ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. Справа №914/2011/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Желік М.Б.

суддів Зварич О.В.

Орищин Г.В.

за участі секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Львівської міської ради б/н від 03.05.2019 (вх. №01-05/1728/19 від 10.05.2019)

на рішення Господарського суду Львівської області від 04.04.2019 (повний текст рішення складено 15.04.2019, суддя Стороженко О.Ф.)

у справі №914/2011/18

за позовом: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Крамсервіс, м. Львів

про: розірвання Договору оренди землі від 11.11.2014 та повернення земельної ділянки.

за участі представників сторін:

від Львівської міської ради, не з`явився

від ТзОВ Крамсервіс, представник Крупей М.С.

Учасникам процесу роз`яснено їх права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України. Заяв про відвід складу суду не надходило.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

У судовому засіданні 26.06.2019 проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.04.2019 у справі №914/2011/18 у задоволенні позову Львівської міської ради відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням скаржник звернувся до суду з апеляційною скаргою в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 04.04.2019, скасувати дане рішення та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.05.2019 справу № 914/2011/18 розподілено до розгляду колегії суддів у складі : Желік М.Б.- головуючий суддя, члени колегії Дубник О.П., Зварич О.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 апеляційну скаргу залишено без руху з наданням апелянту строку для усунення допущених недоліків, зокрема: надання суду доказів сплати судового збору у розмірі 5763, 00 грн.

31.05.2019 на адресу Західного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання б/н від 29.05.2019 (вх.ЗАГС. №01-04/3503/19 від 31.05.2019) про усунення недоліків апеляційної скарги з додатками, а саме: оригінали платіжних доручень №280 від 20.05.2019 на суму 5286,00 грн. та №286 від 27.05.2019 на суму 477,00 грн. про сплату судового збору.

04.06.2019 ухвалою Західного апеляційного господарського суду скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження, надано учасникам провадження час для подання відзиву на апеляційну скаргу, призначено розгляд справи на 26.06.2019, витребувано матеріали справи з господарського суду Львівської області.

Представником відповідача 24.06.2019 подано відзив на апеляційну скаргу в якому він просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 04.04.2019 у даній справі без змін. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що відповідачем не здійснюється продаж паливно-мастильних матеріалів та зрідженого природного газу на земельній ділянці, що надана в користування позивачем згідно умов договору оренди про розірвання якого він клопоче. Наданий до позовної заяви акт обстеження земельних ділянок від 20.07.2018 не є належним, достатнім та достовірним доказом, оскільки у ньому не зазначено на якій саме земельній ділянці здійснюється торгівля; на земельних ділянках, що знаходяться в користуванні та у власності відповідача відсутні межові знаки, що не надає можливості визначення їх меж без відновлення цих меж в натурі; вказане на думку відповідача не надало можливості позивачу встановити факт використання земельної ділянки не за цільовим призначення, що в свою чергу за відсутності інших доказів є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

25.06.2019 розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії Дубник О.П. винесено розпорядження про проведення автоматизованої зміни складу колегії суддів. Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи в склад колегії суддів по розгляду справи № 914/2011/18 замісять судді Дубник О.П. введено суддю Орищин Г.В.

У судовому засіданні 26.06.2019 відповідач участь уповноваженого представника забезпечив, який надав пояснення по суті вимог апеляційної скарги та просив врахувати їх при винесені постанови. Позивач участі уповноважених представників не забезпечив, причин неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. У випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Відтак, колегія суддів враховуючи, що участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком сторони; участь позивача не визнавалася судом обов`язковою; належне повідомлення про час та місце розгляду справи та неповідомлення позивачем про неможливість участі у ньому вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними матеріалами та за участю присутнього представника.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла до висновку про те, що в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.07.2014 ухвалою Львівської міської ради № 3649 продовжено ТзОВ Крамсервіс на 5 років строк оренди земельних ділянок загальною площею 0,0283 га (кадастровий номер :03:003:0011) на вул. Хуторівці (м.Львів) для влаштування та обслуговування автосалону і станції технічного обслуговування автомобілів за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, у тому числі: площею 0,0190 га у межах червоних ліній з обмеженням без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень; та площею 0,0093 га.

11.11.2014 між Львівською міською радою та ТзОВ Крамсервіс укладено Договір оренди землі, згідно умов якого в оренду передано земельну ділянку (кадастровий № :03:003:0011), загальною площею 0,0190 га (у т.ч. площею 0,0190 га у межах червоних ліній з обмеженнями без права капітального будівництва та посадки багаторічних насаджень), на якій відсутні об`єкти нерухомого майна чи інші об`єкти інфраструктури.

Вказаний договір зареєстровано у Львівській міській раді 11.11.2014 за №С-2824, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди землі вчинено запис С-3.

Сторонами встановлено термін дії договору оренди строком у 5 років до - 10.07.2019.

Положеннями п.п. 15, 16 договору оренди встановлені умови використання земельної ділянки, а саме мета використання земельної ділянки - для влаштування та обслуговування автосалону і станції технічного обслуговування автомобілів; цільове призначення земельної ділянки (категорія земель згідно зі ст.19 Земельного кодексу України) - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Окрім того, пунктом 26 договору передбачено, що на орендовану земельну ділянку встановлено обмеження (обтяження) згідно з Висновком Управління архітектури від 23.10.2013 №2401-636 та Обмеженнями Відділу Держземагенства у м. Львові від 25.11.2013 №40/01-15/3878-4.

На виконання рішення, що оформлене протоколом № 7 позапланового засідання міської комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій здійснено обстеження земельних ділянок, що оформлено актом від 20.07.2018, де встановлено, що на земельних ділянках, які розташовані за адресою м.Львів, вул.Хуторівка, 59-а площами 0,019 га (кадастровий номер :03:003:0011) (оренда) та 0,0093 га (кадастровий номер :03:003:0010) (власність) проводиться торгівля паливно-мастильними матеріалами та зрідженим природнім газом. Окрім того, зазначено, що право користування та право власності для влаштування та обслуговування автосалону та станцій технічного обслуговування автомобілів надано відповідно до ухвали Львівської міської ради від 29.01.2015 № 4295.

Вказані дії відповідача на думку позивача суперечать встановленим у договорі оренди умовам використання земельної ділянки, а також порушують державні стандарти, норми і правила, що і стало підставою для звернення до суду з позовними вимогами про розірвання договору оренди та повернення земельної ділянки.

Колегія суддів дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи та заслухавши думку присутніх осіб зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 773 ЦК України визначено, що наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору. Якщо наймач користується річчю, переданою йому у найм, не за її призначенням або з порушенням умов договору найму, наймодавець має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця.

Статтею 783 ЦК України передбачені підстави для дострокового розірвання договору, а саме: якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі.

Згідно зі ст. 291 ГК України одностороння відмова від договору оренди не допускається. Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання-орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди. Договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

За умовами ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 141 ЗК України визначено підстави припинення права користування земельною ділянкою, якою, зокрема є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

В підтвердження обставин нецільового використання земельної ділянки позивачем долучено до матеріалів справи Акт обстеження від 20.07.2018, що затверджений Департаментом містобудування Львівської міської ради, в якому відсутні чіткі дані стосовно використання Товариством з обмеженою відповідальністю Крамсервіс спірної земельної ділянки, оскільки вказано дві (суміжні) земельні ділянки, що розташовані на вул. Хуторівка, 59-а: орендовану земельну ділянку площею 0,019га (кадастровий номер: :03:003:0011) та земельну ділянку площею 0,0093га (кадастровий номер :03:003 НОМЕР_1 ), яка перебуває у власності відповідача на підставі ухвали Львівської міської ради №4295 від 29.01.2015 та Договору купівлі-продажу від 29.04.2015; не зазначено, яким чином на земельних ділянках здійснюється торгівля паливно-мастильними матеріалами, а також - не зазначено об`єктів такої торгівлі; при здійсненні обстеження не складено план-схеми кожної з двох суміжних ділянок із позначенням місця розташування конкретних об`єктів торгівлі.

З огляду на вимоги частин 1,3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на фактичні обставини справи та норми права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, колегія суддів погоджуючись із висновками господарського суду приходить до висновку, що акт обстеження від 20.07.2018 не є належним, допустимим та достатнім доказом використання земельної ділянки наданої в оренду не за цільовим призначення.

Оскільки інших доказів, які б підтверджували здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю Крамсервіс торгівлі паливо-мастильними матеріалами та зрідженим природним газом на орендованій земельній ділянці, що могло б свідчити про її використання не за цільовим призначенням та бути підставою для розірвання договору оренди землі не надано, позивачем не доведено обставин, що є підставою позову і входять у предмет доказування. Вказане є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Оскаржуване рішення вказаним вимогам відповідає.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. (ч. 1 ст. 276 Господарського процесуального права).

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваного рішення, доводи сторін, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що в задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог апеляційної скарги Львівської міської ради б/н від 03.05.2019 (вх. №01-05/1728/19 від 10.05.2019) відмовити.

5. Рішення Господарського суду Львівської області від 04.04.2019 у справі №914/2011/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287,288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 02.07.2019.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Зварич О.В.

суддя Орищин Г.В.