ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/13786/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. (головуючого), Катеринчук Л.Й., Пєскова В.Г.

за участю секретаря судового засіданні (помічника судді) Резніченко Н.О.,

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Гросер"

розпорядник майна, арбітражний керуючий - Кравченко Р.М. - особисто,

кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Продзернопром"

представник кредитора - не з`явилися,

заявник касаційної скарги - ОСОБА_1

представник заявника касаційної скарги - адвокат Руденко А.О., ордер серія КВ № 399296 від 29.03.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду м. Києва

від 29.11.2018

у складі судді: Пасько М.В.

та на постанову Північного апеляційного господарського суду

від 27.02.2019

у складі колегії суддів: Грек Б.М. (головуючий), Остапенко О.М., Отрюх Б.В.,

у справі за заявою

Товариства з обмеженою відповідальністю "Продзернопром"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гросер"

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 16.08.2016 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Продзернопром" (далі - ТОВ "Продзернопром") порушено провадження у справі № 910/13786/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гросер" (далі - ТОВ "Гросер") та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гулу Я.О.

2. 13.09.2016 до Господарського суду м. Києва від ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 42,46 грн.

3. 16.09.2016 до Господарського суду м. Києва від ОСОБА_1 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 1 061 870, 00 грн.

4. 20.09.2016 до Господарського суду м. Києва від ОСОБА_2 надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 1 380 851, 24 грн.

5. 20.09.2016 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Хардінвест" (далі - ТОВ "Хардінвест") надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 10 047 089,43 грн.

6. 03.10.2016 до Господарського суду м. Києва від розпорядника майна боржника надійшов поточний звіт.

7. 03.10.2016 до Господарського суду м. Києва від розпорядника майна боржника надійшли повідомлення про розгляд грошових вимог кредиторів.

8. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.10.2018 у справі № 910/13786/16 достроково припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Гули Я.О. Призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Кравченка Р.М.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

9. Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 у справі № 910/13786/16 визнано кредиторами ТОВ "Гросер":

- ТОВ "Продзернопром" на суму 990 668,20 грн., з яких:

13 780, 00 грн. - вимоги першої черги, а 976 888, 20 грн. - вимоги четвертої черги;

- ТОВ "Хардінвест" на суму 10 047 089, 43 грн., з яких:

2 756, 00 грн. - вимоги першої черги, а 10 044.333, 43 грн. - вимоги четвертої черги;

- ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на суму 1 380 851, 24 грн., з яких:

2 756, 00 грн. - вимоги першої черги, а 1 378 095, 24 грн. - вимоги четвертої черги.

Затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 12 418 608, 87 грн. Відмовлено у визнанні кредитором до ТОВ "Гросер":

- ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на суму 1 061 870, 00 грн.;

- ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві на суму 42, 46 грн.

Вчинено інші процесуальні дії.

10. Ухвала суду першої інстанції в частині відмови у визнанні кредитором до ТОВ "Гросер" ОСОБА_1 мотивована тим, що кредитором не надано суду копій договорів, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, а виписки по рахунку не є належним доказом виникнення зобов`язання.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 у справі № 910/13786/16 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 у справі № 910/13786/16 скасовано в частині визнання ТОВ "Хардінвест" кредитором ТОВ "Гросер" на суму 10 047 089,43 грн., з яких: 2 756, 00 грн. - вимоги першої черги, а 10 044 333, 43 грн. - вимоги четвертої черги, прийнято в цій частині нове рішення, яким в задоволені відмовлено.

В решті ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 у справі №910/13786/16 залишено без змін.

Зобов`язано арбітражного керуючого внести зміни до реєстру.

12. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, що грошові вимоги ОСОБА_1 на суму 1 061 870, 00 грн., не підлягають задоволенню та включенню до реєстру вимог кредиторів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

13. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 у справі № 910/13786/16, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 у справі № 910/13786/16 в частині не визнання ОСОБА_1 кредитором ТОВ "Гросер" на суму 1 380 851, 24 грн. скасувати та ухвалити нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 кредитором ТОВ "Гросер" на суму 1 380 851, 24 грн. Зобов`язати розпорядника майна ТОВ "Гросер" внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів боржника.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

14. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/13786/16 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.04.2019.

15. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Погребняка В.Я. - головуючого, судді - Катеринчук Л.Й., судді - Пєскова В.Г. від 22.04.2019 прийнято справу № 910/13786/16 Господарського суду м. Києва до провадження. Відкрито касаційне провадження у справі № 910/13786/16 Господарського суду м. Києва за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019. Повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 відбудеться 18.06.2019. Надано учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 28.05.2019. Доведено до відома учасників справи, що нез`явлення їх представників в судове засідання не є перешкодою для розгляду касаційної скарги.

16. В судове засідання 18.06.2019 з`явився представник ОСОБА_1 , який повністю підтримав вимоги касаційної скарги, з підстав наведених у ній, а також уточнив прохальну частину касаційної скарги щодо розміру кредиторських вимог.

17. Крім того, в судове засідання 18.06.2019 з`явився арбітражний керуючий розпорядник майна ТОВ "Гросер" Кравченко Р.М., який надав пояснення у справі.

18. Інші учасники справи явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про час та дату судового засідання були сповіщені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників інших учасників справи.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника ( ОСОБА_1 )

19. В обґрунтування заявлених вимог, скаржник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема ст. ст. 73, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а також на незастосування норм матеріального права, які надають скаржнику право на визнання грошових вимог, зокрема ст. ст. 1046, 1049, 1212 Цивільного кодексу України.

20. Скаржник вказує на те, що банківська виписка є належним доказом, який підтверджує виникнення грошового зобов`язання у ТОВ "Гросер" перед ОСОБА_1

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

21. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Касаційна скарга подана скаржником ОСОБА_1 до Верховного Суду на ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 у справі № 910/13786/16 в частині відмови ОСОБА_1 у визнанні його кредиторських вимог до боржника ТОВ "Гросер".

З урахуванням компетенції суду касаційної інстанції, відповідно до ст. 300 ГПК України, доводів та вимог касаційної скарги, перегляд ухвали Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 у справі № 910/13786/16 здійснюється судом касаційної інстанції у відповідній частині в межах доводів та вимог касаційної скарги.

22. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом" (далі - Закон про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 вказаного Закону визначено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

У відповідності до ст. 1 Закону про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя);

грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Ч. ч. 1, 2 ст. 23 Закону про банкрутство передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Предметом розгляду, в даному випадку, є заява ОСОБА_1 про визнання конкурсним кредитором боржника ТОВ "Гросер" на суму 1 061 870, 00 грн.

Вказана заява обґрунтована тим, що ТОВ "Гросер" має заборгованість перед ОСОБА_1 , що виникла на підставі договорів безвідсоткової зворотної фінансової допомоги № 01/02 від 01.02.2013, № 07/04 від 07.04.2014, № 01/05 від 21.01.2014, № 15/05-14 від 15.05.2014, № 03/06-14 від 03.06.2014, № 04/06-14 від 04.06.2014, № 01/07 від 01.07.2014, № 18/09-14 від 18.09.2014, № 17/12-14 від 17.12.2014, № 17.12.2014, № 25/12/14 від 25.12.2014, № 01/04-2015 від 01.04.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у визнанні та включенні вказаних вимог ОСОБА_1 до реєстру вимог кредиторів, суди попередніх інстанцій виходили з того, що кредитором не надано суду копій вищезазначених договорів, а виписки по рахунку не є належним доказом виникнення зобов`язання, які ґрунтуються на правочинах.

Крім того, суд апеляційної інстанції вказав на те, що у виписках з банку про надання поворотної фінансової допомоги від ОСОБА_1 відмічено, що кошти надійшли від засновника згідно договору, проте, кредитором не надано жодних рішень зборів товариства, а також інших документів щодо підтвердження дій вчинення передачі коштів.

Колегія суддів Касаційного господарського суду не погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанції, виходячи з такого.

За змістом положень ГПК України:

- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. ч. 3 і 4 ст. 13);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 14);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 73);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі ті, щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Завданням господарського суду у попередньому засіданні є перевірка заявлених до боржника грошових вимог конкурсних кредиторів, які можуть підтверджуватися або первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору.

Ухвала, прийнята за результатами попереднього засідання є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Виходячи з вимог ст. 25 Закону про банкрутство, обов`язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений саме на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

При цьому, заявник сам визначає докази, які на його думку підтверджують заявлені вимоги.

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом.

Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження своїх вимог, ОСОБА_1 було надано до суду копію виписки з розрахункового рахунку ТОВ "Гросер", відповідно до якої ОСОБА_1 було перераховано грошові кошти на рахунок ТОВ "Гросер" з призначенням платежу: надання поворотної фінансової допомоги від засновника.

При цьому, в попередньому судовому засіданні боржником не надано доказів, які б спростовували факт надання грошових коштів з боку ОСОБА_1, а також не надано доказів, які б підтверджували повернення з боку ТОВ "Гросер" грошових коштів на рахунок кредитора - засновника.

Судами попередніх інстанцій також не спростовано існування між боржником ТОВ "Гросер" та ОСОБА_1 цивільно-правових відносин та не спростовано факт отримання ТОВ "Гросер" грошових коштів від ОСОБА_1 як засновника.

З огляду на зазначене, колегія суддів Касаційного господарського суду вважає рішення судів першої та апеляційної інстанцій такими, що прийняті з неправильним застосуванням норма матеріального права, зокрема ст. 25 Закону про банкрутство та порушенням норм процесуального права, зокрема ст. ст. 43, 86, 236 ГПК України.

23. Щодо доводів касаційної скарги

Доводи, викладені скаржником у касаційній скарзі є обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час касаційного розгляду справи.

24. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 та скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 у справі № 910/13786/16 (в частині відмови у визнанні кредитором ОСОБА_1 до ТОВ "Гросер" на суму 1 061 870, 00 грн.) та прийняття у справі № 910/13786/16 нового рішення про визнання грошових вимог кредитора ОСОБА_1 на суму 1 061 870, 00 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів в четверту чергу задоволення вимог боржника.

25. Судові витрати

У зв`язку із задоволенням касаційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати кредитора на загальну суму 12 402 грн. (2 756, 00 грн. + 1 762, 00 грн. + 2372, 00 грн. + 5512, 00 грн.) зі сплати судового збору за розгляд справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій покладаються на боржника - ТОВ "Гросер" та включаються до реєстру вимог кредиторів боржника як вимоги першої черги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 240, 300, 301, 308, 311, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 29.11.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.02.2019 у справі № 910/13786/16 (в частині відмови у визнанні кредитором ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гросер" на суму 1 061 870, 00 грн.) - скасувати.

3. Прийняти у справі № 910/13786/16 нове рішення.

4. Визнати ОСОБА_1 кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Гросер" з грошовими вимогами на суму 1 061 870, 00 грн. як вимоги четвертої черги та на суму 12 402 грн. як вимоги першої черги.

5. Зобов`язати розпорядника майна боржника арбітражного внести до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Гросер" відповідні зміни".

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді Л.Й.Катеринчук

В.Г. Пєсков