ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"09" липня 2019 р.Справа № 922/3473/17 вх. № 3473/17

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

за участю сторін: не з`явились,

розглянувши заяву арбітражного керуючого Гапоненко Р.І. про визнання договору відступлення права вимоги від 07.05.2018 р. недійсним

По справі за заявою ІП "Омбілік Інвестментс", м. Харків

до ІП "Омбілік Інвестментс", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду з заявою звернувся арбітражний керуючий Гапоненко Р.І., який на час подання заяви був призначений судом розпорядником майна боржника Іноземного підприємство «Омбілік Інвестментс» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги, що був укладений 07.05.2018р. між ІП «Омбілік Інвестментс» та фізичною особою ОСОБА_1 , обґрунтовуючи це тим, що укладення цього договору не було погоджено з розпорядником майна, керівник боржника відмовився від власних вимог, грошові кошти не надішли до боржника за договором і, як наслідок, вимоги кредиторів не було погашено.

Керівник боржника ІП«Омбілік Інвестментс» та залучена фізична особа ОСОБА_1 в судове засідання 09.07.2019р. не з`явилися, поважні причини неявки суду не надали, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду заяви арбітражного керуючого, письмові пояснення на заяву арбітражного керуючого не представили.

Залучений судом до розгляду заяви арбітражний керуючий Томашук М.С., що був призначений 21.03.2019 р. розпорядником майна боржника (ухвала суду від 21.03.2019р.) в судове засідання 09.07.2019р. не з`явився, поважні причини неявки суду не надав. Проте до суду 06.05.2019 р. від розпорядника майна арбітражного керуючого Томашука М.С. надійшла письмова правова позиція щодо визнання договору відступлення права вимоги недійсним, в якій він просить суд задовольнити вищезазначену заяву арбітражного керуючого Гапоненко Р.І. та визнати договір відступлення права вимоги, укладений 07.05.2018 р. між ІП "Омбілік Інвестментс" та ОСОБА_1 недійсним.

Згідно до ст.12 ГПК України визначено форми господарського судочинства. Ч.6.ст.12 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Вказане кореспондується з ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Стаття 202 ГПК України визначає наслідки неявки в судове засідання учасника справи. Зокрема ч. 1 цієї статті визначає загальне правило, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Частина 3.цієї статті ГПК України визначає, що, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Суд зазначає, що викликані у судове засідання боржник ІП "Омбілік Інвестментс" та фізична особа ОСОБА_1 неодноразово не з`являлися до господарського суду без поважних причин, про що свідчать повернені суду поштою поштові повідомлення про вручення зазначеним вище особам ухвал суду про відкладення розгляду заяви розпорядника майна про визнання недійсним договору відступлення права вимоги.

Віповідно до ч. 5 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

З вищевикладеного вбачається, що ІП "Омбілік Інвестментс", фізична особа ОСОБА_1 та розпорядник майна Томашук М.С. на підставі наявних у матеріалів справи поштових повідомлень отримали ухвали про розгляд заяви про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що викликані у судове засідання сторони, в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Вищенаведене узгоджується з правовою позицією ВС України у постанові від 12.03.2019р. у справі № 910/9836/18.

Отже, судом було дотримано всіх необхідних вимог щодо повідомлення вищевказаних осіб, в зв`язку з чим суд розглядає заяву розпорядника майна про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за наявними у справі та поданими розпорядником майна матеріалами заяви.

Як свідчать матеріали справи та надана суду заява, між боржником Іноземним підприємством «Омбілік Інвестментс» та фізичною особою ОСОБА_1 07.05.2018 р. був укладений договір відступлення права вимоги, відповідно до якого ІП «Омбілік Інвестментс» (цедент) відступив ОСОБА_1 (цесіонарію) права вимоги боргу з ПАТ «Турбогаз» у розмірі 1073771 доларів США за правом вимоги, набутим цедентом на підставі договору факторінгу від 12.08.2016 р. та акту приймання-передачі права вимоги від 02.05.2018р., укладених між цедентом та ARVA GREENTECH AG Швейцарія (п.1.1-1.3 цього договору).

За змістом ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011р. (далі - Закон про банкрутство) визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Ухвалою суду від 23.10.2017р., яка набрала законної сили, було введено процедуру розпорядження майном боржника ІП «Омбілік Інвестментс» та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Гапоненко Романа Івановича (іден. код НОМЕР_1 ).

Згідно до ч. 8 ст. 22 Закону про банкрутство визначено, що з моменту призначення розпорядника майна керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна вчиняють правочини (укладають договори) щодо:

відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб;

одержання та видачі позик (кредитів), надання поруки, гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника;

розпорядження у будь-який спосіб іншим майном боржника, балансова вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, та укладання інших значних правочинів (договорів).

Судом встановлено, що: по-перше, керівником боржника ІП «Омбілік Інвестментс» Коваль А. М. 07.05.2018 р. було здійснено укладення значного договору (правочину) відступлення права вимоги на суму 1 073 771 доларів США після відкриття провадження у справі про банкрутство ІП «Омбілік Інвестментс» та введення процедури розпорядження майном та без погодження з розпорядником майна. По-друге, керівник боржника самостійно розпорядився грошовими коштами ІП «Омбілік Інвестментс» за вказаним договором, балансова вартість яких становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, що засвідчує наданий арбітражним керуючим баланс ІП «Омбілік Інвестментс» (звіт про фінансовий станом на 19.09.2017р.).

Вказане вище є порушенням керівником боржника приписів ч. 8 ст.22 Закону про банкрутство.

У відповідності до ст.20 Закону про банкрутство в редакції після 19.01.2013р., визначено, що правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

З огляду на сферу регулювання Закону про банкрутство загалом і за змістом зазначених вимог статті 20, ці норми Закону про банкрутство є спеціальними по відношенню до загальних норм статтей 203, 215 ЦК України, в яких визначені підстави для визнання правочинів недійсними. Тобто ця норма передбачає додаткові, специфічні підстави для визнання правочинів недійсними, які характерні виключно для правовідносин, що виникають між боржником і кредитором у процесі відновлення платоспроможності боржника чи визнання його банкрутом.

Оскількі такі правочини були укладені боржником у підозрілій період (після порушення справи про банкрутство), в зв`язку з чим, правочини боржника у цій період спричиняють юридичні наслідки у вигляді зменшення майнової сфери неплатоспроможного боржника та створюють додаткові підставі, що унеможливлюють задоволення вимог кредиторів у повному обсязі в подальших судових процедурах санації або ліквідації.

Отже, визнання недійсним правочинів (договорів) боржника є тим господарсько-правовим заходом у судових процедурах банкрутства, який спрямований на повернення, збереження майна боржника та задоволення власних вимог боржника до інших контрагентів за договорами на користь його кредиторів, що істотно відрізняється від підстав визнання недійсним правочинів зазначених у ЦК України або ГК України.

В зв`язку з чим у справі про банкрутство розпоряднику майна надається право на оспорювання таких угод, відповідно до яких здійснюється передача боржником (банкрутом) своїх прав на основні та оборотні активі іншим особам.

Суд констатує, що через безоплатне укладення 07.05.2018р. (тобто у "підозрілий" період після відкриття провадження у справі про банкрутство ІП «Омбілік Інвестментс») договору (правочину) відступлення права вимоги на суму 1073 771 доларів США, керівник боржника ІП «Омбілік Інвестментс» Коваль А.М. юридично відмовився від власних майнових (грошових ) вимог до ПАТ «Турбогаз» у розмірі 1 073 771 доларів США , що призвело до фактичного зменшення активів у боржника і створило умови неможливості виконання (повністю або частково) грошових зобов`язань перед кредиторами ІП «Омбілік Інвестментс»: ГУ Державної казначейської служби України у м. Києві, УДКСУ у Дзержинському р-ні м. Харкова та гр. ОСОБА_4 відповідно до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів (Ухвала суду від 13.03.18 р.).

Враховуючи норми ст.ст. 1, 20, 22 Закону про банкрутство та необхідність виконання заходів направлених на захист інтересів конкурсних кредиторів, суд вважає, що заява колишнього розпорядника майна арбітражного керуючого Гапоненко Р.І. підлягає задоволенню, а договір відступлення права вимоги, укладений 07.05.2018р. визнанню недійсним.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 20, 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 11, 12, 20, 202, 233-235 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву арбітражного керуючого Гапоненко Р.І. задовольнити.

2. Визнати недійсним договір відступлення права вимоги, укладений 07.05.2018р. між керівником Іноземного підприємства «Омбілік Інвестментс» Коваль А.М. та фізичною особою ОСОБА_1

3. Ухвалу направити розпоряднику майна Томашук М.С., боржнику, ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (оголошення) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала підписана 11.07.2019 р.

Суддя Міньковський С.В.