ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/658/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Куліковій А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Київ
до Харківської міської ради, м. Харків 3-я особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, м. Харків, 2. Фонд державного майна України, м. Київ
про та зустрічним позовом до про визнання права власності Харківської міської ради, м. Харків Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Київ зобов`язання прийняти в експлуатацію самочинно побутоване нерухоме майна
за участю представників сторін:

позивача - Січкар А.В., дов. №01-19601/08 від 22.12.2018 року

відповідача - не з`явився

третьої особи 1 - не з`явився, 2. Антонова А.М., дов.№ 29 від 02.01.2019 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа № 922/658/19 за позовом Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Київ до Харківської міської ради, м. Харків, 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, м. Харків, 2. Фонд державного майна України, м. Київ про визнання за Державою Україна в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій право власності на самочинно реконструйовані житлові квартири № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, що розташовані в нежитловій будівлі літ. "А-4" по вул. В.Зубенка, 4, у м. Харкові та зустрічний позов Харківської міської ради, м. Харків до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Київ про зобов`язання Державної служби України з надзвичайних ситуацій здійснити заходи, направлені на прийняття в експлуатацію самочинно побутованого нерухомого майна: житлові квартири № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, що розташовані в нежитловій будівлі літ. "А-4" загальною площею 3184,3 кв.м., що розташована по вул. В.Зубенка, 4, у м. Харкові.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін; призначено підготовче засіданні на 23 квітня 2019 року на 11:20 годин; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фонд державного майна України.

08 квітня 2019 року через канцелярію суду, Харківською міською радою подано зустрічну позовну заяву (вхідний № 8551), в якій відповідач просить суд зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій здійснити заходи, направлені на прийняття в експлуатацію самочинно побутованого нерухомого майна: житлові квартири № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, що розташовані в нежитловій будівлі літ. "А-4" загальною площею 3184,3 кв.м., що розташована по вул. В.Зубенка, 4, у м. Харкові.

Протокольною ухвалою від 23 квітня 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання відкладено на 13 травня 2019 року на 11 годин.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26 квітня 2019 року прийнято зустрічну позовну заяву Харківської міської ради, м. Харків до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Київ про зобов`язання Державну службу України з надзвичайних ситуацій здійснити заходи, направлені на прийняття в експлуатацію самочинно побутованого нерухомого майна для спільного розгляду з первісним позовом по справі № 922/658/19 та розгляд зустрічного позову призначено сумісно з первісним позовом на 13 травня 2019 року на 11:00 годин.

14 травня 2019 року через канцелярію суду, Фондом державного майна України подано пояснення (вхідний № 11680), які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 травня 2019 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, до 17 червня 2019 року; призначено підготовче засідання на 28 травня 2019 року на 11:20 годин.

Протокольною ухвалою від 28 травня 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України відкладено підготовче засідання на 12 червня 2019 року на 10:40 годин.

Протокольною ухвалою від 12 червня 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України суд закриває підготовче провадження та призначає справу до судового розгляду по суті.

Протокольною ухвалою від 12 червня 2019 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 18 червня 2019 року на 16 годин.

18 червня 2019 року через канцелярію суду, Харківською міською радою подано клопотання (вхдіний № 14746) про розгляд справи за відсутністю представника Харківської міської ради, яке суд задовольняє та долучає до матеріалів справи.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом у судове засідання не з`явився, у наданому відзиві проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради у судове засідання не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать долучене до матеріалів справи зворотнє поштове повідомлення.

Оскільки неявка у судове засідання представника третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне розглядати справу за відсутності останнього, за наявними в матеріалах справи документами, як це передбачено статтею 202 Господарського процесуального кодексу України.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Фонда державного майна України у судовому засіданні та у письмових поясненнях зазначає, що відповідно до положень Законів України "Про управління об`єктами державної власності", "Про Фонд державного майна України", постанов Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2004 року № 467 "Про затвердження Положення лро Єдиний реєстр об`єктів державної власності" та від 30 листопада 2005 року № 1121 "Про затвердження Методики проведення інвентаризації об`єктів державної власності" Єдиний реєстр об`єктів державної власності (Реєстр) формується та ведеться Фондом державного майна України (Фонд) згідно з наданою суб`єктами управління інформацією щодо об`єктів державної власності. Підставою для включення та внесення змін до Реєстру є надходження від суб`єктів управління до Фонду інформації про об`єкти державної власності. Таким чином, дії Фонду щодо внесення даних до Реєстру залежать від дій суб`єктів управління. На сьогодні за даними, що надані Державною службою України з надзвичайних ситуацій, в Реєстрі обліковується нерухоме державне майно, зокрема будівля пожежного депо (літ. "А-4") та гараж (літ. "Б") за місцезнаходженням: м. Харків, вул. Владислава Зубенка (Тимуровців), 4, загальною площею 3184,3 кв. м та 40,5 кв. м відповідно, яке перебуває на балансі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (код за ; суб`єкт управління - Державна служба України з надзвичайних ситуацій). Згідно статті 6 Закону України "Про управління об`єктами державної власності" уповноважені суб`єкти управління об`єктами державної власності відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть облік об`єктів державної власності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів, приймають рішення до умов їх подальшого використання. Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Таким чином Фонд діє в межах повноважень, передбачених чинним законодавством, і позбавлений можливості виходити за їх межі.

Представник позивача за зустрічним позовом у судове засідання не з`явився, у наданому клдопотанні просить зустрічний позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача за зустрічним позовом у судовому засіданні проти зустрічного позову заперечує, просить відмовити у його задоволенні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

На підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_1 від 14 квітня 2004 року, виданого Виконавчим комітетом Харківської міської ради Державі Україна в особі Державної служби України з питань надзвичайних ситуацій належить на праві власності нежитлова будівля "А-42, загальною площею 3184,3 кв. м., що розташована по вул. Тимуровців, 4 у м. Харкові.

Користуючись правами власника майна, передбаченими статтями 317, 319 Цивільного кодексу України, згідно яких, власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд з метою задоволення потреб Головного Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області у службовому житлі, за погодженням з Державною службою України з надзвичайних ситуацій вирішено здійснити реконструкцію існуючих нежитлових приміщень 4-го поверху адміністративної будівлі літ. "А-4" по вказаній адресі під житлові приміщення. Відповідні роботи проведені на замовлення ГУ ДСНС у Харківській області.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", якою затверджено "Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт", будівельні роботи - роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, реставрації, капітального ремонту.

Згідно ДБН А 2.2-3:2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" реконструкція - це перебудова введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкта будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Відповідно до пункту 5 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації; затвердження проектної документації; виконання підготовчих та будівельних робіт; прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно пункту 25 "Переліку об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються", затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово - комунального господарства України від 07 липня 2011 року № 109 містобудівні умови та обмеження не надаються для проектування реконструкції житлових та нежитлових приміщень без зміни їх зовнішньої конфігурації, улаштування в існуючих житлових будинках, адміністративно-побутових будівлях підприємств та громадських будівлях вбудованих приміщень громадського призначення тобто, вказаний об`єкт відноситься до об`єктів реконструкції в існуючих будівлях цивільного призначення, без зміни зовнішнього геометричного розміру будівлі, а тому не потребують отримання вихідних даних для проектування.

Листом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 01 липня 2016 року № 03-9286/214 надано дозвіл на переобладнання та/або перепланування службових приміщень у будівлі 18-ДПРЧ Московського РВ по вул. Тимурівців, 4 (нині вул. Владислава Зубенко) у м. Харкові під приміщення, пристосовані під житло, та не заперечення стосовно проведення вказаних робіт відповідно до вимог чинного законодавства.

На замовлення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківбудніпроект" було виготовлено робочий проект "Реконструкції існуючих нежитлових приміщень 4-го поверху адміністратвиної будівлі під житлові приміщення за адресою вул. Владислава Зубенко, 4 в м. Харкові".

На підставі наказу директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківбудніпроект" від 14 квітня 2017 року № 7 головним інженером проекту було призначено Гробову Л.М ОСОБА_1 (кваліфікаційний сертифікат серія НОМЕР_2 регю № 1469 від 25 липня 2012 року)

Наказом начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Харківській області від 06 лютого 2017 року № 33 затверджено робочий проект реконструкції існуючих нежитлових приміщень 4-го поверху адміністративної будівлі під житлові приміщення за адресою: м. Харків вул. Владислава Зубенка, 4, розроблений Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківбудніпроект".

Відповідно до статті 11 Закону України "Про архітектурну діяльність" під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

На виконання вказаних положень діючого законодавства Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуації у Харківській області було укладено договори № б/н та № 2147/11-1 на здійснення авторського та технічного нагляду.

У наслідок робіт з реконструкції у адміністративній будівлі літ. "А-4" утворились вбудовані житлові приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9, №10, №11, №12 у нежитловій будівлі літ. АДРЕСА_1 -4 АДРЕСА_2 , що розташована АДРЕСА_3 . Тимуровців, 4 у м. Харкові.

Згідно висновку про стан будівельних конструкції, можливості збереження та придатності до подальшої безпечної експлуатації адміністративної будівлі літ. "А-4" по вул. Владислава Зубенка, 4 у м. Харкові, виготовленого ООО "Аркада-ХХІ" на замовлення Головного правління Державної служби України з надзвичайних ситуації у Харківській області:

Відповідно до обстеження вказаного об`єкту можливо дійти висновку, що конструкції перебувають у задовільному стані.

Усі будівельні конструкції будівлі по своїм технічним характеристикам, загальному технічному стану, відповідають санітарним та протипожежним нормам, що забезпечує її подальшу безпечну експлуатацію на протязі тривалого часу.

Несучі конструкції володіють достатньою несучою здатністю та виконані у відповідності до діючих будівельних норм.

Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудування, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Власник земельної ділянки набуває право власності на зведен ним будівлі та споруди та інше нерухоме майно.

Право власника на забудову здійснюється ним за умови додерження архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільного права є його визнання.

Згідно статті 328 Цивільного кодексу України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 332 Цивільного кодексу України, власник речі, переробивши її, не втрачає право власності на перероблену річ, а стає власником речі, створеної в результаті переробки.

Згідно статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворену річ набувається особою, яка її створила, якщо законом або договором не встановлено інше.

Відповідно до частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з момені завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Як випливає зі змісту та структури частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України, у випадку наявності певних обставин для набуття права власності на нову річ, заінтересована в цьому особа, повинна дотримуватися передбачених законом умов. Це свідчить про встановлення Цивільним кодексом України спеціального режиму правового регулювання відносин у сфері набуття права власності на новостворене нерухоме майно.

Згідно з Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом ою`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (ССІ), та об`єктів, будівництво яких здійснювалось на підставі будівельного паспорта здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурного будівельного контролю на безплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Відповідно до статті 39 цього Закону датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката.

Згідно з положеннями пункту 3.15 ДБН В.1.2-14-2009 загальні принципи забезпечення надійності та конструктивної безпеки будівель, споруд, будівельних конструкцій та основ під поняттям експлуатації будівлі (споруди) є використання об`єкта за функціональним призначенням (з проведенням необхідних заходів щодо збереження стану конструкцій), за якого він здатен виконувати задані функції, зберігаючи значення параметрів, встановлені вимогами технічної документації.

Відповідно до статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно- будівельної інспекції України, розміщених на офіційному сайті Держархбудінспекції України, стосовно вищевказаного об`єкта будівництва відсутня інформація щодо спірних об`єктів нерухомого майна.

Згідно пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року у разі коли на самочинно збудоване нерухоме майно визнано право власності за рішенням суду, воно приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Пунктом 12 цього ж Порядку передбачено, що експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію забороняється.

Відповідно до пункту 17 вказаного Порядку замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю два примірники декларації щодо самочинно збудованого об`єкта, на яке визнано право власності за рішенням суду, за формою, наведеною у додатку 5 до цього Порядку.

Отже, визнання у судовому порядку право власності на об`єкт будівництва не позбавляє обов`язку введення його в експлуатацію.

Крім того, згідно пункту 21 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" від 30 березня 2012 року № 6 передбачено, що при вирішенні позову про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно суд виходить з того, що право на виконання будівельних робіт виникає у забудовника лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи та передбачених статтями 27, 29 - 31 Закону № 303 8-VI, а також у передбачених законом випадках отриманння дозволу на виконання будівельних робіт (статті 34, 37 цього Закону).

Враховуючи викладене передумовою для набуття, а отже, і для визнання права власності на новостворене нерухоме майно, реконструйоване, перебудоване тощо, є прийняття його в експлуатацію відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інщих речових прав проводиться на підставі зокрема рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Статтею 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливо неї без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири житлові та нежитлові приміщення.

Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку, крім випадків, передбачених статтею 31 цього Закону.

Відповідно до пункту 40 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 (Порядок № 1127) державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком.

Пунктом 41 Порядку № 1127 встановлено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалася в Єдиному реєстрі документів.

У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в йьому Реєстрі.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальній (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Згідно статті 376 Цивільного кодексу України жилий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, яка не відведена для цієї мети, або без відповідного дозволу чи належним чином затвердженого проекту, або з суттєвими порушеннями будівельних норм і правил. На вимогу власника земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до частини 3 статті 376 Цивільного кодексу України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під вже збудоване нерухоме майно.

Суд бере до уваги, що приписи статті 376 Цивільного кодексу України не містять вимог щодо визнання права власності на самочинне збудоване нерухоме майно виключно у разі наявності прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Згідно статтей 4; 5 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації підлягає право власності. Якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законом порядку.

Позивач не позбавлений можливості, після набрання рішенням суду щодо визнання права власності законної сили, у разі необхідності, здійснити необхідні дії, у відповідності до приписів Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Визнання права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, у відповідності до приписів статті 376 Цивільного кодексу України, не порушує права інших осіб.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (серед багатьох інших, рішення Європейського суду з прав людини у справах "Спорронг і Льоннрот проти Швеції" від 23 вересня 1982 року, "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства" від 21 лютого 1986 року, "Щокін проти України" від 14 жовтня 2010 року, "Сєрков проти України" від 07 липня 2011 року, "Колишній король Греції та інші проти Греції" від 23 листопада 2000 року, "Булвес" АД проти Болгарії" від 22 січня 2009 року, "Трегубенко проти України" від 02 листопада 2004 року, "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно "суспільний", "публічний" інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Європейський суд з прав людини констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон непередбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни у повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Втручання держави у право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення "суспільного", "публічного" інтересу, при визначенні якого Європейський суд з прав людини надає державам право користуватися "значною свободою (полем) розсуду". Втручання держави у право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Принцип "пропорційності" передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. "Справедлива рівновага" передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Отже, рішення суду, у разі визнання за позивачем права власності на самочинно побудоване нерухоме майно, не буде безумовною підставою для державної реєстрації права власності на це майно, в тому числі у випадку, якщо відсутній документ, що підтверджує введення будівлі в експлуатацію.

З огляду на приписи вищевикладеного законодавства, набуття позивачем за первісним позовом у власність об`єктів нерухомого майна, є саме тим правовим фактом, який породжує у позивача за первісним позовом обов`язок введення нерухомого майна в експлуатацію відповідно до законодавства.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що первісний позов Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Київ до Харківської міської ради, м. Харків 3-я особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, м. Харків, 2. Фонд державного майна України, м. Київ про визнання права власності та зустрічний позов Харківської міської ради, м. Харків до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Київ про зобов`язання прийняти в експлуатацію самочинно побутоване нерухоме майна слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов*язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судовий збір у розмірі 3335,79 грн. покладається на відповідача за первісним позовом та у розмірі 1921,00 грн. на відповідача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Первісний позов Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Київ до Харківської міської ради, м. Харків 3-я особа, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - 1. Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, м. Харків, 2. Фонд державного майна України, м. Київ про визнання права власності - задовольнити повністю.

Визнати за Державою Україна в особі Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01030, м. Київ, вул. Гончара, 55а, ідентифікаційний код юридичної особи 38516849) право власності на самочинно реконструйовані житлові квартири № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, що розташовані в нежитловій будівлі літ. "А-4" по вул. В АДРЕСА_4 , у м. Харкові.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Конституції, 7, ідентифікаційний код юридичної особи 04059243) на користь Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01030, м. Київ, вул. Гончара, 55а, ідентифікаційний код юридичної особи 38516849) 3335,79 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Зустрічний позов Харківської міської ради, м. Харків до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, м. Київ про зобов`язання прийняти в експлуатацію самочинно побутоване нерухоме майна - задовольнити повністю.

Зобов`язати Державну службу України з надзвичайних ситуацій (01030, м. Київ, вул. Гончара, 55а, ідентифікаційний код юридичної особи 38516849) здійснити заходи, направлені на прийняття в експлуатацію самочинно побутованого нерухомого майна: житлові квартири № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12, що розташовані в нежитловій будівлі літ. "А-4" загальною площею 3184,3 кв.м., що розташована по вул. В.Зубенка, 4, у м. Харкові.

Стягнути Державної служби України з надзвичайних ситуацій (01030, м. Київ, вул. Гончара, 55а, ідентифікаційний код юридичної особи 38516849) на користь Харківської міської ради (61003, м. Харків, пл. Конституції, 7, ідентифікаційний код юридичної особи 04059243) 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "01" липня 2019 р.

Суддя П.В. Хотенець