ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 р. Справа№ 910/17114/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Мартюк А.І.

Калатай Н.Ф.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Преміум

на рішення Господарського суду міста Києва

від 12.03.2019

у справі №910/17114/18 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Люкстрейдінг

до Публічного акціонерного товариства

Комерційний банк Преміум

про стягнення 218 523, 38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдінг»(надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Преміум» (надалі - відповідач) про стягнення коштів у розмірі 218 523, 38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди нежилих приміщень №28/12 від 28.12.2017, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати орендної плати за вказаним договором в розмірі 144 165, 00 грн, заборгованість зі сплати компенсації витрат, зазначених у п. 3.4 Договору, в розмірі 37 455, 97 грн, пеня за прострочення сплати орендної плати в розмірі 25 865, 44 грн, 3% річних за прострочення сплати орендної плати в розмірі 2 192, 10 грн, інфляційні збитки за прострочення сплати компенсації витрат, зазначених у п. 3.4 Договору в розмірі 1 670, 22 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 у справі №910/17114/18 позов задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Преміум на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Люкстрейдінг 144 165, 00 грн. боргу з орендної плати, 37 455, 97 грн боргу зі сплати компенсації спожитих комунальних послуг, 25 865, 44 грн пені, 8 205, 72 грн інфляційних втрат, 2 831, 25 грн - 3 % річних, 3 277, 85 грн судового збору.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем з оренди в розмірі 144 165, 00 грн та заборгованості зі сплати компенсації спожитих комунальних послуг в розмірі 37 455, 97 грн, а також нарахування пені, інфляційних втрат та 3 % річних, належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Преміум звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати Рішення Господарського суду м. Києва від 12.03.2019 по справі №910/17114/18 в частині стягнення з ПАТ «»КБ «ПРЕМІУМ» 25 865,44 грн пені за прострочення сплати орендної плати, 37 455, 97 грн боргу зі сплати компенсації спожитих комунальних послуг, 639, 15 грн 3% річних та 1 670, 22 грн інфляційних витрат нарахованих позивачем на суму боргу зі сплати компенсації спожитих комунальних послуг, а також стягнути з позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 276, 73 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення суду в частині стягнення з ПАТ «»КБ «ПРЕМІУМ» 25 865, 44 грн пені за прострочення сплати орендної плати, 37 455,97 грн боргу зі сплати компенсації спожитих комунальних послуг, 639, 15 грн 3% річних, 1 670, 22 грн інфляційних витрат є необґрунтованим та таким, що не відповідає матеріалам справи та нормам чинного законодавства України, а тому винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Щодо суми боргу в рахунок орендної плати за Договором, відповідач зазначає про неможливість розпорядження власними рахунками, у зв`язку із запровадженням процедури ліквідації відносно нього та процесу оскарження в судах пов`язаних з цим рішень.

Також, апелянт вказує на неналежне виконання позивачем умов Договору, а саме п. 3.4 Договору оренди (в редакції Додаткової угоди №1 від 26.03.2018 до Договору оренди). Так, позивачем (орендодавцем) на виконання умов Договору оренди не було надано актів наданих послуг за користування електричною енергією та за послуги охорони, а також доказів їх надіслання (вручення) на адресу орендаря, що на переконання апелянта є підставою для відмови у компенсації таких витрат орендодавцю, а тим більше стягнення з орендаря на користь орендодавця 3 % річних та інфляційних витрат нарахованих останнім на суму боргу зі сплати компенсації спожитих комунальних послуг.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, позивач у своєму відзиві, поданому до суду апеляційної інстанції 20.05.2019, вважає доводи ПАТ «КБ «Преміум» необґрунтованими та безпідставним. Зокрема, позивачем вказано, що з направленої на адресу відповідача претензії від 21.11.2018 останній був обізнаний про наявність відповідних рахунків та Актів про надання послуг.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Преміум передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Преміум на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 у справі №910/17114/18 - залишено без руху та надано скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків.

02.05.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, відповідно до якої останній просить долучити до матеріалів справи квитанцію №ПН915225 від 24.04.2019 про сплату судового збору в розмірі 1 366, 28 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 у справі №910/13246/18 відкрито апеляційне провадження у справі №910/17114/18 за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Преміум на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019, а розгляд ухвалено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та відзиві на неї, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення господарського суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача 37 455, 97 грн. боргу зі сплати компенсації спожитих комунальних послуг, 639, 15 грн. 3% річних та 1 670,22 грн. інфляційних витрат, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, 28.12.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдінг» (орендодавець) та Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Преміум» (орендар) уклали договір №28/12 оренди нежилих приміщень (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. Договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежилих приміщень корпусу 1-А, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100, загальною площею 835,0 кв.м. (далі об`єкт).

Згідно з п. 2.2. Договору, після закінчення терміну дії Договору, припинення або у випадку розірвання договору орендар повертає орендодавцю об`єкт протягом 3-х календарних днів з моменту настання відповідних умов за актом прийому-передачі.

У розділі 3 Договору сторони погодили:

- орендна плата на місяць становить: 57,55 грн. за 1 (один) квадратний метр. Всього орендна плата на місяць становить: 48055,00 грн. без ПДВ (п. 3.1).

- орендна плата сплачується орендарем орендодавцю щомісячно не пізніше 15-го (п`ятнадцятого) числа місяця за який нарахована орендна плата на підставі цього Договору. Сплата орендної плати здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування орендарем грошових коштів в національній валюті України, на поточний рахунок орендодавця згідно з п. 1 1 цього Договору (п. 3.2.).

- орендна плата за неповний місяць оренди повинна бути нарахована орендарем в розмірі, пропорційному кількості днів фактичної оренди Об`єкта (п. 3.3).

- орендар компенсує орендодавцю витрати за користування електричною енергією, водопостачання та водовідведення (за наявності таких послуг) на підставі окремо виставлених орендодавцем рахунків та актів наданих послуг протягом 5 днів з дати отримання таких документів. Споживання електричної енергії розраховується згідно з показниками лічильника та з урахуванням тарифів, що затверджені НКРЕ. Платежі передбачені даним пунктом не включаються в орендну плату (п. 3.4).

Відповідно п. 10.1. Договору, договір набирає чинності з дати підписання даного Договору та діє до 10.02.2018.

26.03.2018 орендодавець та орендар уклали додаткову угоду №1 до Договору, згідно з якою строк дії Договору продовжено до 31.07.2018 включно.

Відповідач не сплатив орендну плату за травень, червень, липень 2018 року, у зв`язку з чим позивачем нараховано борг на суму 144 165, 00 грн.

Також, позивач вказав про некомпенсування відповідачем вартості спожитих комунальних послуг в розмірі 37 455, 97 грн. за період з березня по серпень 2018 року.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості (претензія від 21.11.2018), яку відповідач залишив без задоволення.

Крім того, позивачем, у відповідності до п. 8.4. Договору оренди, за прострочення сплати орендної плати та платежів, передбачених п. 3.3. Договору, до стягнення з відповідача заявлено 25 865, 44 грн. пені. Також, за розрахунком позивача, з відповідача підлягають стягненню 6 535, 50 грн. інфляційних та 2 192, 10 грн. 3% річних за прострочення сплати орендних платежів, 1 670, 22 грн. інфляційних та 639, 15 грн. 3 % річних за прострочення сплати компенсації витрат, зазначених у п. 3.4. Договору.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов у повному обсязі, погодився з доводами та розрахунками позивача, зазначивши, що обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Колегія суддів погоджується з правомірним висновком суду першої інстанції щодо задоволення позову в частині стягнення з відповідача боргу за орендну плату на суму 144 165, 00 грн., а також пені за прострочення орендної плати у розмірі 25 865, 44 грн., оскільки вказані обставини повною мірою доведені позивачем, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані відповідачем.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості із сплати компенсації витрат, зазначених у п. 3.4 Договору оренди, а також відповідних штрафних санкцій, з огляду на наступне.

Відповідно до розділу 3 Договору, орендар компенсує орендодавцю витрати за користування електричною енергією, водопостачання та водовідведення (за наявності таких послуг) на підставі окремо виставлених орендодавцем рахунків та актів наданих послуг протягом 5 днів з дати отримання таких документів. Споживання електричної енергії розраховується згідно з показниками лічильника та з урахуванням тарифів, що затверджені НКРЕ. Платежі передбачені даним пунктом не включаються в орендну плату (п. 3.4).

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Матеріали справи не містять належних доказів виконання позивачем (орендодавцем) умов Договору в частині надання відповідачу (орендатору) окремо виставлених рахунків та актів наданих послуг, які останній відповідно має компенсувати протягом 5 днів з дати отримання таких документів.

Також доказів направлення та отримання рахунків-фактури, актів наданих послуг, матеріали справи не містять. Претензію від 21.11.2018, надіслану позивачем на адресу відповідача, колегія суддів не розцінює як належний доказ виконання умов Договору орендодавцем.

Ненадання позивачем належних доказів на понесення ним витрат за сплату комунальних послуг, унеможливлює перевірку обсягів і навіть факту понесених витрат, правильності нарахування заявлених позивачем до стягнення з відповідача сум.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів вважає недоведеним факт понесення позивачем витрат за сплату комунальних послуг, а також неналежне виконання позивачем (як орендодавцем) умов за Договором оренди.

Вимоги позивача про стягнення інфляційної складової боргу, 3% річних, нарахованих на заборгованість в частині компенсаційних витрат, є похідними від вимоги про стягнення боргу, а тому судом до уваги також не беруться.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення з відповідача компенсації спожитих комунальних послуг та 3% річних, інфляційних витрат за ці послуги підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення у відповідній частині про відмову у задоволенні позовних вимог. В іншій частині оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відповідача без задоволення.

Пунктом 2 ч. 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі п. 2 ч. 1, ч. 14 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції здійснює розподіл судових витрат наступним чином:

- за подачу позову судовий збір розподіляється між позивачем та відповідачем;

- за подачу апеляційної скарги відповідачем на рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог судовий збір залишається за позивачем;

- за подачу апеляційної скарги відповідачем - судовий збір підлягає стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 267-271, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Преміум на рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 у справі №910/17114/18 задовольнити частково.

2. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 у справі №910/17114/18 в частині задоволення позову щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Преміум 37 455,97 грн. боргу зі сплати компенсації спожитих комунальних послуг, 639, 15 грн. 3% річних та 1 670, 22 грн. інфляційних витрат.

3. В цій частині прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Преміум 37 455, 97 грн. боргу зі сплати компенсації спожитих комунальних послуг, 639, 15 грн. 3% річних та 1 670, 22 грн. інфляційних витрат.

4. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 12.03.2019 у справі №910/17114/18 залишити без змін.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Преміум (вул. Бастіонна, 1/36, м. Київ, 01014, код 35264721) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдінг» (вул. Зоологічна, 4-А, м. Київ, 04119, код 40646895) 2 681 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят одна) грн 40 коп. судового збору за подачу позову.

6. Судовий збір за подачу позову в розмірі 596, 45 грн залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдінг».

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдінг» (вул. Зоологічна, 4-А, м. Київ, 04119, код 40646895) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Преміум (вул. Бастіонна, 1/36, м. Київ, 01014, код 35264721) 1 612 (одна тисяча шістсот дванадцять) грн 25 коп. судового збору за подачу апеляційної скарги.

8. Судовий збір за подачу апеляційної скарги в розмірі 1 030, 75 грн залишити за Публічним акціонерним товариством Комерційний банк Преміум

9. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

10. Матеріали справи №910/17114/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді А.І. Мартюк

Н.Ф. Калатай