ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2019 року м.Дніпро Справа № 904/4698/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антоніка С.Г.(доповідач)

суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЄВРОТРАНС" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2019 (суддя Петренко Н.Е., повне рішення підписано та складено 17.04.2019р.) у справі № 904/4698/18

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІЛЬВЕРСТОУН ІНВЕСТМЕНТ", Дніпропетровська обл., місто Кривий Ріг

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЄВРОТРАНС", Дніпропетровська обл., місто Дніпро

про стягнення 46293,40грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Сільверстоун інвестмент» звернулося до господарського суду з позовною заявою до товариство з обмеженою відповідальністю "Євротранс" про стягнення 46293,40грн. збитків.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2019р. позов задоволено. Стягнуто з ТОВ "Євротранс" на користь ТОВ «Сільверстоун інвестмент» 46293,40грн. збитків.

Вказане рішення мотивоване тим, що відповідачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження відсутності його вини в незбереженні вантажу.

Не погодившись із вказаним рішенням господарського суду, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- суд невірно визначив правовідносини між сторонами і дійшов помилкового висновку про наявність між сторонами «договору перевезення, укладеного в спрощеній формі»;

- господарський суд дійшов помилкового висновку стосовно того, що відповідач є перевізником, оскільки згідно товарно-транспортної накладної №28682375 від 02.05.2018р. перевізником є саме позивач;

- суд зробив висновок, що перевезення здійснювалося автомобілем DAF НОМЕР_1 , причіп НОМЕР_2 , автомобільний перевізник ТОВ «Євротранс», водій ОСОБА_1 , але таке твердження є необгрунтованим.

Просить рішення господарського суду скасувати, прийняти нове рішення у справі, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив її залишити без задоволення, а рішення господарського суду залишити без змін.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2016 року було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сільверстоун інвестмент» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2018 року у справі № 904/4698/18 та ухвалено розгляд апеляційної скарги провести у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмово провадження.

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі та у відзиві, в межах доводів та вимог апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 01.03.2015р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ ТРЕЙДІНГ УКРАЇНА" (далі - замовник) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІЛЬВЕРСТОУН ІНВЕСТМЕНТ" (далі - позивач, виконавець) укладено договір №PGTU-SS-03/2015 про надання транспортно-експедиторських послуг.

Відповідно до пункту 1.1 договору виконавець надає замовнику послуги з організації та забезпечення перевезень вантажів замовника (транспортно-експедиторські послуги), своїми силами і відповідно до умов, передбачених цим договором.

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 договору виконавець зобов`язаний / має право в порядку та на умовах, визначених цим договором організувати і надати транспортно-експедиторські послуги, пов`язані з перевезенням вантажів замовника згідно відповідної заявки останнього.

Підпунктом 2.1.2 пункту 2.1 договору визначено, що виконавець зобов`язаний / має право укласти від свого імені один або декілька договорів перевезення на таких умовах, які б повною мірою забезпечували перевезення вантажів замовника згідно з умовами цього договору та вказівками замовника.

Відповідно до пункту 12.1 договору, з урахуванням додаткової угоди №8 від 26.02.2018р., даний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 28.02.2019р. Керуючись положеннями частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України сторони домовилися, що дія даного договору застосовується до відносин між сторонами, які виникли до дати укладання договору, а саме з 01.03.2015р.

Пунктом 1 додатку №3 до контракту визначено, що всі водії, які перевозять вантаж замовника, є експедиторами та здійснюють транспортно-експедиторські послуги, які визначаються даним договором.

Відповідно до пункту 3 додатку №3 до контракту при завантаженні на складі замовника (вантажовідправника) водій-експедитор приймає вантаж за кількістю навантажувальних місць з непорушеною складською упаковкою. Палета повинна бути обтягнута целофаном і без слідів розриву і пошкоджень, короб або одиниця товару повинна бути запакована і без слідів пошкоджень заводської тари (упаковки).

У разі виявлення браку / нестачі при завантаженні водій-експедитор зобов`язаний вимагати заміни бракованої продукції або відмовитися від її завантаження (пункт 3.1 додатку №3 до контракту).

Пунктом 3.3 додатку №3 до контракту при відсутності будь-яких відміток на документах про брак, який відправляється, на складі замовника (вантажовідправника), наявність браку / пошкодження при прийманні на складі у вантажоодержувача свідчить про вину виконавця.

Відповідно до пункту 12.3 додатку №3 до контракту при виявленні втрати, недостачі, пошкодження вантажу робиться відмітка в ТТН і оформляється Акт виявлення браку / псування / недоліків, який фіксує факт виявлення браку, псування, недостачі при отриманні вантажу. Акт підписується комісією, яка складається не менше 3 (трьох) осіб (водій-експедитор, комірник, не матеріально відповідальні особи). При цьому в ТТН робиться відповідна відмітка, із зазначенням розмірів / втрат і пошкоджень / псування вантажів і номер Акту.

Пунктом 12.4 додатку №3 до контракту визначено, що на підставі Акту замовник оформляє претензію на відшкодування збитків.

03.07.2017р. між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СІЛЬВЕРСТОУН ІНВЕСТМЕНТ" (далі - позивач, експедитор) та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЄВРОТРАНС" (далі - відповідач, перевізник) укладено договір про надання транспортних послуг в межах України №03/07/17-1П.

Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, що перевізник надає експедитору послуги з організації та забезпечення перевезень вантажів (далі - товар) експедитора (транспортні послуги) своїми силами та відповідно до умов, передбачених цим договором.

Підпунктом 2.1.6. пункту 2.1. договору закріплено обов?язок перевізника забезпечувати збереження вантажу при перевезенні з моменту його прийому на перевезення в пункті відвантаження і до моменту його здачі в місці призначення (місці доставки) і виконання термінів доставки вантажів.

Згідно пп. 2.1.7. пункту 2.1. договору, перевізник зобов`язаний відшкодувати замовнику збитки, зумовлені недостачею, пошкодженням (псуванням), втратою вантажу.

Відповідно до пункту 9.1 договору, вказаний договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін в дату, зазначену вище. Пунктом 9.2 договору закріплено, що останній діє до 31.12.2017р. та після вказаної дати припиняється.

Позивачем та відповідачем підписано замовлення № 02052018-2 від 02.05.2018р. на разове перевезення вантажів по території України. В заявці експедитором зазначено позивача, перевізником відповідача, погоджено маршрут перевезення с.Стояни, Київська обл. м.Дніпро, дата завантаження - 02.05.2018р. 17:00, місце завантаження - с.Стояни, Житомирське шосе 21 км., буд.7; місце розвантаження - м.Дніпро, вул.. Малиновського, 114; автомобіль DAF НОМЕР_2 , причеп НОМЕР_1 ; водій ОСОБА_1 (т.1 а.с. 89).

Перевезення вантажу здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної № 28682375 від 02.05.2018р. (т.1 а.с.103).

В товарно-транспортній накладній перевізником зазначено ТОВ «Сільверстоун Інвестмен», замовником ТОВ «Проктер енд Гембел Україна» через ТОВ «Сільверстоун Інвестмен». Ф ОСОБА_2 О ОСОБА_3 водія, автомобіль, пункт навантаження та пункт розвантаження відповідають даним погодженим сторонами в заявці на перевезення. Супровідні документи товарна накладна № ; від 02.05.2018р.

В відомостях про вантаж зазначено: продукція компанії ТОВ «Проктер енд Гембел Трейдінг Україна»; одиниця виміру короб,; кількість місць 5468, вид пакування паллета, маса брутто 9713 кг. Прийняв вантаж Плахотний В.

Згідно накладних №№ та від 02.05.2018р. в них вказано найменування продукції, кількість, вартість, загальна сума та зазначено, що товар відпущений 02.05.2018р. з зазначенням номеру машини, причепу та прізвища водія. Водій ОСОБА_4 розписався в тому, що по кількості і якості відвантаженого товару претензій не має. (т.1 а.с. 96-101).

03.05.2018р. сторонами підписано Акт № ОУ-0000081здачі-приймання робіт (надання послуг), згідно якого відповідач надав позивачу транспортні послуги за маршрутом с.Стоянка м.Дніпро на загальну суму 11 500 грн. (т.1 а.с.220).

На оплату послуг відповідачем виставлено позивачу рахунок № СФ-0000081 від 03.05.2018р. (т.1 а.с.219).

03.05.2018р. при отриманні вантажу ТОВ "Проктер енд Гембл Трейдінг Україна" за адресою розвантаження було виявлено недостачу товару, про що було складено акт виявлення браку/нестачі/надлишків №D01/99981039 від 03.05.2018р., який підписаний водієм відповідача ОСОБА_1 .

ТОВ "Проктер енд Гембл Трейдінг Україна" направило позивачу претензію №ТG-1041-2018 від 16.05.2018р. про відшкодування вартості продукції, втраченої під час перевезення у розмірі 46293,40грн.

06.09.2018р. позивач у повному обсязі задовольнив претензію ТОВ "Проктер енд Гембл Трейдінг Україна", що підтверджується платіжним дорученням №1880 від 06.09.2018р. на суму 46293,40грн.

Позивач, вважаючи, що відповідачем спричинено збитки у розмірі 46293,40грн., звернувся з позовом до суду.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Господарським кодексом встановлено:

Ч.1 ст.181 - Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Ст.306 - Перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

Загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Відносини, пов`язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Ст.307 - За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Ч.2 ст.308 - Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення.

Ст. 314 - Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника.

За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає:

у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає;

у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість;

у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Закон України «Про транспортно-експедиторську діяльність»:

Ст..1 - транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів;

транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування;

експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування;

клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору;

перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником;

Ч.1 ст.9 - за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Ч.1 ст.14 - Експедитор відповідає перед клієнтом за кількість місць, вагу, якщо проводилося контрольне зважування у присутності представника перевізника, що зафіксовано його підписом, належність упаковки згідно з даними товарно-транспортних документів, що завірені підписом представника перевізника, якщо інше не встановлено договором транспортного експедирування.

Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997р. № 363, встановлено наступне:

Розділ 1 - Перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

З урахуванням встановлених обставин справи та діючого законодавства колегія зазначає наступне.

Позивач, відповідно до умов договору, укладеного з ТОВ «Проктер енд Гембл Трейдінг Україна», як експедитор надав послугу з організації та забезпечення перевезення вантажу. І відповідно до умов договору та ст..14 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», як експедитор поніс відповідальність за недостачу товару.

Що стосується договірних відносин сторін то колегія дійшла висновку, що між позивачем та відповідачем було укладено договір перевезення у формі замовлення № 02052018-2 від 02.05.2018р., підписаного сторонами та скріпленого печатками, що відповідає ч.1 ст.181 ГК України. В даному замовлені сторони погодили всі необхідні на їх розсуд умови.

Саме за цим договором відповідачем була надана послуга позивачу щодо перевезення вантажу, що підтверджується товарно-транспортною накладною, актом здачі-приймання послуг, виставленим рахунком в якому є посилання на номер та дату замовлення.

Зазначення в товарно-транспортній накладній в якості перевізника позивача ні яким чином не спростовує того факту, що фактично перевезення здійснювалося відповідачем і послуги з перевезення відповідачем надавалися саме позивачу.

Згідно Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні під перевізником слід розуміти дві самостійні особи: перша яка надає послуги з перевезення вантажів: друга за власний кошт здійснює перевезення вантажів.

В даному випадку позивача можна розглядати як перевізника у відносинах з ТОВ «Проктер енд Гембел Трейдінг Україна» оскільки він за свій рахунок здійснив перевезення вантажу. А відповідач же надав позивачу послугу з перевезення вантажу. І по відношенню до позивача відповідач є перевізником.

Відповідальність перевізника за втрату, нестачу, пошкодження вантажу передбачена ст..314 ГК України.

Втрата, нестача і пошкодження вантажу є наслідком незбереження вантажу під час перевезення, свідчить про неналежне виконання перевізником своїх обов`язків за договором перевезення вантажу та є підставою господарсько-правової відповідальності перевізника.

Умовами цього виду господарсько-правової відповідальності є:

- факт порушення умов договору перевезення вантажу, внаслідок чого перевізником завдаються збитки іншим учасникам процесу перевезення вантажу;

- протиправність поведінки перевізника, тобто його дія або бездіяльність, якими порушуються умови договору перевезення вантажу;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою перевізника і завданими ним збитками іншим учасника процесу перевезення вантажу;

- вина перевізника, тобто наявність реальних можливостей для належного виконання договору перевезення вантажу та/або невжиття ним необхідних заходів задля запобігання збиткам.

Слід зауважити, що транспортне законодавство при визначенні відповідальності перевізника за незбереження вантажу виходить не з факту наявності вини, а з її презумпції. Відсутність вини має доводити той, хто порушив зобов`язання, тобто перевізник.

Відповідачем не доведено того, що водієм вживалися всі можливі і достатні заходи для збереження вантажу.

Сума завданих позиву збитків підтверджується платіжним дорученням, яким позивач відшкодував ТОВ «Проктер енд Гембел Трейдінг Україна» вартість втраченого товару.

Недостача товару, кількість підтверджується відповідним актом виявлення браку/нестачі/надлишків №D01/99981039 від 03.05.2018р., який підписаний водієм відповідача без зауважень.

Відповідачем не надано належних і допустимих доказів, які б спростовували вказані вище обставини, а тому господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

У відповідності до ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення господарського суду Дніпропетровської області 08.04.2018р. у справі №904/4698/18 постановлено з дотриманням вимог ст.276 ГПК України, його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідача.

Згідно з ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.123,129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЄВРОТРАНС" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2019 у справі № 904/4698/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов