банку, ані у іншої сторони правочину, і не є підставою для застосування наслідків нікчемності правочинів.

Уповноважена особа Фонду не може застосовувати наслідки недійсності нікчемних правочинів, а тільки у разі виявлення нікчемних правочинів може вчинити дії щодо застосування наслідків недійсності - звернутися до суду з відповідним позовом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом (Велика Палата) у постанові від 11.04.2018 року у справі №910/12294/16, від 16.05.2018 року у справі №910/24198/19, від 20.06.2018 року у справі №755/7957/16, від 07.07.2018 року у справі №826/1476/15, від 04.04.2018 року у справі №916/2986/16, від 13.07.2018 року у справі №910/8030/17, від 20.03.2019 року у справі №826/6909/15.

Відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 6 ЦК України, сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Виходячи з наведених положень законодавства, ПАТ «Банк Камбіо», ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх», ТОВ «Євро-Дон» та ПОВ «Інланд Транзіт» на власний розсуд визначили умови щодо забезпечення виконання зобов`язань та порядку проведення розрахунків, які не суперечать законодавству.

Відповідачем у Наказі №109 від 18.07.2018 року не наведено жодних норм, які б забороняли особам передавати в заставу права вимоги за депозитним договором або поручатися за виконання зобов`язань позичальника, а банку вчиняти дії щодо звернення стягнення на майнові права або договірне списання коштів поручителя в рахунок погашення кредитної заборгованості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 218 ГК України, відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами непереборної сили.

Отже, звернення стягнення на майнові права за Договором інвестиційного вкладу №08д/978EURO від 21.06.2006 року та договірне списання коштів з поточного рахунку поручителя в рахунок оплати заборгованості позичальника за кредитними договорами, за відсутності будь-яких обмежувальних заходів з боку регулятора, не може вважатись перевагою (пільгою) у розумінні п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Водночас, за приписами п. 7 ч. З ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» підставою нікчемності правочинів визначено лише ті випадки, коли переваги (пільги) отримують окремі кредитори банку, а не сам банк.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що в результаті списання грошових коштів в рахунок погашення кредитної заборгованості окремими кредиторами банку були отримані певні переваги.

Матеріалами справи не підтверджено, що укладенням правочинів, визнаних нікчемними, банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без встановлення обов`язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог, або прийняв на себе зобов`язання щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність», або уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, або уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку, у тому числі правочини з пов`язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Суд погоджується із доводом позивача, що внаслідок даних правочинів банк в повному обсязі задовольнив свої вимоги, отримавши погашення заборгованості за кредитними договорами на свою користь. Внаслідок укладення договорів про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами застави майнових прав, відбулось погашення заборгованості перед банком, за рахунок нового кредитора, та зменшення заборгованості банку по грошовим зобов`язанням останнього.

Судом встановлено, що на момент звернення стягнення на майнові права за Договором інвестиційного вкладу №08д/978EURO від 21.06.2006 р. та договірного списання коштів з поточного рахунку поручителя в рахунок оплати заборгованості позичальника за кредитними договорами не діяло обмежень щодо розпорядження грошовими коштами на рахунках та здійснення інших банківських операцій, не було введено тимчасову адміністрацію, не було встановлено заборон на проведення безготівкових операцій, вкладники мали право вільно розпоряджатися коштами на свій власний розсуд, а тому висновок відповідача про надання ТОВ «Євро-Дон» та ПОВ «Інланд Транзіт» переваг перед іншими кредиторами банку є припущенням, яке не ґрунтується на фактичних обставинах справи та не підтверджено належними та допустимими доказами.

Укладення договору і спосіб його виконання не є тотожними. Перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок в одному банку не є правочинами в розумінні статей 202, 204, 626 ЦК України та Закону, а є банківськими операціями, а тому не можуть визнаватися нікчемними, оскільки проведені на виконання цивільно-правових договорів. Укладений між сторонами договір поруки та здійснене поручителем погашення кредиту були вчинені до віднесення 04.12.2014 року ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних і запровадження тимчасової адміністрації, а дії щодо перерахування грошових коштів з рахунку на рахунок не є правочинами, а є банківськими операціями, а тому доводи про їх нікчемність на підставі п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є безпідставними.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі №911/3880/15 та від 20.06.2018 року у справі №755/7957/16-ц.

Суд також погоджується з твердженням третіх осіб 2, 4 стосовно того, що ПОВ «Інланд Транзіт» та ТОВ «Євро-Дон» в результаті виконання Договору застави майнових прав та Договору поруки від 10.09.2014 року отримали право вимоги до ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх» у зв`язку з виконанням зобов`язання в силу ст. 556 ЦК України, сплативши банку грошові кошти в погашення зобов`язань за кредитним договором. На суму сплачених банку коштів ПОВ «Інланд Транзіт» та ТОВ «Євро-Дон» набули право регресної вимоги до ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх». В результаті сплати коштів за договором поруки вказані треті особи мають право на задоволення в майбутньому своїх вимог від ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх».

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі №911/3880/15.

Суд також зазначає, що погашення заборгованості за Кредитними договорами відбулось 12.09.2014 року, тобто, до прийняття Постанови Правління Національного банку України №782 від 04.12.2014 року «Про віднесення ПАТ «Банк Камбіо» до категорії неплатоспроможних» та запровадження тимчасової адміністрації, а тому, твердження відповідача стосовно того, що операції з погашення кредитної заборгованості є штучними, а гроші обліковувались як запис і відбулось корегування структури банківського балансу, не можуть свідчити про нікчемність правочину.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду (Велика Палата) від 20.06.2018 року у справі №755/7957/16-ц.

Враховуючи встановлені обставини та суть спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання Уповноваженою особою правочинів нікчемними та направлення з цього приводу повідомлень.

Крім того, відповідно до п. 5 розділу II «Порядку виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, а також дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у разі їх виявлення», затвердженого Рішенням №826 виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2016 року, перевірка правочинів (договорів) на предмет нікчемності проводиться Комісією у період здійснення Фондом тимчасової адміністрації банку. У разі необхідності проведення перевірки протягом процедури ліквідації банку така перевірка повинна бути завершена не пізніше шести місяців з дня початку процедури ліквідації банку. За рішенням виконавчої дирекції Фонду перевірку може бути продовжено, але не більше, ніж на шість місяців.

Отже, згідно діючого Порядку, відповідачем порушено строк проведення перевірки правочинів ПАТ «Банк Камбіо» на предмет нікчемності, оскільки Тимчасова адміністрація в ПАТ «Банк Камбіо» діяла з 05.12.2014 р. по 01.03.2015 р., протягом цього часу не було виявлено ознак нікчемності спірних правочинів (договорів).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

У Рішенні від 20.10.2011 року у справі «Rysovskyy v. Ukraine» Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування» передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб («Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey»). Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Lelas v. Croatia»).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем вчинено дії та прийнято рішення з порушенням цього принципу, що свідчить про порушення гарантій, передбачених ст.1 Першого протоколу до Конвенції, як для позивачів, так і для третіх осіб.

Таким чином, заперечення відповідача про визнання Уповноваженою особою правочинів нікчемними та направлення з цього приводу повідомлень позивачу не ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.ч. 1, 2, 7 ст. 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Частиною 1, 2 ст. 321 Цивільного кодексу України, встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 387 Цивільного кодексу України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Віндикація є одним із основних речово-правових способів захисту цивільних прав та інтересів власника майна (титульного володільця), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу його правомочностей.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Підставою для реєстрації права власності на спірні нежитлові приміщення за відповідачем послугував Договір іпотеки від 07.11.2013 року укладений між ПАТ «Банк Камбіо» та ПАТ «Миронівське», який, як встановлено судом, припинив свою дію 12.09.2014 року у зв`язку із виконанням зобов`язань позичальника за Кредитними договорами. Отже, у відповідача відсутні законні підстави для поновлення Договору іпотеки від 07.11.2013 року та проведення державної реєстрації іпотечних обтяжень, оскільки, як встановлено вище, Наказ Уповноваженої особи не може бути підставою для таких дій.

Таким чином, оскільки у відповідача відсутні правові підстави, передбачені ст. 37 Закону України «Про іпотеку», для звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки, спірні приміщення незаконно вибули із власності позивача, а тому, вимога позивача про захист порушеного права шляхом витребування спірних нежитлових приміщень з чужого незаконного володіння є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Статтею 346 ЦК України не передбачено припинення права власності особи на майно, у зв`язку з реєстрацією права власності на таке майно за іншою особою без належних правових підстав та поза межами волі власника, а тому право власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 року у справі №6-1цс15.

Щодо позовних вимог про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то вони як похідні від вимоги про визнання іпотеки припиненою, підлягають задоволенню з огляду на таке.

Частиною 2 ст. 593 ЦК України передбачено, що у разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 71 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 №868, передбачено, що державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Господарський суд зазначає, що наявність зареєстрованого за відповідачем права власності на спірні нежитлові приміщення, порушує права позивача - ПАТ «Миронівське», як власника зазначених приміщень, який наділений повноваженнями вільно розпоряджатись своєю власністю, що, в свою чергу, дозволяє дійти висновку про наявність правових підстав для скасування рішення державного реєстратора та скасування запису про право власності ПАТ «Банк Камбіо» на спірні нежитлові приміщення.

Таким чином, позовні вимоги про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, необхідно зауважити, що даний спір про скасування записів щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим та повинен вирішуватись за правилами господарського судочинства з огляду на суб`єктний склад сторін, що відповідає висновкам, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі №823/2042/16.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оскільки позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи а відповідачем належними та допустимими доказами не спростовані, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов Публічного акціонерного товариства «Миронівське» до Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» за участю третіх осіб: Державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація плюс» Товкайло У.В., ТОВ «Торгівельний Дім «Успіх», ТОВ «Євро-Дон», Партнерства з обмеженою відповідальністю «Інланд Транзіт» про визнання припиненою іпотеки, витребування майна з чужого незаконного володіння та скасування записів і рішень державного реєстратора задовольнити повністю.

2.Визнати припиненою іпотеку за Договором іпотеки від 07.11.2013 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. за реєстровим №1426, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Банк Камбіо» та Публічним акціонерним товариством «Миронівське».

3.Витребувати з чужого незаконного володіння Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» (01001, м. Київ, Печерський район, вул. Заньковецької/Станіславського, буд. 3/1, ) об`єкти нерухомого майна:

- нежитлове приміщення, загальною площею 123,7 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Польове, вул. Леніна, 14, приміщення 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29;

- нежитлове приміщення, загальною площею 182,9 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Польове, вул. Леніна, 14, приміщення 2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29;

- нежитлове приміщення, загальною площею 111,7 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Польове, вул. Леніна, 15, приміщення 3, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 29.

4.Відновити становище Публічного акціонерного товариства «Миронівське» (08800, Київська область, Миронівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, буд. 138 Р, ), яке існувало до порушення його права власності, а саме:

1) щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером: 29 (нежитлове приміщення, загальною площею 123,7 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Польове, вул. Леніна, 14, приміщення 1 ):

- скасувати запис про право власності №30696265 від 14.03.2019 року та рішення державного реєстратора №45959728 від 14.03.2019 року, на підставі якого було внесено запис;

- скасувати запис про іпотеку №3278493 від 07.11.2013 року та рішення державного реєстратора, на підставі якого його було внесено (поновлено);

- скасувати запис про обтяження №3277945 від 07.11.2013 року та рішення державного реєстратора, на підставі якого його було внесено (поновлено);

- поновити запис про право власності №3271472 від 07.11.2013 року.

2) щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером: 29 (нежитлове приміщення, загальною площею 182,9 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Польове, вул. Леніна, 14, приміщення 2 ):

- скасувати запис про право власності №30695421 від 14.03.2019 року та рішення державного реєстратора №45958814 від 14.03.2019 року, на підставі якого було внесено запис;

- скасувати запис про іпотеку № 3276173 від 07.11.2013 року та рішення державного реєстратора, на підставі якого його було внесено (поновлено);

- скасувати запис про обтяження №3275524 від 07.11.2013 року та рішення державного реєстратора, на підставі якого його було внесено (поновлено);

- поновити запис про право власності №3270158 від 07.11.2013 року.

3) щодо об`єкту нерухомого майна з реєстраційним номером: 29 (нежитлове приміщення, загальною площею 111,7 кв.м., що розташоване за адресою: Київська область, Миронівський район, с. Польове, вул. Леніна, 15, приміщення 3 ):

- скасувати запис про право власності №30695948 від 14.03.2019 року та рішення державного реєстратора №45959419 від 14.03.2019 року, на підставі якого було внесено запис;

- скасувати запис про іпотеку №3277454 від 07.11.2013 року та рішення державного реєстратора, на підставі якого його було внесено (поновлено);

- скасувати запис про обтяження №3276769 від 07.11.2013 року та рішення державного реєстратора, на підставі якого його було внесено (поновлено);

- поновити запис про право власності №3270804 від 07.11.2013 року.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» (01001, м. Київ, Печерський район, вул. Заньковецької/Станіславського, буд. 3/1, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Миронівське» (08800, Київська область, Миронівський район, м. Миронівка, вул. Соборності, буд. 138 Р, ) 26894 (двадцять шість тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 08.07.2019 року.

Суддя Д.Г. Заєць