УХВАЛА

01 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/3435/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Баранець О.М. - головуючий, Стратієнко Л.В., Студенець В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортабуд"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Буравльова С.І., Зубець Л.П., Власова Ю.Л.

від 28.03.2019

за позовом Заступника Генерального прокурора - головного військового прокурора в інтересах держави в особі Міністерства оборони України

до 1. Установи "28 Управління начальника робіт"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортабуд"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Кабінету Міністрів України

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фортабуд" 22.05.2019 звернулося до Верховного Суду, через Північний апеляційний господарський суд, з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі № 910/3435/17.

Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 21.06.2019 визначено склад колегії суддів: Баранець О.М. - головуючий, Стратієнко Л.В., Студенець В.І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортабуд", колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо:

1) Верховний Суд вже викладав у своїй постанові висновок щодо питання правильного застосування норми права, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку; або

2) правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Житло-Капітал" на рішення Господарського суду міста Києва від 24.04.2018 у справі № 910/3435/17 з доданими документами повернуто заявнику без розгляду.

Підставою для прийняття такого рішення стало те, що суд ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" залишено без руху на підставі частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України та надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме доплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 230,00 грн.

Копію ухвали від 11.03.2019 про залишення без руху апеляційної скарги отримано представником скаржника безпосередньо у суді 12.03.2019, однак недоліки апеляційної скарги у визначений законом строку не усунуто, доказів сплати судового збору суду не надано.

Згідно з частиною четвертою статті 174 Господарського процесуального України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Таким чином, правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі № 910/3435/17 була оскаржена до Верховного Суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал". Ухвалою від 22.04.2019 скаржнику відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Під час перевірки касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" Верховним Судом була надана оцінка доводам, що скаржником здійснено доплату судового збору у розмірі 2 230,00 грн платіжним дорученням № 13730 від 22.03.2019, однак суд апеляційної інстанції не виконав свого обов?язку з перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та безпідставно повернув апеляційну скаргу.

Верховним Судом зазначено, що не надання суду оригіналу платіжного доручення на підтвердження сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом розмірі, не свідчить про належне виконання скаржником вимог ухвали про залишення його апеляційної скарги без руху.

Касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортабуд" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 містить аналогічні доводи щодо здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" доплати судового збору у розмірі 2 230,00 грн платіжним дорученням № 13730 від 22.03.2019 на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Просить врахувати правову позицію Великої Палати Верховного Суду викладену у постанові від 28.02.2018 у справі № 800/473/17.

Однак, у зазначеній постанові Великою Палатою Верховного Суду вказано, що у суду існував обов?язок з перевірки зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України на підставі наданого позивачем дублікату квитанції про сплату судового збору.

У даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал" не заперечувало, що ним платіжне доручення № 13730 від 22.03.2019 про доплату судового збору не було надано суду апеляційної інстанції. За відсутності платіжного документа у суду апеляційної інстанції відсутня можливість перевірити надходження сплачених на його підставі коштів до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, ухвала суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного суду у загальному порядку після усунення недоліків.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема і у справі "Устименко проти України" (заява № 32053/13), що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" заява № 52854/99).

Не можна розглядати перегляд, як замасковану апеляцію. Відступи від цього принципу виправдані лише тоді, коли вони необхідні за обставин суттєвого та неспростовного характеру.

В контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Використання касаційним судом оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо, виходячи з високого статусу Верховного Суду, не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, оскільки у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень і застосування Судом таких повноважень не може вважатися обмеженням доступу особи до процесу правосуддя.

З огляду на зазначене правильне застосування Північним апеляційним господарським судом норм Господарського процесуального кодексу України під час прийняття ухвали від 28.03.2019 про повернення апеляційної скарги у справі № 910/3435/17 є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у даній справі відповідно до пункту 2 частини другої статті 293 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, частиною другою статті 293 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фортабуд" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2019 у справі № 910/3435/17.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді Л. Стратієнко

В. Студенець