ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2019 р. Справа№ 911/1640/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №1113 від 03.01.2019 (вх. №09.1-04.2/287/19 від 16.01.2019) Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018

у справі №911/1640/18 (суддя Ейвазова А.Р.)

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»

до Приватно - орендної агрофірми «Україна»

про стягнення 193 020,78 грн

та за зустрічним позовом Приватно-орендної агрофірми «Україна»

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»

про визнання недійсним рішення комісії, яке оформлене протоколом від 24.05.2018 №73

за участю представників учасників справи:

від позивача: Волощук П.Ю. довіреність № Др-13-0119 від 13.01.2019

від відповідача: Бордаченко О.В. довіреність № ордер серія КС №426341 від 18.02.2019

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватно - орендної агрофірми «Україна» про стягнення 193 020,78 грн.

14.09.2018 до Господарського суду Київської області від ПОА «Україна» надійшла зустрічна позовна заява до ПАТ «Київоблгаз» про визнання недійсним рішення комісії, яке оформлене протоколом від 24.05.2018 №73.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.09.2018 зустрічну позовну заяву ПОА «Україна» прийнято до розгляду з первісним позовом, об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним

Рішенням Господарського суду Київської області від 23.11.2018 у даній справі відмовлено у задоволенні первісного позову у повному обсязі.

Зустрічний позов задоволено. Визнано недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення вимог кодексу Переяслав - Хмельницької філії експлуатації газового господарства ПАТ «Київоблгаз» про донарахування Приватно - орендної агрофірми «Україна» необлікованих об`ємів природного газу на суму 193 020,78 грн, оформлене протоколом від 24.05.2018 №73 та актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 24.05.2018. Стягнуто з ПАТ «Київоблгаз» на користь Приватно - орендної агрофірми «Україна» 1762,00 грн судового збору, 57,84 грн витрат на пересилання поштової кореспонденції.

У задоволенні вимог Приватно - орендної агрофірми «Україна» щодо відшкодування витрат у розмірі 1 500 грн на оплату послуг зняття газового лічильника та 1 330,49 грн витрат на експерту повірку та калібрування за рахунок ПАТ «Київоблгаз» відмовлено. Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати (в частині витрат на правову допомогу) на 12.12.2018. Встановлено відповідачу строк для подання доказів понесення судових витрат на оплату правової допомоги - протягом 5 днів з дня ухвалення рішення у цій справі

12.12.2018 Господарським судом Київської області (повний текст складено 18.12.2018) прийнято додаткове рішення, яким вимоги Приватно-орендної агрофірми «Україна» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на користь Приватно-орендної агрофірми «Україна» 10 000,00грн витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.

Приймаючи додаткове рішення, місцевий господарський суд, з посиланням на ст. ст. 123, 124, 126, 221, 244 ГПК України та встановлення обставин реальності понесення стороною судових витрат на правничу допомогу, а також з огляду на недоведення відповідачем за первісним позовом неспівмірності заявлених до стягнення сум судових витрат, дійшов висновку про обґрунтованість вимог Приватно-орендної агрофірми «Україна» про стягнення 10 000 грн витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.

Не погодившись з прийнятим додатковим рішенням, позивач (за первісним позовом) - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», 03.01.2019 подав апеляційну скаргу №1113 від 03.01.2019, просить додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018 скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог Приватно - орендної агрофірми «Україна» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що місцевий господарський суд при постановлені оскаржуваного додаткового рішення не в повній мірі дослідив усі представлені відповідачем за первісним позовом документи в підтвердження понесених стороною витрат на правничу допомогу. Так, апелянт стверджує, що в порушення вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» суд дійшов помилкового висновку про те, що складання акту приймання-передачі наданих послуг є не обов`язковим. Опис робіт (надання послуг), за твердженнями апелянта, не містить конкретизації вартості кожного виду правової допомоги, які надавались адвокатом клієнту. Скаржник також звертає увагу на те, що однакові по складності, кількості сторінок клопотання мають різний час виконання.

Згідно Витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) від 16.01.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018 у справі №911/1640/18 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою №1113 від 03.01.2019 (вх. №09.1-04.2/287/19 від 16.01.2019) Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018 у справі №911/1640/18 та встановлено відповідачу (за первісним позовом) процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також надано сторонам строк на подання заяв, клопотань, пояснень, але не пізніше 15.02.2019.

05.02.2019 від Приватно-орендної агрофірми «Україна» надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона просить додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач за первісним позовом стверджує, що за змістом укладеного між адвокатським бюро та відповідачем за первісним позовом договором № 4-АБ від 16.04.2018 за дорученням клієнта адвокат здійснює представництво інтересів клієнта у справі № 911/1640/18 в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій. Оскільки на час постановлення місцевим господарським судом доручення відповідача за первісним позовом в повному обсязі не було виконано, за твердженнями сторони, відсутня була необхідність в складанні акту про виконання завдання (доручення). Також відповідач за первісним позовом зазначає, що скаржником не було представлено доказів про неспівмірність розміру гонорару складності справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 справу №911/1640/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018 призначено до розгляду на 03.04.2019.

В судовому засіданні 03.04.2019, 15.05.2019, на підставі ст. 216 ГПК України, оголошено перерву до 15.05.2019 та 03.06.2019, відповідно.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні 03.06.2019 вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018 скасувати ухвалити нове про відмову у задоволенні вимог Приватно - орендної агрофірми «Україна» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі.

Представник відповідача за первісним позовом заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Статтею 131-2 Конституції України унормовано, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Статтею 16 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 ЦК України. Зокрема, стаття 903 ЦК України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 ЦК України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 ЦК України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Правовий аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права. Ціна в договорі про надання правової допомоги є істотною умовою, встановлюється за домовленістю сторін шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару.

Ціна договору, тобто розмір адвокатського гонорару, може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата, кожний з яких відрізняється порядком обчислення.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Так, матеріалами справи підтверджується, що 16.04.2018 між Адвокатським бюро «Адвокат Бордаченко та партнери» та Приватно-орендною агрофірмою «Україна» (відповідач за первісним позовом) укладено договір № 4-АБ про надання правової допомоги (далі - договір; а.с. 33-34 том ІІ), згідно умов якого адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової (правничої) допомоги, що передбачені п. 2.1. цього договору, Клієнту на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової (правничої) допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п. 1.1 договору).

У відповідності до п. 1.2 договору Адвокат надає Клієнту правову (правничу) допомогу за завданнями (дорученнями) Клієнта, які погоджуються Сторонами шляхом їх підписання. У кожному завданні (дорученні) Сторони погоджують вид і зміст правової (правничої) допомоги, строки, вартість, а також інші необхідні умови її надання.

Згідно завдання (доручення) № 4 від 10.09.2018 (додаток до договору про надання правової допомоги - а.с. 123 том І) адвокат за цим завданням (дорученням) Клієнта зобов`язується надати Клієнту правову (правничу) допомогу, а саме: зобов`язується супроводжувати судову справу №911/1640/18 за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київолгаз» до Клієнта про стягнення вартості не облікованого обсягу природного газу, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати Адвоката, необхідні для виконання цього завдання.

Ведення судової справи включає в себе підготовку, підписання та подачу усіх необхідних процесуальних документів, у тому числі зустрічної позовної заяви, збирання і подачу суду доказів по справі та вчинення Адвокатом усіх необхідних процесуальних дій у суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, а також на стадії виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень у цій судовій справі, з метою представництва інтересів Клієнта як учасника справи чи сторони виконавчого провадження (п. 2 завдання (доручення) № 4 від 10.09.2018).

В п. 5.1 договору сторонами узгоджено, що розмір винагороди Адвоката визначається у відповідному завданні (дорученні) Клієнта, погодженому Сторонами. Якщо Сторони не домовились про гонорар у завдання (дорученні), тоді Клієнт повинен оплатити правову допомогу Адвокату згідно погодинної ставки роботи Адвоката, погодженої Сторонами у Додатку до цього договору.

Згідно з п. 3 завдання (доручення) № 4 від 10.09.2018 (додаток до договору про надання правової допомоги) Клієнт повинен сплачувати Адвокату гонорар за надання правової (правничої) допомоги Клієнту за цим завданням (дорученням) у розмірі та порядку, що встановлені Договором та цим завданням (дорученням): за супроводження судової справи у суді першої інстанції Клієнт сплачує Адвокату грошові кошти в сумі 10 000,00 грн. без ПДВ протягом 3 днів з дати виставлення рахунку Адвокатом.

Таким чином, умовами договору, визначеними на підставі вільного волевиявлення сторін згідно ст. ст. 6, 627 ЦК України, визначено фіксований розмір гонорару адвоката в розмірі 10 000 грн, що узгоджується з ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Наведене свідчить про безпідставність доводів апелянта про те, що опис робіт (наданих послуг) не містить конкретизації вартості окремого виду правничої допомоги, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного додаткового рішення.

Статтею 126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем за первісним позовом представлено Опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом при наданні правничої допомоги Приватно-орендній агрофірмі «Україна» (а.с.38 том І), який містить деталізацію витраченого адвокатом часу на підготовку документів задля вчинення процесуальних дій у даній справі та представництва інтересів клієнта в судових засідання. Наведений в деталізації опис наданих послуг відповідає матеріалам справи.

Посилання апелянта на те, що визначена в описі робіт (наданих послуг) кількість витрачених годин на підготовку відповідних документів є завищеною не приймаються судовою колегією, оскільки відповідний об`єм часу визначається самостійно адвокатом з урахуванням його кваліфікації та складності справи. При цьому, як підставно зазначено місцевим господарським судом, підготовка відповідного документа не залежить лише від технічного його виготовлення та кількості сторінок.

У відповідності до представленої стороною виписки банку по рахунку Адвокатського бюро «Адвокат Бордаченко та партнери» Приватно-орендною агрофірмою «Україна» в рахунок оплати вартості наданих послуг згідно завдання № 4 від 10.09.2018 перераховано кошти в загальні сумі 10 000 грн (а.с. 10 том ІІ).

Щодо тверджень скаржника про невідповідності висновків суду вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» судова колегія зазначає, що сторонами договору про надання правової допомоги передбачено можливість, а не обов`язок складання Акту про виконання завдання (доручення). Натомість, з огляду на наявність у справі сукупності доказів, що підтверджують здійснення адвокатом представництва інтересів Приватно-орендної агрофірмі «Україна» в суді та подання стороною відповідних документів, а також враховуючи реальність понесених стороною витрат на адвокатські послуги, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про обгрнутьваність вимог відповідача за первісним позовом про відшкодування судових витрат, визначених ст. 126 ГПК України.

Разом з цим, судова колегія, серед іншого, вважає за необхідне зазначити таке.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність визначення суми витрат або неналежність послуг адвоката, Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» не надано.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності та розумності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи усю сукупність обставини справи, колегія суддів вважає недоведеними доводи Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» про неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката, а тому не вбачає підстав для скасування додаткового рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018 у справі № 911/1640/18 прийнято у відповідності до наявних в матеріалах справи документів, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача за первісним позовом у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-254, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» на додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018 у справі № 911/1640/18 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду Київської області від 12.12.2018 у справі № 911/1640/18 залишити без змін.

3. Справу № 911/1640/18 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову до Верховного Суду в порядку, визначеному ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 13.06.2019