ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18.06.2019р. Справа № 914/375/19
Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод»
до відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»
про стягнення 4294318,28 грн.
за участю представників:
від позивача Винник Р.О.
від відповідача Плесканка О.В.
Рішенням господарського суду Львівської області від 04.06.2019р. у справі №914/375/19 позов задоволено, вирішено стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» 3876000,00 грн. основного боргу, 278062,80 грн. пені, 46512,68 грн. 3% річних, 93742,80 грн. інфляційних втрати та 64414,77 грн. судового збору.

Крім того, вказаним рішенням суду було призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу на 18.06.2019р.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 238 Господарського процесуального кодексу України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дата, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Представник позивача в судовому засіданні 18.06.2019р. просив стягнути з відповідача 40000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката та 11420,52 грн. витрат адвоката, пов`язаних із наданням правової допомоги у справі (проїзд до міста судового розгляду справи та на винайм житла), що разом становить 51420,52 грн.

Представник відповідача проти стягнення 51420,52 грн. заперечив.

Щодо заявлених до стягнення судових витрат суд зазначає таке.

Згідно з статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу, розмір таких витрат становив 30000,00 грн. (в подальшому позивачем до стягнення заявлено 40000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу). Також позивачем до стягнення заявлено 11420,52 грн. витрат адвоката, пов`язаних із наданням правової допомоги у справі (проїзд до місця судового розгляду справи та на винайм житла).

У заяві (вх.№1454/19 від 04.06.2019р.) щодо прийняття додаткового рішення, зазначено, що у відповідності до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, позивач надасть докази понесення вказаних судових витрат протягом п?яти днів після ухвалення рішення суду.

Так, згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Представником позивача до заяви (вх.№1454/19 від 04.06.2019р.) щодо прийняття додаткового рішення долучено наступні докази:

- копію договору про надання правової допомоги адвокатом від 24.01.2018р.;

- копію угоди від 28.12.2018р. про внесення змін до договору від 24.01.2019р. «Про надання правової допомоги адвокатом»;

- копію прейскуранту цін на послуги з надання професійної правничої допомоги адвокатом від 28.12.2018р.;

- копію угоди про погодження граничного розміру витрат адвоката, пов`язаних із наданням правової допомоги від 12.02.2019р.;

- копії рахунків-фактур за адвокатські послуги;

- платіжні доручення про оплату адвокатських послуг;

- копія угоди про надання професійної правничої допомоги від 19.04.2019р.;

- детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

- копії рахунків-фактур ФОП ОСОБА_1 М ОСОБА_2 . на оплату за винайм житла;

- копії квитанцій до прибуткового касового ордеру про оплату за винайм житла;

- копію витягу з реєстру платників єдиного податку на ФОП Шала М.Ю.;

- копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на ФОП Шала М ОСОБА_3 Ю.;

- копії посадочних документів на поїзд;

- роздруківки відрізків шляху з додатку «Google карти»;

- консолідовану фінансову звітність АТ «Укрзалізниця» за 2018 рік;

Частиною 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов?язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи в власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 та частиною 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.

Відповідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, представник відповідача заперечив проти стягнення витрат, пов?язаних з розглядом справи, з тих підстав, що розмір гонорару не відповідає складності справи, оскільки відповідач не заперечував по суті спору. При цьому представник відповідача також зазначив, що позивач не скористався своїм правом на участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, що призвело до нераціонального використання коштів та затягування розгляду справи, наголошуючи при цьому, що спір у даній справі не є складним.

Також представник відповідача просив суд звернути увагу на той факт, що представник позивача є адвокатом, який представляє інтереси позивача та одночасно перебуває в трудових відносинах з ним та отримує заробітню плату з коштів позивача.

Позивачем до стягнення заявлено 40000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 11420,52 грн. витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (проїзд до місця судового розгляду справи та на винайм житла) які, відповідно до ч.1 ст. 123 ГПК України, є витратами, пов`язаними з розглядом справи.

При визначенні розумного розміру витрат на професійну правничу допомогу, окрім поданого представником позивача детального опису виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та прейскурантом цін на послуги з надання професійної правничої допомоги адвокатом від 28.12.2018р., судом брались до уваги кількість поданих позивачем заяв по суті спору та кількість проведених судових засідань пов`язаних з розглядом справи, час, який міг витратити адвокат для формування правової позиції та складення заяв по суті спору у даній справі, час, який міг витратити представник позивача на збирання доказів та на позасудове врегулювання спору з урахуванням доказів які містяться в матеріалах справи, а також складність справи та поведінку відповідача. Окрім цього, судом проаналізовано вартість адвокатських послуг у м.Кременчук Полтавської області та вартість проживання у м.Львові в районі місцезнаходження Господарського суду Львівської області, які пропонуються у мережі Інтернет.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем витрати, які пов`язані з розглядом справи, не відповідають критерію розумності їхнього розміру.

З урахуванням вищенаведеного та з огляду на заперечення відповідача проти стягнення заявлених позивачем витрат, які пов`язані з розглядом справи, суд прийшов до висновку зменшити розмір таких витрат та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з розглядом справи в загальній сумі 30000,00 грн.

Керуючись статтями 74, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код юридичної особи 40075815) в особі філії «Стрийський вагоноремонтний завод» (82400, Львівська область, місто Стрий, вулиця Зубенка, будинок, будинок 2, код ЄДРПОУ ВП: 40123439) Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Публічного акціонерного товариства «Кременчуцький сталеливарний завод» (39621, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Івана Приходька, будинок 141, ідентифікаційний код юридичної особи 05756783) 30000,00 грн. судових витрат, пов?язаних з розглядом справи.

2. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до статті 327 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та у строки, визначені главою 1 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текс рішення складено 01.07.2019р.

Суддя Петрашко М.М.