УХВАЛА

01 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/5320/17

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Пількова К. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі Господарського суду міста Києва

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

08.05.2019 Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі №910/5320/17.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом розгляду у справі є вимога про зобов`язання вчинити дії, а саме про скасування нарахованих за січень - лютий 2017 року обсягів природного газу, у тому числі втрат та витрат, загальною кількістю 10461,411 тис. куб. м, що не визнані позивачем, тобто одна вимога немайнового характеру.

Отже судовий збір за подання позовної заяви у цій справі підлягав сплаті у розмірі 1 600, 00 грн.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином за подання касаційної скарги у цій справі АТ "НАК "Нафтогаз України" мало сплатити судовий збір у сумі 3 200,00 грн, проте доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі скаржник до касаційної скарги не додав, що підтверджується також актом Північного апеляційного господарського суду № 9.1-26/200/19 від 10.05.2019.

Верховний Суд звертає увагу скаржника, що листом Головного управління Державної казначейської служби України у місті Києві № 05-12/1731-6167 від 18.06.2018 повідомлено реквізити рахунку для зарахування до державного бюджету судового збору за розгляд справ Верховним Судом:

- Отримувач коштів: УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102;

- Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897;

- Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

- Рахунок отримувача: 6007;

- Код банку отримувача (МФО): 899998;

- Код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)";

- Символ звітності банку: 207.

Отже, скаржнику необхідно надати суду докази, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі у сумі 3 200,00 грн.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У поданій касаційній скарзі скаржник вказує на те, що оскаржуване судове рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права, порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. В обґрунтування зазначеного посилається на частину 1 статті 77, статті 73, 74 ГПК України, а також на пункти 3, 4 глави 4, пункти 2, 3 глави 6, пункти 1, 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015; пункти 5.4, 5.7, 5.13, 5.13.1, 5.13.2 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, які затверджені наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 №618; пункт 5.10 Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 №264.

Однак, скаржник не обґрунтовує у чому саме, на його думку, полягає порушення судом наведених норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, що мало наслідком прийняття оскаржуваного рішення.

Також доводи скаржника стосуються встановлення фактичних обставин справи та оцінки доказів у ній, між тим як, відповідно до частини другої статті 300 ГПК України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Таким чином, АТ "НАК "Нафтогаз України" необхідно обґрунтувати, в чому, на його думку, полягало неправильне застосування зазначених норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі № 910/5320/17 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 16.07.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя К. М. Пільков