ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.07.2019 р. справа № 914/1071/18

Господарський суд Львівської області у складі судді Юркевича М.В., за участю секретаря Кияк І.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс», м. Львів

про: розстрочку виконання рішення від 09.10.2018 року у справі 914/1071/18

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс», м. Львів

про стягнення 3 368 219,67 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): Мачічка О.О - представник

від відповідача (боржника): не з`явився

ВСТАНОВИВ:

14.06.2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» до господарського суду надійшла заява про розстрочку виконання рішення від 09.10.2018 року у справі 914/1071/18 (вх. №1606/19), якою просить розстрочити виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 року у про стягнення 3 368 219,67 грн. шляхом сплати заборгованості рівними платежами щомісячно по 187 316,20 грн. протягом 1 року.

У зв`язку з перебуванням судді Іванчук С.В. у відпустці, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2019р., головуючим по розгляду заяви про розстрочку виконання рішення суду було визначено суддю Юркевича М.В.

Ухвалою суду від 18.06.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» про розстрочку виконання рішення від 09.10.2018 року у справі 914/1071/18 - залишено без руху. Заявнику надано строк до 28.06.2019 року для усунення недоліків заяви.

20.06.2018 року через канцелярію суду поступило клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» про усунення недоліків згідно ухвали суду від 18.06.2019 року, в якому останній просить долучити до матеріалів заяви докази направлення матеріалів другій стороні та докази в обгрунтування заяви. Крім того, у заяві про усунення недоліків було змінено строк розстрочки виконання рішення на чотири місяці рівними частинами до 30.10.2019р. включно по 702 435,75 грн щомісячно.

Ухвалою від 21.06.2019р. заяву про розстрочку виконання рішення було прийнято та призначено до розгляду на 02.07.2019р.

02.07.2019р. від заявника поступили додаткові письмові пояснення та докази в обгрунтування заяви.

В судове засідання 02.07.2019р. з`явився представник стягувача та подав письмові заперечення проти заяви про розстрочку виконання рішення.

Заявник явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив.

В судовому засіданні 02.07.2019р. стягувач виступив з поясненнями, в яких заперечував обгрунтованість заяви про розстрочку виконання рішення, вважав її безпідставною, а необхідність розстрочки недоведену доказами.

Розглянувши подані докази, дослідивши обставини справи та заслухавши пояснення представника стягувача, судом з`ясовано наступне:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 (суддя Іванчук С.В.) у справі №914/1071/18, позовні вимоги задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» - 2 330 926,50 грн. основного боргу, 118 956,45 грн. інфляційних втрат, 27 193,86 грн. 3% річних, 291 142,86 грн. пені та 41 523,30 грн. судового збору.

05.11.2018 року на виконання вказаного рішення Господарським судом Львівської області видано відповідний наказ.

Невиконання до цього часу даного рішення суду відповідач пояснював скрутним фінансовим становищем підприємства та зупинкою його діяльності, що призвело до накопичення збитків.

За останні 2 роки підприємство відпрацювало 28 днів, за час простою борги та функціональні витрати тільки збільшилися, що ускладнило до критичності платоспроможність підприємства.

Крім того, в обгрунтування тяжкого фінансового стану відповідач надав суду витяг з фінансового звіту товариства, а також довідку про наявні виконавчі провадження про стягнення з нього заборгованості за іншими судовими процесами.

Також заявник зазначав, що на даний момент працює спільно з поручителем ТОВ «Яворівське заводоуправління матеріалів», про що свідчить договір поруки, відповідно до якого поручитель зобов`язався перед кредитором боржника відповідати за виконання останнім зобов`язання по договору №41HPLvz3056-17 від 01.06.2017р., стягнення заборгованості за яким було предметом спору у даній справі.

Таким чином, боржник просить суд розстрочити виконання рішення суду від 09.10.2018 у справі №914/1071/18 в частині стягнення суми заборгованості в розмірі 2 809 742,97 грн. на чотири місяці рівними частинами щомісячно, а саме:

- 702 435,75 грн. до 30.07.2019р.;

- 702 435,75 грн. до 30.08.2019р.;

- 702 435,75 грн. до 30.09.2019р.;

- 702 435,75 грн. до 30.10.2019р.

Стягувач, заперечуючи заяву про розстрочку виконання рішення зазначив наступне:

Боржник не надав жодних доказів, які б гарантували виплату боргу до 30.10.2019р., у випадку задоволення заяви. Зокрема, в поданих поясненнях до заяви від 02.07.2019р. боржник зазначає, що поручитель буде виплачувати по 190 000,00 протягом дванадцяти місяців. В той же час, у самій заяві про розстрочку виконання рішення відповідач просить розстрочити його всього на 4 місяці по 702 435,75 грн. Таким чином. незрозуміло з яких коштів планується виконання рішення суду.

Крім того, представлений відповідачем фінансовий звіт не дає змогу визначити платоспроможність підприємства, оскільки заявником надано його не повністю, а лише першу сторінку з основними параметрами. А наявність відкритих виконавчих проваджень по інших справах не є аргументом щодо надання розстрочки виконання рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 року у справі 914/1071/18, суд дійшов висновку відмовити в її задоволенні з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 3 ст. 331 ГПК України, підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно ч. 4 даної статті, суд, вирішуючи питання відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення також враховує ступінь вини відповідача у виникненні спору та інші обставини, що впливають на виконання рішення.

Як вбачається з поданої заяви, відповідач зазначаючи про відсутність коштів для погашення заборгованості та нездійснення ним підприємницької діяльності не надав жодних доказів в обгрунтування своїх доводів. Більше того, доводи заявника є взаємосуперечливими. Так, зазначаючи про необхідність розстрочення виконання рішення строком на 4 місяці, у відповідності до ст. 331 ГПК України, відповідач не представив доказів можливості сплати боргу частинами протягом такого строку. А стверджуючи про виконання поручителем обов`язку по сплаті заборгованості за спірним договором, відповідач підтверджує, що останній зможе виплачувати по 190 000,00 грн. щомісячно протягом дванадцяти місяців. Таким чином, суду не було доведено платоспроможності відповідача на виплату до 30.10.2019р. боргу частинами за рішенням суду, а за таких обставин це може спричинити затягування виконавчого провадження та невиправдано довгого виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертає увагу, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, однак відстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання. Межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру спору, що визначено судом. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Отже, питання щодо надання розстрочки (відстрочки) виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Проаналізувавши заяву про відстрочення виконання судового рішення, заслухавши пояснення представника стягувача, з метою реального виконання судового рішення та дотримання балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки заявником не доведено наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду або роблять його виконання неможливим, а представлені доводи та докази є не переконливими та недостатньо обгрунтованими.

Керуючись ст.ст. 234, 331 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» про розстрочку виконання рішення Господарського суду Львівської області від 09.10.2018 року у справі 914/1071/18 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена у порядку ста строки передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст ухвали виготовлено 04.07.2019р.

Суддя Юркевич М. В.