ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 справа № 914/534/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Гутьєвої В.В.,

при секретарі Пукач М.В.,

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи за позовом: Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, м. Городок Львівської області

в інтересах держави в особі

позивача 1: Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, м. Мостиська Львівської області

позивача 2: Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів

до відповідача: Малого приватного підприємства Водолій-Л, с. Баранівці Самбірського району Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: Зав`язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, с. Зав`язанці Мостиського району, Львівської області

про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.02.2006 р. та зобов`язати відповідача повернути Львівській обласній державній адміністрації земельну ділянку площею 2,9383 га шляхом складання акту приймання-передачі

за участю представників:

за участю прокурора: Леонтьєва Н.Т. прокурор Прокуратури Л/о

від позивача 1: не з`явився

від позивача 2: Бригарда О.С. спеціаліст відділу

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Суть заяви: Позов заявлено Першим заступником керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі позивача 1: Мостиської районної державної адміністрації Львівської області, позивача 2: Львівської обласної державної адміністрації до відповідача: Малого приватного підприємства Водолій-Л про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.02.2006 р. та зобов`язати відповідача повернути Львівській обласній державній адміністрації земельну ділянку площею 2,9383 га шляхом складання акту приймання-передачі.

Ухвалою суду від 01.04.2019 р. відкрито провадження у справі № 914/534/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 06.05.2019 р.

Ухвалою суду від 06.05.2019 р. за клопотанням прокурора залучено Зав`язанцівську сільську раду Мостиського району Львівської області до участі у даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів та відкладено підготовче засідання на 27.05.2019 р.

Ухвалою від 27.05.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі № 914/534/19 на тридцять днів, починаючи з 02.06.2019 р., підготовче засідання відкладено на 24.06.2019 р.

Ухвалою суду від 10.06.2019 р. судове засідання відкладено на 25.06.2019 р.

Ухвалою від 25.06.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 08.07.2019 р.

08.07.2019 р. представник позивача 1 в судове засідання не з`явився.

08.07.2019 р. прокурор та представник позивача 2 в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві та поясненнях, наданих в судовому засіданні.

08.07.2019 р. представник відповідача в судове засідання не з`явився, письмового відзиву на позов на адресу суду не подав.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції у випадку нез`явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що Городоцькою місцевою прокуратурою при вивченні законності використання земель державної та комунальної власності на умовах оренди на території Мостиського району встановлено, що між Мостиською районною державною адмімістрацією Львівської області (орендодавець за договором) та Малим приватним підприємством «Водолій-Л» (орендар за договором) 02.02.2006 укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,9383 га. Вказаний договір оренди земельної ділянки 10.02.2006 зареєстрований в управлінні Держкомзему у Мостиському районі за № 04:06:454:00008. Пунктом 1.1 договору оренди земельної ділянки передбачено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд цегельного заводу, яка розташована на території Зав`язанцівської сільської ради Мостиського району. Акт передачі земельної ділянки сторони підписали 14.02.2006. Договір укладено на 50 років. Пунктом 9 договору передбачено, що орендар зобов`язується сплачувати орендну плату у грошовій формі. Розмір річної орендної плати становить 1 762,06 грн. в рік. Орендна плата вноситься щомісячно до 15 числа наступного місяця за звітним. Водночас, відповідно до п. 5 договору оренди земельної ділянки нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 176 205,90 грн. Крім того, пунктом 10, 13 договору оренди земельної ділянки передбачено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата переглядається один раз в рік у разі, зокрема зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнта індексації, визначених законодавством, в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 14 договору оренди земельної ділянки передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення. Водночас, МПП «Водолій-Л» взяті на себе відповідно до договору зобов`язання в частині сплати орендних платежів у строки, порядку та розмірах, визначених договором належним чином не виконало. Слід зазначити, що Мостиською РДА неодноразово скеровувались листи- претензії до орендаря про сплату заборгованості за даним договором оренди земельної ділянки, зокрема 18.02.2013, 25.11.2014 та 27.12.2018, однак вказані листи залишились без розгляду та поза увагою відповідача. Також Зав`язанцівською сільською радою, на території якої розташована вказана земельна ділянка, надсилались претензійні листи до МПП «Водолій- Л» від 21.12.2010, 01.03.2011, 21.11.2011, 20.08.2014, 16.04.2015, 22.09.2017 з проханням погасити борг за вказаним договором, оскільки кошти від орендної плати надходять до місцевого бюджету сільської ради. Однак, відповідач відповіді на листи не надіслав та не вжив жодних заходів щодо погашення заборгованості з орендної плати.

Питання примусового стягнення боргу за вказаним договором оренди було предметом судового розгляду. Так, 22.02.2011 рішенням Господарського суду Львівської області у справі № 5015/80/11 за результатами розгляду позову прокурора Мостиського району в інтересах держави в особі Зав`язанцівської сільської ради до відповідача МПП «Володій -Л» про стягнення заборгованості за договором оренди землі в розмірі 5 286,18 грн., позов задоволено повністю. Рішення суду перебуває на виконанні в органах ДВС. Зазначені обставини підтверджують порушення відповідачем умов договору оренди та свідчать про факт систематичної несплати орендної плати за землю. Відповідно до акту обстеження земельної ділянки від 25.01.2019, проведеного Зав`язанцівською сільською радою, встановлено, що будівлі колишнього цегельного заводу ліквідовані (розібрані). Земельна ділянка перебуває в занедбаному стані та не використовується за цільовим призначенням, що свідчить про те, що відповідач не здійснює жодної діяльності на орендованій земельній ділянці.

Відповідно до інформації Городоцького управління ГУ ДФС у Львівській області за № 7736/10/55.12 від 18.02.2019 станом на 15.02.2019 у МПП «Водолій- Л» наявна заборгованість до бюджету із плати за землю в розмірі 6 634,66 грн., заборгованість виникла ще з 2011 року (відповідно до поданої таблиці ДФС). Підприємство не перебуває в процесі припинення, банкрутства чи ліквідації. Впродовж 2017-2019 років податкові декларації з плати за землю підприємством не подавались.

Згідно з проведеним Зав`язанцівською сільською радою розрахунком, заборгованість зі сплати орендної плати станом на 31.01.2019 становить 18 529,52 грн. З 2012 року і до дати подачі позову до суду кошти від відповідача в рахунок орендної плати не надходили.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Пунктом 38 договору оренди земельної ділянки від 02.02.2006 передбачено, що однією з підстав припинення договору шляхом його розірвання є рішення суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Умова про внесення орендної плати, передбачена п. п. 4.1,4.2 договору оренди, належить до істотних умов договору оренди. Відтак, систематична несплата орендарем орендної плати за землю (понад три місяці) за договором оренди земельної ділянки від 02.02.2006 є правовою підставою для розірвання в судовому порядку оспорюваного договору та для повернення власнику земельної ділянки. На підставі наведеного, позивач просить суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 02.02.2006, укладений між Мостиською районною державною адміністрацією та Малим приватним підприємством «Водолій-Л», площею 2,9383 га, розташованої за межами населеного пункту с. Зав`язанці Мостиського району Львівської області, зареєстрований в управлінні Держкомзему у Мостиському районі за № 00038 та зобов`язати відповідача Мале приватне підприємство «Водолій-Л» повернути Львівській обласній державній адміністрації земельну ділянку площею 2,9383 га, розташовану за межами населеного пункту с. Зав`язанці Мостиського району Львівської області, шляхом складання акту приймання-передачі, судові витрати покласти на відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника позивача 2, дослідивши подані суду документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

02.02.2006 р. між Мостиською районною державною адміністрацією Львівської області (орендодавець за договором) та Малим приватним підприємством «Водолій-Л» (орендар за договором) укладено договір оренди землі. Вказаний договір оренди землі 10.02.2006 зареєстрований в управлінні Держкомзему у Мостиському районі за № 04:06:454:00008. Відповідно до п. 1 договору оренди землі орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку для обслуговування будівель та споруд цегельного заводу, яка знаходиться на території Зав`язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області. Згідно з п. п. 2, 3, 4 договору оренди землі в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,9383 га. На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна будівлі сушильних цехів, піч, господарські споруди. Земельна ділянка передається в оренду разом з будівлями сушильних цехів, печі, господарських споруд.

Зі змісту п. 8 договору оренди землі вбачається, що договір укладено на 50 років.

14.02.2006 р. позивачем було передано, а відповідачем прийнято в оренду вказану земельну ділянку в задовільному стані, про що свідчить акт приймання-передачі земельної ділянки в оренду від 14.02.2006 р., який підписаний уповноваженими представниками сторін та підписи засвідчені печатками юридичних осіб та акт приймання-передачі земельної ділянки вказаний долучено до матеріалів справи.

Дослідивши зміст укладеного договору оренди землі, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором оренди землі, що перебуває у комунальній власності.

В пунктах 9, 10, 11, 13 договору оренди землі сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та в розмірі 1 762,06 грн. в рік у грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щомісячно до 15 числа наступного місяця за звітним. Пунктом 28 договору оренди землі передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Розмір орендної плати переглядається один раз в рік у разі, зокрема зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнта індексації, визначених законодавством, в інших випадках, передбачених законом. Пунктом 14 договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,3% несплаченої суми за кожен день прострочення.

Разом з тим, п. п. 38, 41 договору оренди землі сторони визначили, що за невиконання або неналежне виконання договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та укладеного договору. Дія договору припиняться шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання обов`язків, передбачених договором.

На підставі листа Головного Управління ДФС у Л/о за вих. № 7736/10/55.12 від 18.02.2019 р. судом встановлено, що станом на 18.02.2019 р. заборгованість МПП «Водолій-Л» до бюджету з орендної плати за землю з юридичних осіб становить 6 634,66 грн. Підприємство не перебуває в процесі припинення, банкрутства чи ліквідації. Впродовж 2017-2019 років податкові декларації з плати за землю підприємством не подавались.

Відповідно до розрахунку Зав`язанцівської сільської ради, заборгованість зі сплати орендної плати станом на 31.01.2019 становить 18 529,52 грн. З 2011 року і до дати подачі позову до суду кошти від відповідача в рахунок орендної плати не надходили.

Як вбачається з матеріалів справи, Мостиською РДА неодноразово скеровувались листи- претензії до орендаря про сплату заборгованості за даним договором оренди земельної ділянки, а саме: лист за вих. № 02-21/300 від 18.02.2013 р., лист за вих. № 02-18/1851 від 25.11.2014 р., лист за вих. № 02-36/2090 від 27.12.2018 р., які долучені позивачем до матеріалів справи. Однак вказані листи залишились без розгляду та поза увагою відповідача. Також Зав`язанцівською сільською радою, на території якої розташована вказана земельна ділянка надсилались претензійні листи до МПП «Водолій- Л», а саме: лист за вих. № 419/02-17 від 21.12.2010, лист за вих. № 2-17.97 від 01.03.2011, лист за вих. № 2-17-382 від 21.11.2011, лист за вих. № 2-18-256 від 20.08.2014, лист за вих. № 2-18-137 від 16.04.2015, лист за вих. № 2-18-417 від 22.09.2017 з проханням погасити борг за вказаним договором, оскільки кошти від орендної плати не надходять до місцевого бюджету сільської ради. Однак, відповідач відповіді на листи не надіслав та не вжив жодних заходів для погашення заборгованості з орендної плати.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи листа Зав`язанцівської сільської ради за вих. № 218-108 від 25.02.2019 р., який адресований першому заступнику керівника Городоцької місцевої прокуратури Тормишовій М.С., на території Зав`язанцівської сільської ради розташована земельна ділянка, яку згідно з договором оренди від 02.02.2006 р. орендує МПП «Водолій-Л». З 2011 року МПП «Водолій-Л» не сплачує орендної плати та не здійснює діяльності на орендованій земельній ділянці. Станом на 31.01.2019 р. заборгованість з орендної плати становить 18 529,52 грн. та 127 722,55 грн. нарахованої пені. На вказаній орендованій земельній ділянці, яка передана в оренду для обслуговування цегельного заводу, відсутні будь-які будівлі чи споруди. Земельна ділянка захаращена та не використовується відповідно до цільового призначення.

Позивачем долучено до матеріалів справи рішення Господарського суду Львівської області у справі № 5015/80/11 від 22.02.2011 р., відповідно до якого позов прокурора Мостиського району в інтересах держави в особі позивача Зав`язанцівської сільської ради до відповідача МПП Водолій-Л задоволено повністю, вирішено стягнути з Малого приватного підприємства «Водолій-Л» на користь Зав`язанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області 5 286,18 грн. заборгованості з орендних платежів за укладеним договором оренди від 02.02.2006 р.

В судовому засіданні прокурор підтвердив, що розмір заборгованості відповідача зі сплати орендних платежів не змінився. Крім того, станом на момент вирішення спору в матеріалах справи № 914/534/19 відсутні докази погашення заборгованості відповідача з орендної плати згідно з укладеним договором оренди землі від 02.02.2006 р.

Встановивши наведені обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору та повернення земельної ділянки слід задоволити з огляду на наступне.

Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі є Закон України "Про оренду землі", яким встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка.

Пунктом в частини 1 статті 96 Земельного Кодексу України передбачено обов`язок землекористувача своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (ст. 1 Закону України Про оренду землі).

Згідно зі ст. 13 Закону України Про оренду землі договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 15 Закону України Про оренду землі передбачено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату визначено як одну з істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Положеннями п.п. 14.1.136 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, і платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до інформації Зав`язанцівської сільської ради (лист за вих. № 218-108 від 25.02.2019 р.) судом встановлено, що упродовж восьми років орендар, всупереч умовам укладеного договору, не вніс жодного платежу на рахунок сільської ради. З 2011 року МПП «Водолій-Л» не сплачує орендної плати та не здійснює діяльності на орендованій земельній ділянці. Станом на 31.01.2019 р. заборгованість з орендної плати становить 18 529,52 грн. та 127722,55 грн. нарахованої пені. Це підтверджується поданими до позовної заяви документами.

Статтею 206 ЗК України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з п. в ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Положеннями ст. 24 Закону України Про оренду землі встановлено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ст.ст. 598, 653 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема в разі розірвання договору; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до п.д ч. 1 ст.141 Земельного кодексу України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що в порушення умов укладеного договору оренди від 02.02.2006 р. та норм чинного законодавства відповідач допустив систематичну несплату орендної плати за землю, починаючи з 2011 року.

Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання врегульовано ст.32 Закону України Про оренду землі, згідно з ч. 1 якої на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ст.34 Закону України Про оренду землі у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Таким чином, суд зазначає, що систематична несплата відповідачем орендних платежів за використання земельної ділянки є порушенням істотних умов договору оренди земельної ділянки від 02.02.2006 р., що з огляду на викладені норми законодавства є підставою для розірвання спірного договору оренди землі, а наслідком такого розірвання є повернення земельної ділянки орендодавцю.

Суд звертає увагу на те, що розірвання договору оренди землі судом не потребує додаткового скасування його державної реєстрації. Договір є розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили у відповідності до ч.5 ст.188 ГК України.

Згідно зі ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 передбачено, що підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обгрунтовує необхідність їх захисту.

Стаття 4 ГПК України передбачає право звертатися до господарського суду також осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з вимогами ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У постанові Верховного Суду у справі № 910/11919/17 від 17.10.2018 зазначено, що існує категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) Європейський суд з прав людини висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

За вказаним позовом місцевою прокуратурою правомірно визначено позивачами Мостиську районну державну адміністрацію Львівської області та Львівську обласну адміністрацію, оскільки до компетенції Мостиської районної державної адміністрації на час укладення оспорюваного договору належало право розпорядження землями державної власності за межами населених пунктів, а відповідно до норм чинної на даний час ч.5 ст.122 Земельного кодексу України таке право належить Львівській обласній державній адміністрації.

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного кодексу України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Оскільки земельна ділянка, яка передана в оренду відповідно до договору оренди землі від 02.02.2006 р. знаходиться за межами населеного пункту с. Зав`язанці та належить до земель промисловості, тому розпорядником таких земель на даний час виступають обласні державні адміністрації. Зазначене обумовлює передання земель після розірвання договору саме в розпорядження Львівської обласної державної адміністрації.

В даному випадку внаслідок невиконання відповідачем вимог земельного законодавства та умов договору оренди земельної ділянки державної власності порушуються інтереси держави, зокрема Львівської обласної адміністрації щодо можливості ефективно та виключно в державних інтересах розпоряджатися земельною ділянкою державної власності із земель промисловості.

Разом з тим, Львівська обласна державна адміністрація, будучи наділеною державою відповідно до ч. 5 ст.122 Земельного кодексу України повноваженнями на розпорядження земельними ділянками із земель державної власності, не може вжити заходів щодо розірвання спірного договору оренди земельної ділянки в судовому порядку, оскільки не є стороною договору оренди землі, а відтак позбавлена можливості здійснювати належний контроль за станом виконання обов`язків орендарем.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що прокурором у даній справі в інтересах належного органу було подано позовну заяву, вимоги підтверджено належними та допустимими доказами, а тому їх слід задоволити повністю.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позовні вимоги належним чином доведені, документально підтверджені, у зв`язку чим суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а отже такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 165, 233, 236, 238, 240, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди земельної ділянки від 02.02.2006, укладений між Мостиською районною державною адміністрацією (код ЄДРПОУ № 04056434, 81300, Львівська обл., м. Мостиська, вул. Грушевського, будинок 22) та Малим приватним підприємством «Водолій-Л» (код ЄДРПОУ № 22403477, 81424, Львівська область., Самбірський район, с. Баранівці), площею 2,9383 га, розташованої за межами населеного пункту с. Зав`язанці Мостиського району Львівської області, зареєстрований в управлінні Держкомзему у Мостиському районі за № 00038.

3. Зобов`язати відповідача Мале приватне підприємство «Водолій-Л» (код ЄДРПОУ № 22403477, 81424, Львівська область., Самбірський район, с. Баранівці) повернути Львівській обласній державній адміністрації (,79008, м. Львів, вул. Винниченка,18) земельну ділянку площею 2,9383 га, розташовану за межами населеного пункту с. Зав`язанці Мостиського району Львівської області, шляхом складання акту приймання-передачі.

4. Стягнути з відповідача Малого приватного підприємства «Водолій-Л» (, 81424, Львівська область, Самбірський район, с. Баранівці) на користь прокуратури Львівської (отримувач: прокуратура Львівської області, код ЄДРПОУ № 02910031, банк платника Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок №0774, код класифікації видатків бюджету 2800) 3 842,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду в порядку і в строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складений 10.07.2019 р.

Суддя Гутьєва В.В.