УХВАЛА

04 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/15757/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Банаська О. О. - головуючого, Васьковського О. В., Огородніка К. М.

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНК"

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

від 29.05.2019

у складі колегії суддів: Мартюк А. І. - головуюча, Пашкіної С. А., Зубець Л. П.

у справі № 910/15757/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ"

за участю

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача:

1. Іноземне підприємство "СЖС Україна"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "НВФ "ІНГАЗ"

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файнешнл Україна"

про відшкодування збитків в розмірі 5 587 671,64 грн

ВСТАНОВИВ:

15.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛНК" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 910/15757/17.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 910/15757/17 було визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Банасько О. О., судді - Васьковський О. В., Огороднік К. М., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги апеляційної скарги, заяви) між суддями від 25.06.2019.

Проаналізувавши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНК", суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно з пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення Європейського суду з прав людини від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

Як убачається зі змісту касаційної скарги, у вересні 2017 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛНК звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" про відшкодування збитків в розмірі 5587671,64 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 у справі № 910/15757/17 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНК" збитки в розмірі 2 134 397,50 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 32 017,36 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Вказане рішення Господарського суду міста Києва від 20.11.2018 у даній справі Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Цеппелін Україна ТОВ" оскаржено в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 910/15757/17 призначено судову інженерно-технічну експертизу; проведення експертизи доручено Архіпову Віктору Віталійовичу, який є працівником ТОВ "Торгово-експертна палата України"; перед експертом поставлені питання, перелік яких наведено в тексті ухвали; апеляційне провадження у справі зупинено до отримання висновку експерта.

Не погоджуючись із ухвалою Північного апеляційного господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛНК" звернулося до звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати дану ухвалу апеляційного суду.

Таким чином об`єктом касаційного оскарження у даній справі є ухвала Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 при призначення судової експертизи та зупинення апеляційного провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 9 частини 3 статті 2 ГПК України одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.

Пунктами 2, 3 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено перелік ухвал суду першої та апеляційної інстанції, на які може бути подано касаційну скаргу.

У згаданих пунктах 2 і 3 частини першої статті 287 ГПК України не зазначено щодо можливості самостійного касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про призначення судової експертизи.

Такі процесуально-процедурні обмеження права на касаційне оскарження деяких ухвал апеляційного господарського суду окремо від остаточної постанови суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду касаційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються взагалі права на касаційне оскарження таких проміжних ухвал апеляційного господарського суду згідно із приписами частини 2 статті 304 ГПК України включивши їх до касаційної скарги на відповідну постанову апеляційної інстанції. Тобто право сторін на касаційне оскарження даних ухвал лише відтерміновується до винесення остаточного судового рішення у справі.

Водночас, слід зазначити, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, одним з елементів якого є принцип правової визначеності.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже, системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії.

У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. Суд стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та засади моральності суспільства.

До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

Отже, правові норми та судова практика підлягають застосуванню таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Тому з метою забезпечення єдності та стабільності судової практики, забезпечення передбачуваності застосування правових норм, недопущення порушення прав інших учасників цієї справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала суду апеляційної інстанцій про призначення експертизи не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Зважаючи на викладене, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі № 910/15757/17 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНК" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 в частині призначення судової інженерно-технічної експертизи у справі.

Суд звертає увагу скаржника на те, що висловлена касаційним судом позиція у цій ухвалі відповідає позиції, наведеній у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 910/9883/17.

Щодо касаційного оскарження ухвали Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 910/15757/17 в частині зупинення апеляційного провадження у справі, суд виходить із такого.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 228 ГПК суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 293 ГПК у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права, умови прийнятності касаційної скарги за змістом норм законодавства можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви (рішення ЄСПЛ у справах "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996 та "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Отже, закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений в пункті 2 частини 2 статті 293 ГПК, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Оскільки оскарженою ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі було призначено судову інженерно-технічну експертизу, а для проведення цієї експертизи матеріали справи направлено судовому експерту, що унеможливлює на цей період вчинення судом відповідних процесуальних дій, апеляційний господарський суд скористався правом, наданим йому процесуальним законом та зупинив провадження у справі, що відповідає пункту 2 частини 1 статті 228 ГПК України.

Правильне застосування судом апеляційної інстанції цієї норми процесуального права при постановлені ухвали від 29.05.2019 є очевидним і не викликає розумних сумнівів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 910/9883/17.

Ураховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про визнання касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНК" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 910/15757/17 в частині зупинення апеляційного провадження у справі необґрунтованою та відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі в зазначеній частині на підставі пункту 2 частини 2 статті 293 ГПК України.

Аргументи скаржника стосовно неправомірності та безпідставності призначення судової експертизи не можуть братися до уваги, враховуючи правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2018 у справі № 910/9883/17 щодо відсутності правових підстав для касаційного оскарження ухвали суду апеляційної інстанції про призначення судової експертизи окремо від рішення суду по суті спору.

У свою чергу, призначення судової експертизи з порушенням основних засад судочинства, зокрема, в частині дотримання розумних строків розгляду справи, може бути предметом розгляду під час касаційного перегляду даної справи по суті спору.

Керуючись статтями 234, 235, 287, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛНК" на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 у справі № 910/15757/17.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи, Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛНК" з матеріалами касаційної скарги разом з доданими до скарги матеріалами, у тому числі платіжне доручення від 14.06.2019 № 1993 про сплату судового збору на суму 1 921,00 грн.

3. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. О. Банасько

Судді О. В. Васьковський

К. М. Огороднік