ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" липня 2019 р.Справа № 922/1747/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

(без повідомлення учасників справи)

розглянувши заяву Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про забезпечення позову (вх. № 15189) у справі № 922/1747/19

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363", місто Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна", місто Харків
про стягнення 260 500,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа № 922/1747/19 за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" про стягнення 260 500,00 грн. заборгованості за Договором купівлі-продажу транспортного засобу № 5676/19/016223 від 14 березня 2019 року. Право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" на суму 260 500,00 грн. прийнято позивачем на підставі Договору про відступлення права вимоги № 3, укладеним 06 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТБ Слобожанщина" (первісним кредитор) та Товариством з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" (новий кредитор).

21 червня 2019 року до загального відділу діловодства Господарського суду Харківської області надійшла заява Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про забезпечення позову (вх. № 15189) у справі № 922/1747/19, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" у межах ціни позову - 260 500,00 грн.

У відповідності до положень пункту 6.15. Розділу 6 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Харківської області, затверджених рішенням зборів суддів господарського суду Харківської області від 28.03.2016 №6-1/2016 (зі змінами та доповненнями), заява про забезпечення позову (доказів), подана після подачі позовної заяви передається раніше визначеному судді по справі. У випадку відсутності судді в день надходження цієї заяви вона не підлягає автоматизованому розподілу, питання щодо її розгляду вирішується суддею після виходу судді на роботу.

З причин неможливості судді Рильової В.В. відправляти правосуддя у зв`язку з відпусткою заява Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про забезпечення позову (вх. № 15189) у справі № 922/1747/19 вирішується судом 01 липня 2019 року (у перший робочий день після виходу судді Рильової В.В. з відпустки).

Відповідно до положень статті частини першої статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

З огляду на положення статей 13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову і особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Відповідно до статті 79 ГПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас, у Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011р. №5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Аналіз приписів норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог. Вибір способу захисту забезпечення залежить від суті позовних вимог.

В обґрунтування вказаної заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" зазначає, що станом на момент звернення позивача до суду відповідач ухиляється від погашення заборгованості за придбаний транспортний засіб, вимоги про сплату заборгованості в сумі 260 500,00 грн. ігнорує. Враховуючи поведінку відповідача, у Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" є реальні побоювання, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Міранна" не сплатить заборгованість добровільно та буде ухилятися від виконання рішення.

Дослідивши та надавши оцінку матеріалам заяви про забезпечення позову в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у заяві позивачем не обґрунтовано, у чому саме полягає утруднення чи неможливість виконання рішення у разі задоволення позовних вимог. Крім того, позивачем до заяви про забезпечення позову не подано жодних належних, достатніх та допустимих доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заходів до забезпечення позову. Твердження Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" стосовно того, що відповідач може відчужити грошові кошти на рахунках та майно не може бути безумовною підставою для забезпечення позову, а також потребує доведення.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів наявності фактичних обставин, з якими позивач пов`язує застосування заходу до забезпечення позову та посилання останнього лише на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення, суд відмовляє у задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про забезпечення позову.

Згідно із частиною шостою статті 140 ГПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з додатковою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про забезпечення позову (вх. № 15189) у справі № 922/1747/19 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Східного апеляційного господарського суду безпосередньо або через Господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвалу складено та підписано 01.07.2019.

Суддя В.В. Рильова

справа № 922/1747/19