ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________УХВАЛА
"09" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1931/19
Господарський суд Одеської області у складі судді Демешина О. А., розглянувши, в порядку ст.140 ГПК України заяву (вх. № 4-38/19) Акціонерного товариства „СБЕРБАНК про забезпечення позову до подання позовної заяви щодо Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА-ХВИЛЯ та Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ХОТЕЛ ГРУП
08.07.2019 року, через канцелярію суд отримав заяву (вх. № 4-38/19) Акціонерного товариства „СБЕРБАНК про забезпечення позову до подання позовної заяви щодо Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА-ХВИЛЯ та Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ХОТЕЛ ГРУП, якою заявник просить суд:
1. Накласти арешт на:
Заява мотивована тим, що відповідачі продовжують користуватись нерухомим майном, що належить на праві власності АТ «СБЕРБАНК» та ухиляються від звільнення вказаного нерухомого майна без об`єктивних на те причин.
Також заявник стверджує, що заборона користуватись нерухомим майном дозволить зберегти поточний стан нерухомого майна і від заволодіння ним іншими особами в непередбачений законодавством спосіб, що дозволить уникнути негативних наслідків від дій, про усунення яких позивач просить в позові.
Згідно ч. 2 ст. 136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Заходи забезпечення позову перелічені в ст. 137 ГПК України.
Згідно ч. 3, 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Заходи забезпечення позову перелічені в ст. 137 ГПК України.
Тобто, забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Під забезпеченням позову розуміють діяльність судді (суду) щодо застосування передбачених процесуальним законом заходів, що гарантують реальне виконання майбутнього рішення у справі у випадку, якщо позов буде задоволено.
В Постанові Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову від 26 грудня 2011 року N 16, зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, зокрема, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.
В порушення наведених вимог, заявником не здійснено будь-якого обґрунтування, з наданням відповідних доказів, того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в разі звернення заявника з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА-ХВИЛЯ та Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ХОТЕЛ ГРУП про визнання недійсним правочинів та усунення перешкод в користуванні майном.
Саме по собі послання в заяві на те, що належне заявнику майно в даний час безпідставно використовується іншими особами не є підставою для забезпечення позову, а може бути підставою для звернення до суду із відповідною позовною заявою.
Нічим не підтверджені і посилання заявника на можливість знищення майна або доведення до стану, який унеможливить подальше використання цього майна.
Також твердження заявника на можливість „здійснення будь-яких провокаційних дій, як по відношенню до заявника, так і по відношенню до державних органів не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.
Тобто, з огляду на положення ст.136 ГПК України, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви АТ «СБЕРБАНК» про вжиття заходів забезпечення позову в цілому.
Окремо слід звернути на вимогу щодо заборони Товариству з обмеженою відповідальністю „НОВА-ХВИЛЯ, Товариству з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ХОТЕЛ ГРУП та будь-яким іншим юридичним або фізичним особам вчиняти будь-які дії, спрямовані на перешкоджання АТ „СБЕРБАНК використання права власності на вищевказане майно, в якості забезпечення позову.
Зазначена вимога за змістом є тотожною з позовними вимогами, які має намір заявити АТ „СБЕРБАНК щодо усунення перешкод в користуванні майном. А це є недопустимим, відповідно до ч.11 ст.137 ГПК України.
З огляду на викладене, в задоволені заяви (вх. № 4-38/19) Акціонерного товариства „СБЕРБАНК про забезпечення позову до подання позовної заяви щодо Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА-ХВИЛЯ та Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ХОТЕЛ ГРУП - слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 136-140, 234 ГПК України , суд

У задоволені заяви (вх. № 4-38/19) Акціонерного товариства „СБЕРБАНК про забезпечення позову до подання позовної заяви щодо Товариства з обмеженою відповідальністю „НОВА-ХВИЛЯ та Товариства з обмеженою відповідальністю „БЛЕК СІ ХОТЕЛ ГРУП відмовити.
Ухвала набрала законної сили 09.07.2019р.
та може бути оскаржена в порядку ст.ст.253-259 ГПК України
Суддя О.А. Демешин