ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. Справа№ 910/6924/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Зубець Л.П.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Оніщук В.М.

відповідача-1 - Попов А.С.

відповідача-2 - Громніцький Ю.П

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.11.2018 р.

за заявою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про забезпечення позову

у справі № 910/6924/18 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія"

про стягнення заборгованості у розмірі 403625335,22 грн

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" про солідарне стягнення 400378811,60 грн заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу по договору транспортування природного газу № від 11.09.2017 р., а також 2983291,98 грн пені і 263231,65 грн 3% річних.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 позов Акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" задоволено; відмовлено у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія".

До суду першої інстанції 30.10.2018 р. позивачем подано заяву про забезпечення позову, згідно з якою Акціонерне товариство "Укртрансгаз" просило суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- накласти арешт на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія";

- накласти арешт на карбамід, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія";

- накласти арешт на аміак, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія";

- накласти арешт на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія";

- накласти арешт на карбамід, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія";

- накласти арешт на аміак, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія".

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.11.2018 р. у задоволенні заяви Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що існує достатньо обґрунтоване припущення, що майно відповідача-1 та відповідача-2 (грошові кошти та готова продукція у вигляді карбаміду, аміаку) може зникнути або значно зменшиться, що унеможливить виконання рішення у цій справі у разі задоволення позову.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2019 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.11.2018 р. у справі № 910/6924/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Мартюк А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.11.2018 р. у справі № 910/6924/18 та призначено її до розгляду на 14.02.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.02.2019 р. зупинено апеляційне провадження у справі № 910/6924/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.11.2018 р. на підставі підпункту 17.12 пункту 17 Перехідних положень ГПК України до перегляду Верховним Судом ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 р. про повернення апеляційної скарги.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.03.2019 р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" залишено без задоволення, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 р. у справі № 910/6924/18 змінено в частині правових підстав відмови у задоволенні клопотання про продовження строку для усунення недоліків, а в іншій частині ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10.01.2019 залишено без змін.

Матеріали справи № 910/6924/18 повернуто до Північного апеляційного господарського суду 01.04.2019 р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 р. поновлено провадження у справі № 910/6924/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.11.2018 р. та призначено до розгляду на 07.05.2019 р.

Ухвалою від 07.05.2019 р. розгляд справи відкладено до 30.05.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1505/19 від 29.05.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6924/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6924/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Руденко М.А.

Ухвалою від 30.05.2019 р. справу № 910/6924/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.11.2018 р. прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

У призначеному засіданні суду 30.05.2019 р. оголошено перерву до 20.06.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1710/19 від 19.06.2019 р. у зв`язку з перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/6924/18.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/6924/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2019 р. справу прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, Акціонерне товариство "Укртрансгаз" посилається на існування достатньо обґрунтованого припущення про те, що майно відповідача 1 та відповідача 2 (грошові кошти та готова продукція у вигляді карбаміду, аміаку) може зникнути або значно зменшитись.

Заявник вказує, що оскільки постановою Верховного Суду від 10.10.2018 по справі № 910/6924/18 було скасовано ухвалу Господарського суду м. Києва від 22.06.2018 р. № 910/6924/18 про вжиття заходів до забезпечення позову та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 р., справу № 910/6924/18 направлено на новий розгляд до господарського суду, у відповідача-1 та відповідача-2 фактично з`явилася можливість безперешкодно розпоряджатися майном та здійснювати реалізацію готової продукції (карбамід, аміак), що виготовлена з ресурсу AT «Укртрансгаз», на користь будь-яких третіх осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2018 р. у цій справі заяву АТ "Укртрансгаз" про забезпечення позову було задоволено; до набрання законної сили рішенням у даній справі в межах суми позову 403625335,22 грн: накладено арешт на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія"; накладено арешт на карбамід, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія"; накладено арешт на аміак, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2018 р. у справі № 910/6924/18 змінено, викладенно резолютивну частину в іншій редакції; заяву Акціонерного товариства "Укртрансгаз" про забезпечення позову задоволено частково; до набрання законної сили рішенням у даній справі в межах суми позову 403625335,22 грн: накладено арешт на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія"; накладено арешт на карбамід, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія"; накладено арешт на аміак, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Всеукраїнська Енерго Компанія".

Постановою Верховного Суду від 10.10.2018 р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.06.2018 р. № 910/6924/18 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 16.08.2018 р. у справі № 910/6924/18 скасовано; справу № 910/6924/18 направлено на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, вжитті ухвалою суду першої інстанції від 22.06.2018 р., Верховний Суд зазначив, що, вживаючи відповідні заходи забезпечення позову, суди попередніх інстанцій не здійснили належної оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; не з`ясували чи є відповідні заходи до забезпечення позову співмірними із заявленими позивачем вимогами з урахуванням того, що предметом позовних вимог є солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги балансування обсягів природного газу за квітень 2018 року за укладеним договором та штрафних санкцій на загальну суму 403625335,32 грн.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заявник зобов`язаний надати докази того, що запропонований захід забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи забезпечення позову не повинні мати наслідком припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Так, позивачем не було наведено достатніх належних та допустимих у розумінні вищевказаних положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, які б дійсно могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі у разі задоволення позову.

Також заявником не надано доказів стосовно адекватності та співмірності вказаного заходу забезпечення позову заявленим вимогам.

Заява про забезпечення позову не може ґрунтуватися на припущеннях заявника. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже посилання скаржника на те, що невжиття заходів забезпечення може унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача є тільки його припущеннями, які не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду у справі № 910/6924/18 є стягнення грошових коштів у розмірі 403625335,22 грн.

За змістом ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи. У разі якщо після накладення виконавцем арешту на кошти боржника - юридичної особи у банках чи інших фінансових установах боржник умисно не виконує судового рішення і відкриває нові рахунки в банках чи інших фінансових установах, виконавець надсилає відповідним правоохоронним органам матеріали для притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно. У разі якщо на зазначене у частині п`ятій цієї статті майно накладається арешт, воно реалізується в такій черговості: 1) майно, що безпосередньо не використовується у виробництві (предмети інтер`єру офісів, готова продукція та товари тощо); 2) об`єкти нерухомого майна, верстати, обладнання, інші основні засоби, а також сировина і матеріали, призначені для використання у виробництві.

Так, у разі виконання рішення про стягнення грошових коштів, звернення стягнення на інше майно боржника (відмінне від грошових коштів) можливе виключно в тому разі, якщо у боржника відсутні кошти в обсязі, необхідному для покриття заборгованості.

Так, заявником не надано належних обґрунтувань із посиланням на відповідні докази щодо неможливості чи значного утруднення виконання рішення про стягнення з відповідача-1 грошових коштів через відсутність у останніх грошових коштів в обсязі, достатньому для задоволення вимог стягувача.

На підтвердження своїх вимог, заявником надано лист від 17.10.2018 р. № 2954/47-пт, згідно з яким АТ «Таскомбанк» повідомив приватного виконавця, що на рахунках, які належать відповідачу-1 ( НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), залишок коштів дорівнює 0,00 грн.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні докази того, що рахунки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , відкриті у АТ «Таскомбанк», є єдиними рахунками відповідача-1, та інших рахунків в інших банках немає, як і коштів на інших рахунках.

Вбачається, що на рахунку № НОМЕР_3 станом на 17.07.2018 р. відбулось договірне списання коштів на підставі розпорядження КАД № 7 від 17.07.2018 р. Таке списання відбулось за три місяці до оголошення рішення суду у справі № 910/6924/18. Умисного вчинення дій щодо списання коштів судом не встановлено, зважаючи на призначення платежу.

З рахунку № НОМЕР_1 кошти були списані за період з 17.07.2018 р. по 13.08.2018 р. з метою перерахування сплачених відсотків за депозитним договором №ДВ-002/375680 від 03.03.2018 р.

З виписки по рахунку № НОМЕР_2 за період з 11.06.2018 р. по 11.09.2018 р. вбачається, що станом на 11.06.2018 р. залишок коштів вже був 0,00 грн.

Отже, посилання заявника на те, що відповідачем-1 вчиняються умисні дії, направлені на ухилення від виконання зобов`язання, є необґрунтованими.

Крім того, у заяві про забезпечення позову позивач просив також вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на грошові кошти на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія"; накласти арешт на карбамід, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія"; накласти арешт на аміак, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія".

Однак рішенням Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 р. у справі № 910/6924/18 у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газоторгова компанія" відмовлено повністю, тому відсутні правові підстави для застосування заходів забезпечення позову щодо відповідача-2.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову Акціонерного товариства "Укртрансгаз" та скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 01.11.2018 р. у справі № 910/6924/18.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд необхідно покласти на скаржника.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.

Разом з цим згідно з п. 2 ч. 1 ст. 287 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 13, 14, 21, 25, 26, 28, 30 частини першої статті 255 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову до зазначеного переліку не відноситься, дана постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 01.11.2018 р. у справі № 910/6924/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Укртрансгаз".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 09.07.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

Л.П. Зубець