Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р. м. Рівне Справа № 903/523/17

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Романюк Ю.Г., судді Горплюка А.М., судді Політики Н.А. при секретарі судового засідання Фаєвській Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій", м. Луцьк

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: фізична особа - підприємець Герун Юрій Євгенович

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Луцька міська рада

про визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок; скасування записів про державну реєстрацію земельних ділянок; поновлення записів про земельну ділянку

за участі представників:

від позивача: - Жуковський В.В., Гітун Н.І., Модля І.М.;

від відповідача: Семенюта І.М.;

від третьої особи - ФОП Герун Ю.Є.: Кучма В.Ю.;

від третьої особи Луцької міської ради: Андрусяк І.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовною заявою до господарського суду, в якій просить визнати недійсною державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0472 га, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, цільове використання: обслуговування приміщень, кадастровий номер НОМЕР_10 та земельної ділянки площею 2,5753 га, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове використання: обслуговування автостанції, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходяться по АДРЕСА_1, проведеної 26.05.2013р. державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Луцькому районі Волинської області Данильчуком А. В. на підставі технічної документації від 16.05.2013р. розробленої ТзОВ Технічне бюро кадастру на замовлення підприємця Геруна Ю.Є. з поділу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_11 площею 26225 кв.м., категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове використання: обслуговування автостанцій, що знаходиться по АДРЕСА_1; скасувати записи в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку площею 0,0472 га, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, цільове використання: обслуговування приміщень, кадастровий номер НОМЕР_10 та земельної ділянки площею 2,5753 га, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове використання: обслуговування автостанції, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходяться по АДРЕСА_1, проведеної 26.05.2013р. державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Луцькому районі Волинської області Данильчуком А. В. на підставі технічної документації від 16.05.2013р. розробленої ТзОВ Технічне бюро кадастру на замовлення підприємця Геруна Ю.Є. з поділу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_11 площею 26225 кв.м., категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове використання: обслуговування автостанції, що знаходяться по АДРЕСА_1; поновити (внести повторно) запис в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_11 площею 26225 кв.м,, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове використання: обслуговування автостанцій, що знаходиться по АДРЕСА_1.

На обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 26.05.2013 р. державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Волинській області, правонаступником якого є Головне управління Держгеокадастру у Волинській області, внесено зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки площею 2,6265 га комунальної форми власності, категорія землі: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони, цільове призначення: обслуговування автостанції, кадастровий номер НОМЕР_11, якою на підставі договору оренди землі від 15.02.2015р., укладеного між Луцькою міською радою та ВАТ Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799, правонаступником якого є ПрАТ Волинське обласне підприємство автобусних станцій, зареєстрованого в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди за №289, користувалося ПрАТ Волинське обласне підприємство автобусних станцій.

В результаті внесення змін проведено державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_12 , площа 0,0472 га, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: обслуговування приміщень, та державну реєстрацію земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3 , площа 2,5753 га, категорія землі: землі промисловості, транспорту, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове призначення: обслуговування автостанції.

Позивач вважає, що під час проведення державної реєстрації земельних ділянок, кадастрові номери НОМЕР_10, НОМЕР_3 не було дотримано вимог ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", ст. 79-1 Земельного кодексу України, допущено незаконну зміну цільового призначення земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_11, а тому державну реєстрацію земельних ділянок площами 0,0472 га та 2,5753 га слід визнати недійсною.

Крім того, 31.08.2017 року на адресу Господарського суду Волинської області надійшла заява позивача про визнання недійсним пов`язаного із предметом спору договору від 15.02.2005 року №289, який суперечить законодавству, оскільки він не був зареєстрований Волинською регіональною філією ДП "Центр ДЗК".

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.12.2017 року у справі №903/523/17 провадження у справі в частині позову до державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Данильчука А.В. припинено. У задоволенні позову ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок; скасування записів про державну реєстрацію земельних ділянок; поновлення записів про земельну ділянку, відмовлено.

Щодо заяви представника позивача про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки №289 від 15.02.2015р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України, то в рішенні господарського суду Волинської області від 14.12.2017 року у справі №903/523/17 зазначено наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст .83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору договір, який суперечить вимогам законодавства.

Отже, ця норма не є імперативною. Звертаючись з позовною заявою до суду про визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок; скасування записів про державну реєстрацію земельних ділянок; поновлення записів про земельну ділянку, позивач вважає, що реєстрація земельних ділянок проведена незаконно та сам у тексті позовної заяви посилається на укладення між Луцькою міською радою і ПрАТ "ВОПАС" договору оренди землі від 15.02.2015 р.

Разом з цим, вважаючи, що цей договір не відповідає вимогам законодавства, позивач не позбавлений права самостійно звернутися до суду про визнання його недійсним в загальному порядку.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 року, вказане рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові до відповідача-2 скасовано та в цій частині прийнято нове, яким позов задоволено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.12.2018 року касаційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Луцької міської ради задоволено частково. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 та рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2017 у справі №903/523/17, в частині позовних вимог до відповідача-2 скасовано. Справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 у справі Господарського суду Волинської області №903/523/17 залишено без змін.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №903/523/17 розподілено на розгляд судді Войціховському В.А.

03 січня 2019 року суддя господарського суду Волинської області Войціховський В.А. звернувся до керівника апарату господарського суду Волинської області із службовою запискою згідно котрої, з огляду на ту обставину, що справа №903/523/17, рішення від 14.12.2017 року у котрій було скасовано постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.12.2018 року, розглядалась в колегіальному складі суду, просив здійснити автоматичний розподіл судової справи для визначення складу колегії суддів.

Розпорядженням господарського суду Волинської області від 04 січня 2019 року № 01-144/1 у зв`язку із неможливістю утворити новий (колегіальним) склад суду, здійснено передачу справу № 903/523/17 за позовом Приватного акціонерного товариства Волинське обласне підприємство автобусних станцій, м. Луцьк до відповідача 1: державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Данильчука А.В., м. Луцьк, відповідача 2: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, м. Луцьк, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: фізична особа - підприємець Герун Юрій Євгенович, третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Луцька міська рада про визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок; скасування записів про державну реєстрацію земельних ділянок; поновлення записів про земельну ділянку, найбільш територіально наближеного до господарського суду Волинської області, господарського суду Рівненської області.

15 січня 2019 року матеріали справи № 903/523/17 надійшли до Господарського суду Рівненської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 січня 2019 року, справу № 903/523/17 передано на розгляд судді Романюк Ю.Г.

Ухвалою суду від 21.01.2019 року призначено колегіальний розгляд справи №903/523/17 у складі трьох суддів та передано справу № 903/523/17 уповноваженій особі для здійснення автоматичного розподілу судової справи між суддями з метою визначення складу колегії суддів.

Також, ухвалою суду від 21.01.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Справу призначено до слухання в підготовчому засіданні 06.02.2019 року.

Ухвалою суду від 05.02.2019 року у задоволенні клопотання Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про проведення судового засідання 06.02.2019 року о 14 год. 30 хв. в режимі відеоконференції відмовлено.

06 лютого 2019 року від представника позивача надійшли: клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, клопотання про витребування доказів, клопотання про зупинення провадження у справі та клопотання про зміну підстав позову.

06 лютого 2019 року від Головного управління Держгеокадастру у Волинській області надійшов відзив на позовну заяву зі змісту якого вбачається, що Головне управління Держгеокадастру у Волинській області заперечує проти задоволення позову з огляду на те, що договір від 10.02.2005 року за № 289 припинив свою дію внаслідок його виконання та закінчення строку дії договору. Визнання договору оренди землі від 10.02.2005 року недійсним є неможливим, оскільки договір оренди може бути визнано недійсним лише на майбутнє, а договір припинив свою дію 10.02.2015 року. Дана обставина також підтверджується постановою Верховного Суду від 11.12.2018 року №903/922/17. Також зазначено, що поділ земельної ділянки площею 26 225 га відбувався на виконання рішення суду, а саме: постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року по справі № 5004/639/12 за позовом підприємця Геруна Ю.С. визнано припиненим договір оренди земельної ділянки укладений між Луцькою міською радою та ВАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799", зареєстрованого в книзі записів державної реєстрації договорів оренди 15.02.2005 року за № 289 в частині земельної ділянки площею 0,0472 га, на якій розташований магазин № 4 з літнім кафе, приміщенням магазину № 7 по АДРЕСА_1. Зазначеною постановою зобов`язано управління Держкомзему у м. Луцьку внести відповідні записи в Поземельну книгу та Книгу записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. На підставі рішення суду по справі № 5004/639/12 ТзОВ "Технічне бюро кадастру" розроблено Технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності в АДРЕСА_1 на земельні ділянки площами відповідно 0,0472 га та 2,5753га. На виконання рішення суду та на підставі зазначеної документації із землеустрою державним кадастровим реєстратором Головного управління Держземагентства у Волинській області Данильчуком A.B. до Державного земельного кадастру внесені відомості про земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_10 площею відповідно 2,5753 га та 0,0472 га.

06 лютого 2019 року від Луцької міської ради надійшов відзив на позов зі змісту якого вбачається, що Луцька міська рада заперечує проти задоволення позову, оскільки поновлення договору оренди на тих самих умовах на той самий строк, у відповідності до ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" не можливе, оскільки на даний час відсутні ті самі умови, що зумовлено постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 по справі № 5004/639/12.

06 лютого 2019 року оголошено перерву у підготовчому засіданні до "21" лютого 2019 р. до 14:30 год.

21 лютого 2019 року від ФОП Геруна Юрія Євгеновича надійшли заперечення на позовну заяву з огляду на те, що згідно ч. 2 статті 653 Цивільного Кодексу України випливає, що якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Тобто, саме з 28 листопада 2012 року, з моменту вступу в законну силу постанови Рівненського апеляційного господарського суду по справі № 5004/639/12 про припинення договору оренди землі (а тексти договорів оренди від 10.02.2005 року та від 15.02.2005 року є тотожними, однаковими) - змінилися і істотні умови договору оренди (змінилася площа земельної ділянки, яка залишалася в користуванні ПРАТ "ВОПАС" з 2,6225 га на 2,5753 га, за виключенням - 0,0472 га землі необхідної для обслуговування нерухомого майна ФОП Геруна Ю. Є.), отже будь-яке застосування ст. 33 Закону України "Про оренду землі" для поновлення договору оренди землі від 10 лютого 2005 року неможливе (тим більше, що в поновленні договору оренди землі було позивачу відмовлено по справі № 903/178/17), а одержання земельної ділянки можливе виключно у порядку загального розроблення проекту землеустрою позивачем на ділянку, яка залишалася в користуванні ПРАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій". Крім того, з врахуванням постанов Касаційного господарського суду Верховного Суду від 11 грудня 2018 року по справах №№ 903/182/17, 903/523/17 чітко встановлено, що орендні відносини між Луцькою міською радою та ПРАТ "ВОПАС" припинені з 10 лютого 2015 року. Жодні права позивача - Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" не порушено, жодного формулювання у позовній заяві, щодо наявності та предметної визначеності поняття порушеного права позивача не має і відповідно доказів порушеного права немає, пояснень чому саме такий спосіб захисту порушеного права обрано позивачем у позовній заяві не наведено.

Ухвалою суду від 21.02.2019 року клопотання Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про витребування доказів задоволено та витребувано у Луцької міської ради оригінали для огляду та належним чином засвідчені копії наступних документів: рішення про передачу (розмежування) з державної у комунальну власність землі, що є предметом даного спору, яка знаходиться в м. Луцьку, вул. Конякіна, 39; акт прийому-передачі вищезазначеної земельної ділянки.

Також, ухвалою суду від 21.02.2019 року в прийнятті заяви Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про зміну підстав позову відмовлено та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні до "12" березня 2019 р. Відповідно до ст.ст. 183, 202 Господарського процесуального кодексу України (від 06.11.1991 р. №1798-XII у редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 р., що набрала чинності з 15.12.2017 р.), у зв`язку з неявкою відповідача, з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, підготовче засідання слід відкласти на 11 грудня 2018 року.

25 лютого 2019 року від Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" надійшли відповіді на відзиви Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, Луцької міської ради та заперечення ФОП Геруна Юрія Євгеновича зі змісту яких вбачається, що ПРАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" заперечує проти обставин, викладених у відзивах та запереченнях та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 12.03.2019 року в прийнятті заяви Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про зміну підстав позову відмовлено. Продовжено строк підготовчого провадження у справі №903/523/17 на 30 днів - до 22 квітня 2019 року включно. Підготовче засідання відкласти на "03" квітня 2019 р.

У судовому засіданні 3 квітня 2019 року представником позивача подано заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Романюк Ю.Г., судді Горплюка А.М., судді Церковної Н.Ф., від розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 03.04.2019 року провадження у справі № 903/523/17 зупинено до вирішення питання про відвід колегії суддів у даній справі. Матеріали справи із заявою Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про відвід колегії суддів у складі: головуючого судді Романюк Ю.Г., судді Горплюка А.М., судді Церковної Н.Ф. від розгляду справи № 903/523/17 - передано уповноваженій особі апарату суду, яка здійснює реєстрацію в автоматизованій системі документообігу Господарського суду Рівненської області, для автоматизованого визначення судді в порядку, встановленому ст. 32 ГПК України, для розгляду заяви про відвід колегії суддів.

Ухвалою суду від 05.04.2019 року відмовлено Приватному акціонерному товариству "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" у задоволенні заяви про відвід колегії суддів у справі № 903/523/17.

Ухвалою суду від 09.04.2019 року поновлено провадження у справі № 903/523/17. Розгляд справи призначити на "24" квітня 2019 року.

Ухвалою суду від 24.04.2019 року прийнято справу №903/523/17 до колегіального розгляду у складі: головуючий суддя Романюк Ю.Г., суддя Горплюк А.М., суддя Політика Н.А. Розгляд справи розпочато спочатку на стадії підготовчого провадження.

Також, ухвалою суду від 24.04.2019 року в задоволені клопотання Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про зупинення провадження у справі відмовлено. В задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про тимчасове вилучення доказів відмовлено. Розгляд справи відкладено у підготовчому засіданні на 21.05.2019 року.

Ухвалою суду від 21.05.2019 року розгляд справи відкладено на 11.06.2019 року.

Ухвалою суду від 11.06.2019 року закрито підготовче провадження у справі № 903/523/17 та призначено справу до судового розгляду по суті на "18" червня 2019 р.

В судовому засіданні 18.06.2019 року оголошено перерву до 03.07.2019 року.

Представники позивача у судовому засіданні 03.07.2019 року позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та наполягали на задоволенні позову.

Представники відповідача та третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору у судовому засіданні проти задоволення позову заперечили з підстав, зазначених у відзивах та запереченнях на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач звернувся з позовною заявою до господарського суду, в якій просить визнати недійсною державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,0472 га, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, цільове використання: обслуговування приміщень, кадастровий номер НОМЕР_10 та земельної ділянки площею 2,5753 га, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове використання: обслуговування автостанції, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходяться по АДРЕСА_1 , проведеної 26.05.2013р. державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Луцькому районі Волинської області Данильчуком А. В. на підставі технічної документації від 16.05.2013р. розробленої ТзОВ Технічне бюро кадастру на замовлення підприємця Геруна Ю.Є. з поділу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_11 площею 26225 кв.м., категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове використання: обслуговування автостанцій, що знаходиться по АДРЕСА_1;

скасувати записи в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку площею 0,0472 га, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, цільове використання: обслуговування приміщень, кадастровий номер НОМЕР_10 та земельної ділянки площею 2,5753 га, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове використання: обслуговування автостанції, кадастровий номер НОМЕР_3, що знаходяться по АДРЕСА_1, проведеної 26.05.2013р. державним кадастровим реєстратором Управління Держземагенства у Луцькому районі Волинської області Данильчуком А. В. на підставі технічної документації від 16.05.2013р. розробленої ТзОВ Технічне бюро кадастру на замовлення підприємця Геруна Ю.Є. з поділу земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_11 площею 26225 кв.м., категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове використання: обслуговування автостанції, що знаходяться по АДРЕСА_1;

поновити (внести повторно) запис в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку з кадастровим номером НОМЕР_11 площею 26225 кв.м,, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, цільове використання: обслуговування автостанцій, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Звернення з позовом до господарського суду обґрунтовував наявністю спору про право.

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.12.2017 року у справі №903/523/17 провадження у справі в частині позову до державного кадастрового реєстратора Головного управління Держгеокадастру у Волинській області Данильчука А.В. припинено. У задоволенні позову ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" до Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок; скасування записів про державну реєстрацію земельних ділянок; поновлення записів про земельну ділянку, відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 року, вказане рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові до відповідача-2 скасовано та в цій частині прийнято нове, яким позов задоволено.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.12.2018 року касаційні скарги Головного управління Держгеокадастру у Волинській області та Луцької міської ради задоволено частково. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 та рішення Господарського суду Волинської області від 14.12.2017 у справі №903/523/17, в частині позовних вимог до відповідача-2 скасовано. Справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.02.2018 у справі Господарського суду Волинської області №903/523/17 залишено без змін.

В постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.12.2018 року було зазначено, що для з`ясування тієї обставини чи були порушені при зверненні у суд з даним позовом права позивача як землекористувача, належить дослідити чи був позивач на момент звернення у суд із даним позовом належним землекористувачем у відповідності до наведених норм чинного законодавства. Разом з тим, суди попередніх інстанцій не встановили та не дослідили такі обставини, чи звертався позивач до Луцької міської ради з приводу поновлення договору оренди землі від 10.02.2005 № 289 у порядку визначеному статтею 33 Закону України "Про оренду землі" та чи укладалася додаткова угода до даного договору; чи висловлював орган місцевого самоврядування заперечення з приводу поновлення договору оренди землі від 10.02.2005 № 289, оскільки від встановлення даних обставин залежить правильне вирішення спору. Крім того, суди залишили поза увагою судові рішення у справі № 903/522/17 Господарського суду Волинської області, предметом позову якої було визнання недійсним договір оренди землі від 10.02.2015 № 289.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року по справі №5004/639/12 за позовом підприємця Геруна Ю.Є. визнано припиненим договір оренди земельної ділянки, укладений між Луцькою міською радою та ВАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799", зареєстрований в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди 15.02.2005р. за №289, в частині земельної ділянки площею 0,0472 га, на якій розташований магазин №4 з літнім кафе, приміщення магазину №7 по АДРЕСА_1. Зазначеною постановою зобов`язано управління Держкомзему у м. Луцьку внести відповідні записи в Поземельну книгу та Книгу записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі (т. 1, а.с. 107-113).

Господарським судом Волинської області 25.12.2012 року видано наказ №5004/639/12-2 про примусове виконання рішення суду (т.1, а.с. 114).

До 01.01.2013 року в Державному реєстрі земель не були зареєстровані зміни до договору оренди на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року по справі №5004/639/12, відомості про земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_11 перенесено до Державного земельного кадастру.

З 01.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про державний земельний кадастр". Згідно із зазначеним Законом внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Відомості про розподіл земель між власниками та користувачами вносяться до Державного земельного кадастру відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

08.02.2013 року державним виконавцем Приходько А.П. було відкрито виконавче провадження (реєстраційний номер 36438762) (т.1, а.с. 119).

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 06.03.2013 року по справі 5004/639/12 у виконавчому провадженні ВП №36438762 було замінено боржника на Головне управління Держземагенства у Волинській області (т. 1, а.с. 120).

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 22 Закону України "Про землеустрій" землеустрій здійснюється, зокрема, на підставі судових рішень.

На підставі рішення суду по справі № 5004/639/12 на замовлення Геруна Ю.П. ТОВ "Технічне бюро кадастру" розроблено технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки комунальної власності в м. Луцьку по вул. Конякіна, 39 на земельні ділянки площами відповідно 0,0472 га та 2,5753 га.

Згідно з п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

На виконання рішення суду на підставі зазначеної документації із землеустрою державним кадастровим реєстратором Головного управління Держземагенства у Волинській області Данильчуком А.В. до Державного земельного кадастру й були внесені відомості про земельні ділянки за кадастровими номерами НОМЕР_3 та НОМЕР_10 площею відповідно 2,5753 та 0,0472 га (т.1, а.с.126-135).

Відповідно до статті 202 Земельного кодексу України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки - це внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

До Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж та інші.

Частиною 6 статті 16 Закону визначено, що кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Пунктом 4 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи.

До повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держгеокадастру в Автономній Республіці Крим, областях належить, зокрема, здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації (підпункт 9 пункту 7 вказаного Порядку).

Згідно з поясненнями відповідача державну реєстрацію земельних ділянок площами 0,0472 га та 2,5753 га було здійснено на підставі ч. 3 п. 109 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051, на підставі заяв Луцької міської ради від 26.05.2013 року.

Згідно з ч. 3 п. 109 Порядку ведення Державного земельного кадастру державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: 1) особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; 2) власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; 3) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Статтею 25 Закону України "Про землеустрій" встановлені види документації із землеустрою, до яких, зокрема, пунктом "й" віднесено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.

Згідно із ст. 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

- у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

- шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок;

- шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

- шляхом інвентаризації земель державної чи комунальної власності у випадках, передбачених законом;

- за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Отже, поділ земельної ділянки площею 2,6225 га відбувся на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року по справі № 5004/639/12, якою зобов`язано управління Держкомзему у м. Луцьку внести відповідні записи в Поземельну книгу та Книгу записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року по справі № 5004/639/12З встановлено, що з метою врегулювання питання щодо користування земельною ділянкою фізична особа-підприємець Герун Ю.Є. і фізична особа-підприємець Яловенко В.В. листом від 26.09.2011 року зверталися до ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" з проханням відмовитись від користування земельною ділянкою, на якій розташоване придбане ними нерухоме майно. Проте, листом від 17.10.2011р. №187/2 на ім`я фізичної особи-підприємця Яловенко В.В. ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" повідомило, що не має наміру відмовлятись від частини орендованої земельної ділянки. Луцька міська рада у відповідь на звернення фізичної особи-підприємця Геруна Ю.Є. листом № 2-2134-020 від 28.05.2012 року повідомила, що для розгляду питання про виділення в користування земельної ділянки для обслуговування належних йому об`єктів нерухомого майна необхідно надати ряд документів, не навівши норм законодавства, якими такі документи передбачені.

У зв`язку з тим, що питання виділення в користування земельної ділянки для обслуговування належних об`єктів нерухомого майна не було вирішено добровільно 30.05.2012 року фізична особа-підприємець Герун Ю.Є. звернувся до господарського суду Волинської області з позовом до Луцької міської ради, ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про визнання договору оренди земельної ділянки №289 від 15.02.2005р. припиненим та його розірвання.

Оскільки сторони договору оренди №289 від 15.02.2005 року, незважаючи на набуття фізичною особою-підприємцем Геруном Ю.Є. права власності на нерухоме майно, не визнавали договір оренди припиненим в частині, на якій знаходиться будівля, порушене право фізичної особи - підприємця Геруна Ю.Є. було захищено шляхом постановлення рішення про припинення договору оренди в частині земельної ділянки площею 0,0472 га, на якій розташований магазин №4 з літнім кафе, приміщення магазину №7 та зобов`язання внести відповідні записи.

За таких обставин, посилання позивача на недотримання відповідачем норм законодавства при державній реєстрації земельних ділянок площею 2,5753 та 0,0472 га не беруться судом до уваги. Такий порядок надання земельної ділянки, на який посилається позивач, мав би бути дотриманий в тому випадку, якби особа набувала право на земельну ділянку в загальному порядку.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до статті 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови у державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною. Земельна ділянка площею 0,0472 га у встановленому законом порядку не передана в користування фізичній особі-підприємцю Геруну Ю. Є., тому твердження про нібито зміну цільового призначення є невірними, а посилання у витязі державного кадастрового реєстратора на цільове призначення - В.03.07. для будівництва та обслуговування приміщень, землі житлової та громадської забудови випливає із змісту постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року, оскільки саме у зв`язку з наявністю у фізичної особи-підприємця Геруна Ю. Є. права власності на нерухоме майно виникла необхідність в оформленні права на земельну ділянку площею 0,0472 га.

Відтак, поділ земельної ділянки відбувався в примусовому порядку.

Постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року по справі № 5004/639/12 не скасована, набрала законної сили, відтак відповідно до ст. 35 ГПК України факти, встановлені у цій справі не потребують повторного доказування.

Задовольняючи позовні вимоги фізичної особи - підприємця Геруна Ю.Є., Рівненський апеляційний господарський суд на підставі ст. 377 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" , ст.ст .120, 141 Земельного кодексу України дійшов висновку про те, що набуття фізичною особою - підприємцем Геруном Ю. Є права власності на нерухоме майно - приміщення магазину №4 з літнім кафе та приміщення магазину №7, що знаходяться в м.Луцьку по вул. Конякіна, 39, тягне собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно.

Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 17.04.2017р. у справі №922/207/15.

Таким чином, твердження позивача про належність йому права оренди на земельну ділянку площею 2,6225 га не відповідає дійсності.

Також слід відзначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно із ст. 1, ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" договір вважається поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про яку безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У постанові Верховного Суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, прийнятій у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду, зроблений такий правовий висновок: у контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із ч. 6 цієї статті, і таке заперечення має бути заявлене саме протягом 1 місяця після закінчення дії договору оренди землі. У подальшому договір оренди вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у ч. 8 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

У постанові Верховного Суду від 06.12.2018 року у справі № 905/484/17, з врахуванням вищевказаної правової позиції, зроблений висновок про неможливість суду визнати договір поновленим на той самий строк на тих самих умовах поза межами спору, який розглядається за позовною вимогою саме про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк з вказаних підстав, або за відсутності добровільно укладеної сторонами такої додаткової угоди.

Як слідує з фактичних обставин справи, відсутні підстави для поновлення договору оренди землі в порядку ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

Згідно пояснень Луцької міської ради, судом встановлено наступне.

12 січня 2015 року на адресу Луцької міської ради надійшов лист повідомлення про поновлення договору оренди земельної ділянки.

21 січня 2015 року орендодавцем направлені заперечення про поновлення договору оренди шляхом укладення додаткової угоди, яка була надана за договором оренди, який зареєстрований 15.02.2005 р., у зв`язку із наявністю судового рішення, яким від 28.11.2012 року частково припинено договір оренди (т. 7, а.с. 59-60).

02 лютого 2015 року від ПрАТ "Волинське обласного підприємства автобусних станцій" надійшов лист відповідь на вищевказаний лист зі змісту якого вбачається, що підприємство є орендарем земельної ділянки площею, яка визначена договором оренди, зареєстрованого 15.02.2005 р. за № 289 та містить відмову надати необхідні документи, зокрема розроблену нову технічну документацію.

25 лютого 2015 року направлено лист орендодавця про необхідність надання повного переліку документів, та відмову на укладення додаткової угоди запропонованої орендарем (т. 7, а.с. 61-62).

11.03.2019 року направлено заперечення орендодавця у поновленні договору оренди від 10.02.2005 року за № 289, відповідно до ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" (т.7, а.с. 63-64).

03.06.2015 року направлено лист-вимога міської ради повернути земельну ділянку за актом приймання-передачі (т.7, а.с.67-68).

19.06.2015 року отримано лист орендаря про відмову повернути земельну ділянку.

24.07.2015 року направлена лист-пропозиція оформити право оренди на земельну ділянку площею 2, 5753га, за виключенням земельної ділянки площею 0,0472 га, що перейшла у користування до Геруна Ю . Є. для обслуговування нерухомості за рішенням суду та інформування про надіслані заперечення у поновленні договору(т.7, а.с.69-71).

Згідно ст. 31 ЗУ "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, що кореспондується п. 36 договору оренди від 10.02.2005 року за № 289 (т.7, а.с.55-57).

Безпідставним є твердження ПрАТ "ВОПАС" про автоматичне поновлення договору оренди, оскільки поновлення договору оренди на тих самих умовах на той самий строк, у відповідності до ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" не можливе, оскільки на даний час відсутні ті самі умови, що зумовлено постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 по справі № 5004/639/12.

Також слід зазначити, рішенням господарського суду Волинської області від 07.06.2017р. у справі №903/178/17 в позові ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" про визнання договору оренди від 10.02.2015р. поновленим, додаткової угоди укладеною, відмовлено. Рішення набрало законної сили.

Крім того, рішенням господарського суду Волинської області від 04.12.2017р. у справі №903/922/17, яке постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 року залишено в силі, в задоволенні позову приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" до відповідачів: 1) Луцької міської ради; 2) Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - фізична особа-підприємець Герун Юрій Євгенійович про визнання недійсним договору оренди землі від 10.02.2005р. та скасування запису №289 в книзі записів державної реєстрації договорів відмовлено, оскільки договір оренди може бути визнано недійсним лише на майбутнє, а договір припинено 10.02.2015р. і його не існувало на момент пред`явлення позову до суду.

Реалізуючи передбачене ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи законний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

Тобто, порушення невизнання або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обов`язковими; обов`язком позивача, відповідно до ст. 74 ГПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення, невизнання або оспорювання його прав та інтересів.

Виходячи з наведених приписів, позивач, звертаючись до суду з позовом, вимагаючи визнати недійсною державну реєстрацію земельних ділянок; скасувати записи про державну реєстрацію земельних ділянок; поновити записи про земельну ділянку, зобов`язаний довести, яким чином державна реєстрація земельних ділянок площею 0,0472 і 2,5753 га порушує його права та законні інтереси.

Як зазначав позивач, обґрунтовуючи право на земельну ділянку площею 2,6225 га, за ПрАТ "ВОПАС" зареєстровано право власності власності на три об`єкти нерухомого майна, що знаходяться на земельній ділянці, яка є предметом оспорюваного договору: приміщення автовокзалу з накриттям над платформами, приміщення для чергового, приміщення підземного туалету.

Рішенням Луцької міської ради №7/6 від 16.11.1995р. "Про закріплення земельних ділянок в постійне користування землею" закріплено земельну ділянку з видачею Державного акта на право постійного користування землею підприємству "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" за адресою місця розташування земельної ділянки: м.Луцьк, вул.Конякіна, 39 (2,34 га) і вул. Львівська, 148 (0,78 га).

Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ - НОМЕР_9 від 06.12.1995р. видано Службі автостанцій територіально-виробничого об`єднання автомобільного транспорту (т.1, а.с. 33-36).

В Державному акті на право постійного користування землею серії ІІ- НОМЕР_9 від 06.12.1995р. зазначено, що землекористувачу надається у постійне користування 3,12 га землі в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для обслуговування адміністративних та господарських споруд відповідно до рішення Луцької міської ради народних депутатів від 16.11.1995р. №1/6.

Рішенням виконкому Луцької міської ради №503 від 29.12.2004р. "Про затвердження проектів відведення земельних ділянок фізичним та юридичним особам" затверджено проект відведення земельної ділянки та технічну документацію зі складання Державного акта землекористувачу - ВАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799" за адресою земельної ділянки: м. Луцьк, вул.Конякіна, 39, площею 2,6225 га, для обслуговування автостанції.

У відповідності із ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990р., чинного на час видачі Державного акта на право постійного користування землею, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ - НОМЕР_9 від 06.12.1995р. не можна вважати належним доказом, який підтверджує право постійного користування земельною ділянкою ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій", оскільки він виданий Службі автостанцій територіально-виробничого об`єднання автомобільного транспорту. Доказів на підтвердження переходу прав та обов`язків від Служби автостанцій територіально-виробничого об`єднання автомобільного транспорту до ПрАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій" позивачем не подано. Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ - НОМЕР_9 від 06.12.1995р. виданий на земельну ділянку площею 3,12 га, а позивач стверджує про належність йому права на земельну ділянку площею 2,6225 га.

Рішення виконкому Луцької міської ради №503 від 29.12.2004р. "Про затвердження проектів відведення земельних ділянок фізичним та юридичним особам", згідно з яким затверджено проект відведення земельної ділянки та технічну документацію зі складання Державного акта ВАТ "Волинське обласне підприємство автобусних станцій 10799" за адресою земельної ділянки: м.Луцьк, вул. Конякіна, 39, площею 2,6225 га, для обслуговування автостанції, не є правовстановлюючим документом в розумінні Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України в редакцій, діючій на час прийняття рішення, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Таким чином, з огляду на встановлені судом фактичні обставини у цій справи, зважаючи на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 28.11.2012 року по справі №5004/639/12, право позивача поділом земельної ділянки площею 2,6225 га та державною реєстрацією земельних ділянок площею 0,0472 га та 2,5753 га в результаті цього поділу не було порушено.

Для обслуговування автостанції зареєстровано земельну ділянку площею 2,5753 га, категорія земель: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, кадастровий номер НОМЕР_11, що знаходиться по АДРЕСА_1.

Таким чином, позивач не довів свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу в контексті заявлених ним позовних вимог.

Згідно частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Враховуючи вищенаведене, а також беручи до уваги той факт, що позивач не довів свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу в контексті заявлених ним позовних вимог, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій", м. Луцьк до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізична особа - підприємець Герун Юрій Євгенович, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Луцька міська рада про визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок; скасування записів про державну реєстрацію земельних ділянок; поновлення записів про земельну ділянку.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати в розмірі 4 800,00 грн. залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Приватного акціонерного товариства "Волинське обласне підприємство автобусних станцій", м. Луцьк до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Волинській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору фізична особа - підприємець Герун Юрій Євгенович, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Луцька міська рада про визнання недійсною державної реєстрації земельних ділянок; скасування записів про державну реєстрацію земельних ділянок; поновлення записів про земельну ділянку - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано "09" липня 2019 року.

Суддя Романюк Ю.Г.

Суддя Горплюк А.М.

Суддя Політика Н.А.