ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р. Справа№ 910/21472/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Верховця А.А.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Чміль Я.Є.

та представників учасників провадження у даній справі у відповідності до протоколу судового засідання від 03.07.2019

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у місті Києві

на ухвалу господарського суду м. Києва від 11.03.2019

у справі № 910/21472/17

за заявою Публічного акціонерного товариства "Електроприлад"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.03.2019 у справі № 910/21472/17, визнано кредитором по відношенню до боржника Головне управління ДФС у м. Києві на суму 1 073 284,89грн., з яких 3842,00грн.-вимоги першої черги, 1 069 442,89грн.-вимоги шостої черги задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Головне управління ДФС у місті Києві звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги та скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 11.03.2019 у справі № 910/21472/17 та прийняти нове рішення, яким віднести кредиторські вимоги Головного управління ДФС у місті Києві у розмірі 1 069 442,89 до третьої черги задоволення, в іншій частині залишити ухвалу господарського суду м. Києва від 11.03.2019 у справі № 910/21472/17 без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у місті Києві на ухвалу господарського суду м. Києва від 11.03.2019 у справі № 910/21472/17, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.07.2019.

Арбітражний керуючий Педченко І.В. та представник ПАТ «Державний експертно-імпортний банк України» у судовому засіданні 03.07.2019 заперечили проти задоволення вимог апеляційної скарги та просили суд залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Представник Головного управління ДФС у місті Києві у судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе продовжити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника Головного управління ДФС у місті Києві, інших учасників провадження у даній справі, які не з`явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 255 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі по тексту - Закон), застосовуються норми Закону в редакції, що діє з 19.01.2013.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду м. Києва від 11.12.2017 порушено провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Електроприлад". Введено процедуру розпорядження майном Публічного акціонерного товариства "Електроприлад". Призначено розпорядником майна Публічного акціонерного товариства "Електроприлад" арбітражного керуючого Петченко Інну Володимирівну.

Ухвалою попереднього засідання від 16.04.2018 затверджено реєстр вимог кредиторів Публічного акціонерного товариства "Електроприлад", до якого включено - Товариство з обмеженою відповідальністю Юридична фірма Аріо з грошовими вимогами на суму 183 200,00 грн., з яких 3200,00 грн.-вимоги першої черги 180 000,00 грн. - вимоги четвертої черги;- Товариство з обмеженою відповідальністю MЛ Діла з грошовими вимогами на суму 5 875 316,38грн., з яких 7 048,00 грн. - вимоги першої черги, 4 757 405,90 грн. - вимоги четвертої черги, 1 114 426,92 грн. - вимоги шостої черги; - Товариство з обмеженою відповідальністю Зіон з грошовими вимогами на суму 1 031 318,00 грн., з яких 3200,00 грн. - вимоги першої черги, 1 028 118,00 грн. - вимоги четвертої черги;- Публічне акціонерне товариство Державний експортно-імпортний банк України з грошовими вимогами на суму 3 254 203 623,28 грн., з яких 3524,00 грн. - вимоги першої черги, 3 235 927 918,61грн. - вимоги четвертої черги, 18 272 180,67 грн. - вимоги шостої черги. Окремо затверджено вимоги Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України, які забезпечені заставою боржника на суму 155 454 370,00 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю MЛ Діла які забезпечені заставою боржника на суму 348 096,00 грн. Закрито провадження у справі №910/21472/17 в частині розгляду вимог Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у розмірі 18 246,39 грн. Закрито провадження у справі №910/21472/17 в частині розгляду вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "МЛ "Діла" у розмірі 3 564,44 грн.

Постановою господарського суду м. Києва від 30.05.2018 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Петченко І.В.

До Господарського суду м. Києва надійшла заява Головного управління ДФС у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 1 069 442,89грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.01.2019 повідомлено Головному управлінню ДФС у м. Києві про недоліки заяви про грошові вимоги кредиторів, що виявилися у відсутності доказів сплати судового збору за подання такої кредиторської заяви та встановлено Головному управлінню ДФС у м. Києві строк до 20.02.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.02.2019 заяву Головного управління ДФС у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 1 069 442,89грн. прийнято та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Оскаржуваною ухвалою місцевий господарський суд, визнав кредитором по відношенню до боржника Головне управління ДФС у м. Києві на суму 1 073 284,89грн., з яких 3842,00грн. - вимоги першої черги, 1 069 442,89грн. - вимоги шостої черги задоволення.

З даним судовим рішенням, в частині визнання кредитором з віднесенням вимог у шосту чергу задоволення, апелянт не погодився.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшов висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції, у відповідній частині, що оскаржується апелянтами, винесена з повним дослідженням матеріалів справи та є такою, що відповідає вимогам законодавства, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 38 Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.08.2018 до господарського суду м. Києва надійшла перша заява Головного управління ДФС у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 1 069 442,89 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.08.2018 повідомлено ГУ ДФС у м. Києві про необхідність усунути недоліки, виявлені судом в поданій заяві до 10.09.2018.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.09.2018 повернуто без розгляду заяву Головного управління ДФС у м. Києві від 09.08.2018 з грошовими вимогами до боржника на суму 1 069 442,89 грн. у зв`язку з тим, що заявником вказані недоліки поданої до суду заяви не були вчасно усунені.

27.09.2018 до господарського суду м. Києва надійшла інша заява ГУ ДФС у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 1 069 442,89 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.10.2018 було повідомлено ГУ ДФС у м. Києві щодо необхідності усунути недоліки, виявлені судом в поданій заяві до 12.11.2018.

08.11.2018 до господарського суду м. Києва від ГУ ДФС у м.Києві надійшла заява про продовження строку на усунення недоліків, згідно з якою заявник просив місцевий суд відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по суті.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 21.12.2018 зазначені в ухвалі місцевого суду від 11.10.2018 недоліки заяви про визнання кредитором ПАТ "Електроприлад" ГУ ДФС у м. Києві не було усунуто.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 21.12.2018 по справі №910/21472/17 заяву ГУ ДФС у м. Києві від 27.09.2018 з грошовими вимогами до боржника на суму 1 069 442,89 грн. повернуто без розгляду, у зв`язку з тим, що заявником не виконано вимоги ухвали господарського суду м. Києва від 11.10.2018.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 у даній справі апеляційну скаргу ГУ ДФС у м. Києві залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 21.12.2018 по справі №910/21472/17 без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону якщо конкурсний кредитор усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до суду. В іншому випадку суд виносить ухвалу про повернення заяви.

17.01.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла інша заява Головного управління ДФС у м. Києві з грошовими вимогами до боржника на суму 1069 442,89грн.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія відхиляє доводи апелянта стосовно того, що ГУ ДФС у м. Києві звернулося із заявою в межах процесуального строку, визначеного Законом.

Так, у ПАТ "Електроприлад" обліковується заборгованість у розмірі 1 069 442,89 грн., а саме: з податку на нерухоме майно у розмірі 59 979,00 грн. та з земельного податку у розмірі 1 009 643,79 грн.

Судом встановлено, що заявлена заборгованість є поточною та ліквідатор проти заявлених вимог не заперечив, але, як вбачається з вищевикладеного, податковим органом заяву з грошовими вимогами подано з пропуском встановленого ст. 38 Закону строку.

Відтак, на підставі вищевикладеного, кредиторські вимоги Головного управління ДФС у м. Києві у розмірі 1 069 442,89 грн. підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів до шостої черги задоволення відповідно до ст. 38 Закону.

Розгляд грошових вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарським судом затверджується реєстр вимог кредиторів (п. 36.7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 Про Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом).

У відповідності до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи, наведені апелянтом в апеляційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують обставин, що на підставі належних та допустимих доказів встановлені судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги Головного управління ДФС у місті Києві, зміни чи скасування ухвали господарського суду м. Києва від 11.03.2019 у справі № 910/21472/17 в частині визнання кредитором по відношенню до боржника Головне управління ДФС у м. Києві на суму 1 069 442,89 грн.- вимоги шостої черги задоволення. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до зміни чи скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у даній справі, в частині, що оскаржується апелянтом, судовою колегією не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 271, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 11.03.2019 у справі № 910/21472/17 в частині визнання кредитором по відношенню до боржника Головне управління ДФС у м. Києві на суму 1 069 442,89грн. - вимоги шостої черги задоволення - без змін.

2. Матеріали справи № 910/21472/17 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову Північного апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписаний 04.07.2019.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді А.А. Верховець

В.О. Пантелієнко