СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р. Справа №917/482/19

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М. , суддя Хачатрян В.С.,

при секретарі судового засідання Довбиш А.Ю.,

за участю учасників провадження у справі:

позивача - Мизиненко І.О. , посв. №6723/10 від 14.06.2018, свід. КС №6723/10 від 14.06.2018, дов. №509 від 21.06.2019,

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.1386 П/1) на ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.03.2019, постановлену у приміщенні вказаного суду суддею Тимощенко О.М., повний текст якого складено 26.03.2019, у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк`Фінанси та Кредит» Ю.П. Ірклієнко, м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства «Зовнішньоторговельна фірма «КрАЗ» м. Кременчук,

про стягнення 1 995 989 243,58 грн. заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2019 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ю.П. Ірклієнко до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Зовнішньоторговельна фірма «КрАЗ» про стягнення 1 995 989 243,58 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.03.2019 позовну заяву повернуто позивачу.

В обґрунтування ухвали місцевий господарський суд вказав, що оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 173 ГПК України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог та ті, що мають бути ще витребувані докази, в тому числі ті, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими по вказаним договорам.

Позивач із вказаною ухвалою місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить цю ухвалу скасувати, справу направити на розгляд до Господарського суду Полтавської області.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що позовні вимоги об`єднані як підставою виникнення, так і поданими доказами, а загальна кількість договорів, на захист майнових прав щодо яких заявлені позовні вимоги, які, у свою чергу, ґрунтуються на одних й тих самих фактичних обставинах лише свідчить про застосування позивачем комплексних заходів судового захисту.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено. Строк поновлено. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою. Призначено справу до розгляду на 19.06.2019.

Від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшли пояснення на апеляційну скаргу (вх.№5779 від 13.06.2019) в яких зазначено, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2019, у зв`язку з відпусткою суддів Терещенко О.І. та Сіверіна В.І. для розгляду справи №917/482/19 визначено наступний склад колегії суддів: суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М., суддя Хачатрян В.С.

За змістом ч.14 ст.32 Господарського процесуального кодексу України означена зміна складу суду зумовлює новий відлік визначеного ст.273 цього Кодексу процесуального строку розгляду апеляційної скарги.

В судове засідання Східного апеляційного господарського суду 10.07.2019 відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до частини 1 статті 285 Господарського процесуального кодексу України рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про призначення справи до розгляду була отримана відповідачем - 26.06.2019, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Суд апеляційної інстанції обмежений строками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, продовження вказаних строків чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачено.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи шляхом надіслання копій ухвал про призначення справи до розгляду на юридичні адреси учасників справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, а також положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 10.07.2019 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив задовольнити її в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом норм права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

25.03.2019 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» Ю.П. Ірклієнко до відповідача Публічного акціонерного товариства «Зовнішньоторговельна фірма «КрАЗ» про стягнення 1 995 989 243,58 грн. заборгованості.

З поданої позовної заяви вбачається, що в межах даного позову об`єднано позовні вимоги, які ґрунтуються на двох договорах, а саме:

- стягнення 766 758 025,76 грн. заборгованості за кредитним договором №1201м-01-07 від 28.09.2007 року, яка складається з: 224 691 787,97 грн. заборгованості по кредиту (гривня); 45 150 953,90 грн. заборгованості по відсоткам (дол. США); 387 143 815,74 грн. заборгованості по відсоткам (гривня); 20 000 000,00 грн. заборгованості по комісії; 109 771 468,15 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу та відсоткам;

- стягнення 1 229 231 217,82 грн. заборгованості за договором про відновлювальну кредитну лінію №1065м-01-06 від 04.04.2006 року, яка складається з: 229 188 683,09 грн. заборгованості по кредиту (гривня); 215 200 447,67 грн. заборгованості по відсоткам (дол. США); 45 150 953,90 грн. заборгованості по відсоткам (гривня); 20 000 000,00 грн. заборгованості по комісії; 109 771 468,15 грн. пені за прострочення заборгованості по основному боргу та відсоткам.

Як зазначалося вище, Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 26.03.2019 у справі №917/482/19 позовну заяву повернуто позивачу. Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, оскільки заборгованість, яку просить стягнути позивач, виникла за двома різними договорами. При цьому суд першої інстанції зазначив, що оскільки підставами виникнення спірних правовідносин сторін є господарські договори, кожен із яких, незважаючи на однаковий суб`єктний склад та правову природу, породжує різні взаємні права та обов`язки, які хоч і є подібними, але стосуються окремих предметів, врегульованих сторонами окремими договорами, суд вважає, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог не лише суперечить приписам ст. 173 ГПК України, але й значно утруднить та сприятиме затягуванню учасниками судового процесу вирішення спору по суті, так як подані в обґрунтування позовних вимог та ті, що мають бути ще витребувані докази, в тому числі ті, на які посилається в позовній заяві позивач, є окремими по вказаним договорам.

Однак, колегія суддів, зважаючи на вимоги ч.4 статті 269, ст. 280 ГПК України дійшла висновку про порушення судом першої інстанції вимог процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 173 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Частина 2 ст. 173 ГПК України встановлює, що суд з урахуванням положень частини першої цієї статті може за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи об`єднати в одне провадження декілька справ за позовами:

1) одного й того самого позивача до одного й того самого відповідача;

2) одного й того самого позивача до різних відповідачів;

3) різних позивачів до одного й того самого відповідача.

Об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. ( ч.3 ст.173 ГПК України)

Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. ( ч.4, ч.5 ст.173 ГПК України)

Частина 6 ст. 173 ГПК України встановлює, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог.

Про об`єднання справ в одне провадження, роз`єднання позовних вимог, про відмову в об`єднанні справ в одне провадження, роз`єднанні позовних вимог суд постановляє ухвалу. ( ч.7 ст.173 ГПК України)

Згідно з ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч.5 ст. 174 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи також у разі, якщо:

1) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 173 цього Кодексу);

3) до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви;

4) відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи;

5) позивачем подано до цього самого суду інший позов (позови) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з однакових підстав і щодо такого позову (позовів) на час вирішення питання про відкриття провадження у справі, що розглядається, не постановлена ухвала про відкриття або відмову у відкритті провадження у справі, повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду;

6) до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом.

Отже, у разі, якщо суд першої інстанції прийде до висновку, що сумісний розгляд об`єднаних вимог перешкоджатиме з`ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, він не позбавлений можливості роз`єднати позовні вимоги.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №910/15326/18.

Зазначене право може бути реалізовано судом у підготовчому провадження під час виконання судом завдань підготовчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 177 ГПК України, зокрема, остаточного визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

Отже, з урахуванням усіх вищенаведених тверджень, колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом безпідставно повернуто таку позовну заяву на підставі приписів п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України, не взявши до уваги приписи ч. 5 ст. 174, ч. 6 ст. 173 ГПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Частиною 3 ст. 271 ГПК України встановлено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі або заяви про відкриття справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про відкриття справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на наведене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції.

Судові витрати за подання апеляційної скарги підлягають розподілу судом першої інстанції за результатами вирішення спору по суті.

Керуючись ст.271, п.6, ч.1, ст.275, п.4, ч.1, ст.280, ст.ст.281, 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк» Фінанси та Кредит» Ю.П. Ірклієнко задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Полтавської області від 26.03.2019 у справі №917/482/19 скасувати.

Справу №917/482/19 направити до Господарського суду Полтавської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 11.07.2019.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал

Суддя В.С. Хачатрян