ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" липня 2019 р. Справа № 911/1603/19

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Ірпінської міської ради, 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Шевченка, будинок 2-А

до Бучанської міської ради, 08292, Київська область, місто Буча, вулиця Енергетиків, будинок 12

про визнання незаконними та скасування рішень, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності

встановив:

Ірпінська міська рада звернулась до Господарського суду Київської області із позовом до Бучанської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень Бучанської міської ради № 2306-44-VII від 06.09.2018, № 3015-54-VII від 28.02.2019; скасування державної реєстрації права власності на громадський будинок "Міжшкільний навчально-виробничий комбінат" за адресою: м. Буча, вул. Яблунська, 129, реєстраційний номер: 108; витребування з незаконного чужого володіння громадського будинку "Міжшкільний навчально-виробничий комбінат", визнання права власності на відповідне майно.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати судового збору, повернення і звільнення від сплати, розміри судового збору визначені Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 з подальшими змінами та доповненнями.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду з позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовну заяву немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік з 01.01.2019 розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи становить 1921 грн.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено три немайнові вимоги:

- визнання незаконним та скасування рішення Бучанської міської ради № 2306-44-VII від 06.09.2018;

- визнання незаконним та скасування рішення Бучанської міської ради № 3015-54-VII від 28.02.2019;

- скасування державної реєстрації права власності на громадський будинок "Міжшкільний навчально-виробничий комбінат" за адресою: м. Буча, вул. Яблунська, 129, реєстраційний номер: 108.

Відтак, за вищезазначені немайнові вимоги позивач мав сплатити 5 763,00 грн. судового збору.

Також позивачем заявлено дві майнові вимоги: 1) витребувати майно з незаконного чужого володіння, а саме громадський будинок "Міжшкільний навчально-виробничий комбінат" та 2) визнати право власності за Ірпінською міською радою Київської області на відповідне майно.

Згідно пунктів 2 та 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до Звіту про оцінку майна об`єкта комунальної власності "Міжшкільний навчально-виробничий комбінат" ринкова вартість об`єкта становить 16 657 916,00 грн.

А тому позивач повинен був сплатити судовий збір за дві вимоги майнового характеру у розмірі 499 737,48 грн., що разом із немайновими вимогами становить 505 500,48 грн. судового збору.

Натомість позивачем додано до позовної заяви платіжне доручення № 169 від 15.05.2019 на суму 257 564,74 грн., яке не може бути належним доказом сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями статті 91 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Частина документів, доданих в якості доказів до позовної заяви, не відповідають вимогам частини другої статті 91 Господарського процесуального кодексу України, оскільки копії належним чином не засвідчені.

Відповідно до частини першої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги частини першої статті 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до частини першої статті 174 цього Кодексу є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України суддя

ухвалив:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити строк на усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Запропонувати позивачу усунути недоліки позовної заяви у встановлений строк:

надати докази, які підтверджують доплату судового збору у встановленому порядку в розмірі 247 935,74 грн.;

надати належним чином засвідченій копії документів.

4. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою, на підставі частини четвертої статті 174 Господарського процесуального кодексу України.

5. Повідомити учасників судового процесу про можливість одержання інформації по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано 02.07.2019.