ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2019 р. Справа№ 911/1148/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Отрюха Б.В.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представника заявника Штронди А.М. за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 07.05.2019 року

у справі № 911/1148/19 (суддя Рябцева О.О.)

за заявою Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк"

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-

підприємця Мокляк Таміли Надирівни 73948,31 грн. боргу,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.05.2019 року у справі № 911/1148/19 відмовлено у видачі судового наказу за заявою ПАТ КБ "Приватбанк" з вимогою про стягнення з ФОП Мокляк Т.Н. 12 266,64 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 8 000,00 грн. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 13 089,50 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, АТ КБ "Приватбанк" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 07.05.2019 року у справі № 911/1148/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву АТ КБ "Приватбанк".

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Доманська М.Л.

Ухвалою суду від 04.06.2019 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 07.05.2019 року у справі №911/1148/19, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 27.06.2019 року без повідомлення учасників провадження у справі.

У зв`язку з перебуванням судді Доманської М.Л. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2019 року для розгляду справи № 911/1148/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою суду від 27.06.2019 року вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу № 911/1148/19 за апеляційною скаргою АТ КБ "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 07.05.2019 року.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 271 ГПК України та відсутність клопотань учасників справи про розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні з їх повідомленням (викликом), апеляційний суд дійшов висновку, що дана апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Водночас, в судове засідання з`явився представник скаржника, в своїх поясненнях він підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 07.05.2019 року у справі № 911/1148/19 та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву АТ КБ "Приватбанк".

В судовому засіданні 27.06.2019 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши представника скаржника, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ КБ "Приватбанк" підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Київської області від 07.05.2019 року у даній справі - скасуванню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, у травні 2019 року АТ КБ "Приватбанк" звернулося до господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження до ФОП Мокляк Т.Н. про стягнення заборгованості в сумі 73 948,31 грн.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що в результаті порушення приписів чинного законодавства та укладеного між банком та ФОП Мокляк Т.Н. договору від 18.12.2017 року, який за своєю суттю є договором приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ», у боржника виникла заборгованість за кредитом, процентах за користування кредитом, комісії та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

07.05.2019 року господарським судом Київської області видано судовий наказ у справі № 911/1148/19 про стягнення з ФОП Мокляк Т. Н. на користь АТ КБ "Приватбанк" заборгованості за кредитним договором б/н від 18.12.2017 року у сумі 40 592,17 грн. та 192,10 грн. судового збору.

Разом з тим, ухвалою господарського суду першої інстанції від 07.05.2019 року у даній справі відмовлено банку у видачі судового наказу в частині стягнення з ФОП Мокляк Т.Н. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Ухвала суду мотивована тим, що заявлені АТ КБ "Приватбанк" вимоги суперечать вимогам положень ч. 1 ст. 148 ГПК України, адже за своєю правовою природою не є заборгованістю за договором.

В обґрунтування апеляційної скарги банк посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених в ухвалі місцевого господарського суду обставинам справи, зазначаючи, що висновки суду суперечать вимогам ст.ст. 147, 148 ГПК України; нарахування відсотків, комісії та неустойки здійснюється за Умовами та правилами надання послуг «КУБ».

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18.12.2017 року ФОП Мокляк Т.Н. через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ».

В Анкеті-заяві вказано, що Мокляк Т .Н. підписанням цієї заяви приєднується до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ "Приватбанк" і приймає на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах та укладає кредитний договір.

У п. 1.3 Анкети-заяви визначено, що строк кредиту: 12 місяців з моменту видачі коштів.

Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5. Анкети-заяви).

21.12.2017 року АТ КБ "Приватбанк" було перераховано на поточний рахунок ФОП Мокляк Т.Н. кредитні кошти у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується відповідною випискою по рахунку.

У п. 3.2.8.3. Умов та правил надання послуги «КУБ» визначено, що надання кредитів у рамках послуги здійснюється на наступних умовах: Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту терміновий кредит в обмін на зобов`язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказуються в Заяві. Заява на приєднання до Послуги в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом підписується електронним підписом, є способом укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Згідно з п. 3.2.8.3.1. Умов та правил надання послуги «КУБ» повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки 6 останніх місяців користування кредитом. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку Клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами кредитного договору. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

За умовами п. п. 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов та правил надання послуги «КУБ» Боржник взяв на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії згідно з п. 3.2.8.3.2., а також, повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також, зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9.1 Умов та правил надання послуги «КУБ» за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.2., 3.2.8.3., 3.2.8.3.1. цього Договору Клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

Положеннями п. 3.2.8.3.2. Умов та правил надання послуги «КУБ» передбачено, що за користування Послугою Клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в розмірі, що зазначені в Заяві та Тарифах, а саме: 2% від початкової суми кредиту.

Пунктом 3.2.8.9.2. Умов та правил надання послуги «КУБ» передбачено, що сплата процентів за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії, передбаченої пунктом 3.2.8.3.2. Умов, здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві, про що зазначено у п. 3.2.8.3.1 Умов.

У зв`язку з неповерненням вищезазначеної суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за користування кредитом, банком було нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Вищезазначені нарахування та заборгованість за кредитом боржником сплачені не були, що і стало підставою для звернення заявника з заявою про видачу судового наказу на стягнення заборгованості.

Частиною 2 ст. 12 ГПК України визначено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Частиною 1, 2 ст. 147 ГПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги.

Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Статтею 150 ГПК України наведено вимоги щодо форми і змісту заяви про видачу судового наказу, згідно з якими заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: 1) заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; 2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; 3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 148 цього Кодексу; 4) наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу; 5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; 6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; 7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 36 цієї статті; 8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; 9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).

Частиною 1 ст. 91 ГПК України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Положеннями ст.ст. 76-79 ГПК України встановлено вимоги щодо належності, допустимості, достатності та достовірності доказів. Так, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з того, що заявником надані докази видачі кредиту та наявності заборгованості, місцевим господарським судом задоволено заяву про видачу наказу в частині стягнення основної суми заборгованості, що не оскаржено учасниками справи та не є предметом даного апеляційного розгляду.

Водночас, судом першої інстанції відмовлено заявнику у видачі наказу щодо заборгованості за відсотками на прострочену заборгованість, заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження розміру нарахованих відсотків, комісії та пені надано розрахунок заборгованості з поясненнями до нього.

Пунктом 3.2.8.1. Умов та правил надання послуги «КУБ» визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни. Кредитування Клієнта здійснюється і межах встановленого Банком ліміту кредитування, про який Банк повідомляє Клієнта через встановлені канали комунікацій. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання по Умов та правил надання банківських послуг (далі Заява), а також в системі Приват24.

Відповідно до пункту 3.2.8.3.1.3 Умов та правил надання послуги «КУБ» Клієнт доручає Банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Пунктом 3.2.8.3.3. Умов та правил надання послуги «КУБ» визначено, що при порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві.

В Анкеті-заяві, підписаній ФОП Мокляк Т.Н., у п. 1.6 визначено, що у випадку порушення строку погашення заборгованості за кредитом, що зазначений в п. 1.5 цієї Заяви, проценти за користування кредитом становлять розмір 4 % на місяць від суми заборгованості.

Згідно з п. 3.2.8.9.2. Умов та правил надання послуги «КУБ» нарахування прострочених відсотків здійснюється щодня, при цьому відсотки розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користуванні кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не враховується.

З урахуванням п. 3.2.8.3.3, 3.2.8.9.7 та п. 1.6 Анкети-заяви, ФОП Мокляк Т.Н. має сплачувати 48 % річних від суми залишку непогашеного кредиту.

Пунктом 1.4 Анкети-заяви визначено, що проценти (комісія) за користування кредитом: 2 % в місяць від початкового розміру кредиту.

З наданого заявником розрахунку вбачається, що оплат за відсотками, нарахованими на залишок простроченої заборгованості та відсоткам у вигляді щомісячної комісії боржником здійснено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов`язання.

Таким чином, заявником заявлено вимоги про стягнення грошових зобов`язань, що виникли внаслідок невиконання ним договору.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Частина 2 статті 12 ГПК України передбачає, що в порядку наказного провадження здійснюється розгляд справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Отже, положення ЦК України щодо неустойки слід розуміти таким чином, що зміна розміру неустойки, передбаченої договором, є винятком із загального правила і можлива лише за наявності відповідної вимоги з боку боржника. Адже дійсний і неоспорений договір є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили.

Тому у випадку розгляду безспірної вимоги з договору, який містить умови про неустойку, коли неустойка належним чином обчислена, про що свідчать додані до заяви документи, суд не повинен відмовляти стягувачу у видачі судового наказу. Аналогічно слід вирішувати питання стосовно стягнення процентів та комісії.

Таким чином, як проценти за користування наданими кредитними коштами, так і комісія є платою за надану послугу, у зв`язку з чим висновки місцевого господарського суду щодо невідповідності заявлених до стягнення 12 266,64 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 8 000,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії та 13 089,50 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором вимогам ст. 148 ГПК України є передчасними та такими, що зроблені без належної оцінки наданих заявником доказів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм законодавства, доводи апеляційної скарги знайшли своє відображення під час розгляду справі в суді апеляційної інстанції, з огляду на що наявні підстави для її задоволення та скасування ухвали суду від 07.05.2019 року у даній справі в частині відмови АТ КБ "Приватбанк" у видачі судового наказу про стягнення з ФОП Мокляк Т.Н. заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 12 266,64 грн., заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 8 000,00 грн. та 13 089,50 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Керуючись статтями 129, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Київської області від 07.05.2019 року у справі № 911/1148/19 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 07.05.2019 року у справі № 911/1148/19 скасувати в частині відмови Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Мокляк Таміли Надирівни заборгованості за відсотками нарахованими на прострочену заборгованість у розмірі 12 266,64 грн., заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії у розмірі 8 000,00 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 13 089,50 грн.

3. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ.

4. Копію постанови суду надіслати сторонам у справі.

5. Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано 08.07.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.В. Отрюх

В.О. Пантелієнко