ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/898/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Лепенець К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" (63512, Харківська область, Чугуївський район, с. Кам`яна Яруга, вул. Харківська, буд. 65Б)
до Приватного підприємства "Будгарант-7" (61039, м. Харків, пр. Любові Малої, буд. 2)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - Загребельний М.С. (адвокат)

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "БУДГАРАНТ-7" , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором субпідряду № 5/056-1 від 01.09.2017 у сумі 125923,31 грн., 3% річних у сумі 4812,75 грн., інфляційні втрати у сумі 13725,64 грн. та пеню у сумі 1259,23 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/898/19 з повідомленням сторін. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на 23 квітня 2019 року о 11:30 год.

22.04.2019 відповідачем до канцелярії суду подано відзив на позов за вх. № 10020 та заяву за вх. № 10019, в якій відповідач просить розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження. Відзив та заява долучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 23.04.2019 року, задоволено клопотання відповідача (вх. № 10019 від 22.04.2019) про розгляд справи № 922/898/19 за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи № 922/898/19 постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на "21" травня 2019 р. о 10:30 год.

02.05.2019 року позивачем до канцелярії суду подано відповідь на відзив вх.№10734. Відповідь на відзив долучена судом до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 21.05.2019 року, на підставі ст. 42, ст. 183, ст. 232 ГПК України, відкладено підготовче засідання на 05 червня 2019 року о(б) 10:00 год.

В судовому засіданні 05.06.2019 постановлено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи у судовому засіданні по суті на 20.06.2019 об 11:00 год.

В порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України сторони повідомлені про дату та час судового засідання по суті ухвалами суду від 05.06.2019.

В судовому засіданні 20.06.2019 постановлено протокольну ухвалу про перерву на підставі ч.2 ст.216 ГПК України до 03.07.2019 року.

В порядку ст.ст. 120-121 ГПК України сторони повідомлені про наступне судове засідання ухвалами від 20.06.2019р.

В судовому засіданні 03.07.2019р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, явку свого повноважного представника не забезпечив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

В ході розгляду даної справи, господарським судом Харківської області, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутній в судовому засіданні представник позивача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.07.2019, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

01.09.17 між ПП «БУДГАРАНТ-7» (Генпідрядник) та ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» (Субпідрядник) було укладено договір субпідряду №5/056-1 (далі за текстом - Договір).

Відповідно до п. 1.1., предметом вказаного Договору було те, що Генпідрядник доручає, а Субпідрядник бере на себе зобов`язання по виконанню робіт з влаштування штучного освітлення по «Поточний середній ремонт автомобільної дороги державного значення Т-17-16 Хорол - Семенівка - Кременчук (окремими ділянками), Полтавська область (код 45233000-9. Будівництво, влаштування фундаменту та покриття шосе, доріг)» в подальшому названий як «ОБ`ЄКТ», що визначені у проектно-кошторисній документації, які являються невід`ємними частинами даного договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору, загальна сума договору визначається дно Договірної ціни (Додаток 1) та становить 125 923, 31грн. , в т.ч. ПДВ 20 987, 22грн. . Вартість включає, будівельно - монтажні роботи з вартістю матеріалів.

П. 2.2. Договору передбачено, що ціна на виконання робіт визначається на основі проектно-кошторисної документації, норм ДБН та розрахунків на додаткові витрати і погоджується між Сторонами.

Відповідно до розділу 3 Договору, Генпідрядник зобов`язується:

3.1.3. Забезпечити прийняття від Субпідрядника виконаних робіт і провести з ним розрахунок у порядку визначеному даним договором;

3.1.6. Своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату Субпідряднику за виконану роботу.

Пунктом 4.2. Договору передбачається, що кінцева оплата Субпідряднику за виконані роботи проводиться протягом 10-ти днів, після затвердження Сторонами актів КБ-3, складених на основі фактично виконаних робіт, ДБН та розрахунків складених з урахуванням діючих цін на послуги, але у будь-якому разі не раніше отримання відповідних коштів від Замовника робіт.

Відповідно до п. 4.3 Договору, сума, яка підлягає оплаті, сплачується Генпідрядником у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Генпідрядника на поточний рахунок Субпідрядника.

Розділом 5 Договору передбачені умови виконання та порядок приймання робіт, де відповідно до п. 5.3. Договору зазначається, що приймання виконаних робіт здійснюється підписанням сторонами актів форми КБ-2В та довідки КБ-3.

Розділом 6 Договору передбачені строки виконання робіт.

Відповідно до п. 6.1. початок виконання робіт - вважається наступний день після підписання даного Договору та передачі Генпідрядником майданчика під монтаж.

6.2. Термін виконання електромонтажних робіт: 2017р.

6.3. Датою завершення робіт є дата підписання Сторонами актів КБ-3, складених на основі фактично виконаних робіт.

Пунктом. 10.4. Договору передбачалося, що даний договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31 грудня 2017 року, а в частині оплати - до повного виконання Стороною взятих зобов`язань за даним Договором.

Як зазначає позивач у позові, на підставі Договору субпідряду №5/056-1 від 01.09.17 позивач виконав передбачені договором роботи, що підтверджується підписаними між Сторонами актом №1 приймання виконаних будівельних робіт від 05.12.17 (примірна форма № КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрат від 05.12.17 (примірна форма КБ-3),на загальну суму 125 923, 31грн., однак відповідач свої зобов`язання щодо оплати виконаних субпідрядних робіт, в термін передбачений п.4.2., не виконав.

Оскільки досягти згоди щодо сплати існуючої заборгованості в добровільному порядку сторонам не вдалося, позивач звернулося із даним позовом до господарського суду.

Суд, на підставі ст.86 ГПК України, давши оцінку поданим сторонами доказам та наведеним доводам, дослідивши норми чинного законодавства, що регулюють розглядувані правовідносини, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами у даній справі виникли правовідносини за договором субпідряду, які регулюються Главою 61 Цивільного кодексу України "Підряд".

Згідно ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частинами 1, 2 ст.838 ЦК України передбачено, що підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

За змістом статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Отже, на Замовника законом покладений обов`язок прийняти належним чином виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт).

Як вже зазначалось вище, пунктом 4.2. Договору передбачається, що кінцева оплата Субпідряднику за виконані роботи проводиться протягом 10-ти днів, після затвердження Сторонами актів КБ-3, складених на основі фактично виконаних робіт, ДБН та розрахунків складених з урахуванням діючих цін на послуги, але у будь-якому разі не раніше отримання відповідних коштів від Замовника робіт.

При цьому, матеріали справи не містять зауважень щодо виконаних позивачем робіт чи щодо визначення їх вартості , не містять доказів відмови Замовника від договору чи відмови від підписання Довідок та Актів виконаних робіт.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що Акт виконаних будівельних робіт по Договору субпідряду № 1 від 05.12.2017 року на суму 125 923,31грн., слід вважати погодженими зі сторони Замовника, а роботи - виконаними та прийнятими останнім без зауважень відповідно до умов Договору субпідряду, а відтак є підставою для здійснення розрахунків.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В силу положень ст.846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із положенням статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строків оплати виконаних робіт, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 125 923,31 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідачем заявлено про застосування строку позовної давності щодо стягнення 3% річних, інфляційних та пені.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у сумі 4812,75 грн., інфляційні втрати у сумі 13725,64 грн.за період з 16.12.2017 року по 25.03.2019 року.

Судом встановлено, що в позовній заяві зазначено не дату подання позову, а дату підписання позовної заяви, 26.03.19 позивачем було сплачено судовий збір, а 28.03.19 було подано позовну заяву до суду.

В свою чергу, як вбачається з позовної заяви позивача, означена заява була подана позивачем безпосередньо до суду 28.03.2019 року.

Відтак, позивачем не пропущено строк позовної давності щодо нарахування 3% річних та інфляційних , в зв`язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо стягнення пені, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно ч. 4 ст. 213 Господарського кодексу України, штраф як різновид неустойки, може бути встановлений договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже, пеня і штраф є різновидами неустойки, які не можна ототожнювати.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову позивач визначив стягнення пені в розмірі 1% від суми заборгованості за кожен день прострочення, обрахований за обліковою ставкою НБУ.

Але обрахував зазначені штрафні санкція як штраф, отже позивач ототожнив пеню та штраф, які є різними за правовою природою та порядком нарахування видами відповідальності.

Свої вимоги позивач обґрунтовує ч. 6 ст. 231 ГК України відповідно до якої штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Проте, згідно вищезазначеного, при розрахунку суми пені слід керуватися положеннями ст. 549 ЦК України, яка передбачає стягнення пені за кожен день прострочення, оскільки, такий порядок нарахування є визначальним саме для пені.

Разом із тим положеннями частини шостої статті 232 ГК передбачено особливість порядку застосування господарських штрафних санкцій, відповідно до якої нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Таким чином, положення глави 19 ЦК про строки позовної давності підлягають застосуванню з урахуванням особливостей, передбачених частиною шостою статті 232 ГК, а тому:

1) якщо господарська санкція нараховується за кожен день прострочення на відповідну суму, то позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється окремо за кожний день прострочення. Право на позов про стягнення такої санкції за кожен день прострочення виникає щодня на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня, коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права;

Оскільки, позивачем не подано розрахунку пені відповідно до вимог діючого законодавства, більше того пропущено строк позовної давності визначений п.6 ст.232 ГК України , в зв`язку з чим, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог по пені в сумі 1 259,23грн.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Будгарант-7" (61039, м. Харків, пр. Любові Малої, буд. 2, код 34390160 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" (63512, Харківська область, Чугуївський район, с. Кам`яна Яруга, вул. Харківська, буд. 65Б, код 38238694 ) - заборгованість за договором субпідряду № 5/056-1 від 01.09.2017 у сумі 125923,31 грн., 3% річних у сумі 4812,75 грн., інфляційні втрати у сумі 13725,64 грн. , витрати по сплаті судового збору в сумі 2 166,94грн.

В задоволенні позовних вимог по пені в сумі 1 259,23грн. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення, відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та п.п. 17.5 п. 17 Розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги через Господарський суд Харківської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дорстрой Монтаж Київ" (63512, Харківська область, Чугуївський район, с. Кам`яна Яруга, вул. Харківська, буд. 65Б, код 382386 ).

Відповідач: Приватне підприємство "Будгарант-7" (61039, м. Харків, пр. Любові Малої, буд. 2, код 34390160 ).

Повне рішення складено "04" липня 2019 р.

Суддя О.О. Присяжнюк