ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.07.2019р. Справа №914/720/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект-ЛТД», м.Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Галпрофметал», м.Маріуполь

про стягнення заборгованості в сумі 107092,63 грн.

Суддя Г.В. Левшина

при секретарі судового засідання Торголенко К.А.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будкомплект-ЛТД», м.Львів, позивач, звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Галпрофметал», м.Маріуполь, про стягнення заборгованості в сумі 107092,63 грн., у тому числі основний борг в сумі 103029,02 грн., інфляція в сумі 2965,53 грн., три проценти річних в сумі 1098,08 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати товару, отриманого у 2017р.-2018р. за видатковими накладними.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 18.04.2019р. по справі №914/720/19 вищевказану позовну заяву передано за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Згідно з ухвалою від 15.05.2019р. відкрите провадження у справі №914/720/19, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 06.06.2019р. об 11.15 год.

30.05.2019р. до суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів на виконання ухвали від 15.05.2019р. та заява про розгляд справи за відсутності позивача.

В судове засідання 06.06.2019р. представники сторін не з`явились.

Ухвалою суду від 06.06.2019р. оголошено перерву в судовому засіданні до 11.07.2019р. об 11:25 год.

В засідання суду 11.07.2019р. сторони не з`явилися.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариства з обмеженою відповідальністю «Галпрофметал» зареєстроване за адресою: 87534, Донецька обл., м. Маріуполь, Центральний р-н., вул. Громової, буд. 63, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвали суду про відкриття провадження у справі та про перерву у розгляді справи були направлені рекомендованими листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Станом на дату розгляду справи конверти з ухвалами суду про відкриття провадження у справі та про перерву у розгляді справи були повернуті до суду 27.05.2019р. та 20.06.2019р. відділенням поштового зв`язку з відміткою «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення».

За приписами пунктів 5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітка про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення п.5 ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду про відкриття провадження у справі та про перерву у розгляді справи у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до ч.2 ст.178, ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно із ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Погоджена дія двох або більше сторін є дво- чи багатостороннім правочином.

Згідно ч.1 ст.205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як встановлено, згідно видаткових накладних №8127 від 04.08.2017р. на суму 4713,85 грн., №8491 від 14.08.2017р. на суму 22387,30 грн., №8590 від 15.08.2017р. на суму 1753,08 грн., №8704 від 17.08.2017р. на суму 5461,24 грн., №9327 від 04.09.2017р. на суму 1694,92 грн., №9777 від 13.09.2017р. на суму 2067,94 грн., №10022 від 19.09.2017р. на суму 1017,56 грн., №10171 від 25.09.2017р. на суму 12263,93 грн., №10281 від 26.09.2017р. на суму 1381,75 грн., №10424 від 29.09.2017р. на суму 627,72 грн., №11160 від 18.10.2017р. на суму 2600,45 грн., №11529 від 30.10.2017р. на суму 5646,88 грн., №11620 від 31.10.2017р. на суму 687,00 грн., №11685 від 01.11.2017р. на суму 2640,00 грн., №11911 від 07.11.2017р. на суму 1834,27 грн., №8798 від 13.08.2018р. на суму 37675,06 грн., №9089 від 16.08.2018р. на суму 17708,76 грн., №9070 від 16.08.2018р. на суму 6251,77 грн., №9144 від 17.08.2018р. на суму 392,65 грн., №9585 від 29.08.2018р. на суму 7407,65 грн., №9742 від 31.08.2018р. на суму 53637,17 грн., №9937 від 04.09.2018р. на суму 1440,96 грн., №10059 від 06.09.2018р. на суму 9305,00 грн., №10666 від 19.09.2018р. на суму 36878,17 грн., №11474 від 04.10.2018р. на суму 16311,42 грн., №12117 від 18.10.2018р. на суму 32430,34 грн., №12239 від 22.10.2018р. на суму 13973,88 грн. позивачем було передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 300190,73 грн., що підтверджується підписом директора підприємства відповідача на зазначених накладних.

Факт постачання позивачем товару на вказану суму, з боку відповідача не спростований.

Відповідач частково сплатив кошти за поставлений товар у сумі 197161,71 грн.

Таким чином, за висновками суду, з урахуванням вимог ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України внаслідок передачі позивачем товару та прийняття останнього відповідачем, між сторонами виникли відповідні зобов`язання.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України. Отже, якщо інше не встановлено укладеним сторонами договором або актом цивільного законодавства, перебіг строку виконання грошового зобов`язання, яке виникло на підставі договору купівлі-продажу, починається з моменту прийняття товару або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Викладене відображає правову позицію Вищого господарського суду України, яка доведена у оглядовому листі від 29.04.2013р. N01-06/767/2013 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань», інформаційному листі від 17.07.2012р. N01-06/928/2012 «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права».

З урахуванням викладеного, за висновками суду, відповідач мав сплатити вартість отриманого від позивача товару в день його прийняття, який зазначений у відповідній накладній.

При цьому, позивачем до матеріалів справи також надано гарантій лист відповідача від 18.10.2018р., в якому останній гарантував позивачу здійснити оплату згідно видаткових накладних та акту звірки на суму 56624,80 грн. - до 24.10.2018р., сума - 32430,34 грн. - до 31.10.2018р.

Позивач також направляв на адресу відповідача претензію (вимогу) №01 від 01.02.2019р., з вимогою сплатити заборгованості за поставлений товар в розмірі 103029,02 грн., інфляційні нарахування в розмірі 1968,11, три відсотки річних в розмірі 701,32 грн. протягом у 7-ми днів з дати отримання цієї претензії, що підтверджується копією опису вкладення у цінний лист з відтиском штемпеля поштового відділення - 04.02.2019р., копією накладної №270 від 04.02.2019р.

Однак, відповідач на момент звернення позивача з даним позовом вказану вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Таким чином, за висновками суду, за висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 103029,02 грн. за отриманий товар за вищевказаними видатковими накладними, всупереч ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

За приписом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання і на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за період з 25.10.2018р. по 18.03.2019р. нараховано та пред`явлено до стягнення три проценти річних в сумі 1098,08 грн. та за період з листопада 2018р. по січень 2019р. інфляцію в сумі 2965,53 грн.

Розрахунок трьох процентів річних є арифметично вірним, таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляції, суд визнає його невірним, оскільки позивачем невірно визначено індекс інфляції за січень 2019р. - 101,1%, тоді як за повідомленням Державної служби статистики України індекс інфляції за січень 2019р. складав -101,0%.

Як наслідок, за результатами проведеного судом перерахунку інфляції стягненню з відповідача на користь позивача підлягає інфляція в сумі 2879,43 грн., а решта вимог щодо стягнення інфляції в сумі 86,10 грн. є неправомірною.

Відповідач заперечень проти позову не надав.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, проте, в частині вимог про стягнення інфляції в сумі 86,10 грн. є неправомірним, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в сумі 107006,53 грн., у тому числі основний борг в сумі 103029,02 грн., три проценти річних в сумі 1098,08 грн. та інфляція в сумі 2879,43 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 13, 74, 76, 120, 129, 165, 178, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект-ЛТД», м.Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Галпрофметал», м.Маріуполь про стягнення заборгованості в сумі 107092,63 грн., у тому числі основний борг в сумі 103029,02 грн., інфляція в сумі 2965,53 грн., три проценти річних в сумі 1098,08 грн., задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Галпрофметал» (87534, Донецька обл., м. Маріуполь, Центральний р-н., вул. Громової, буд. 63, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будкомплект-ЛТД» (79066, м. Львів, вул. Грунтова, буд.5, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365, ЄДРПОУ 3843152) основний борг в сумі 103029,02 грн., три проценти річних в сумі 1098,08 грн., інфляцію в сумі 2879,43 грн., всього заборгованість в сумі 107006,53 грн., судовий збір в сумі 1919,46 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 11.07.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 11.07.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина