ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019 року м.Дніпро Справа № 904/8484/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Антонік С.Г. (доповідач),

суддів: Дармін М.О., Іванов О.Г.

секретар судового засідання: Ковзиков В.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019р. (суддя Мельниченко І.Ф.. повний текст рішення складено 26.04.2019р.) у справі № 904/8484/17

за позовом Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок, м. Дніпро

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Єлизаветівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області, село Єлизаветівка, Дніпропетровська область

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Кам`янська міська рада Дніпропетровської області, м. Кам`янське, Дніпропетровська область

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Дніпропетровської області звернулося Підприємство "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок" з позовом про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна: будинок мисливця та рибалок А-2 загальною площею 68, 4 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 ; будинок мисливця та рибалок А-1 площею 82, 5 кв.м., гараж Б-1 площею 50, 1 кв.м., гараж В-1 площею 30, 7 кв.м., вбиральня Г-1 та тротуар 1, який розташований в АДРЕСА_2 ; магазин непродовольчих товарів А-1 площею 66, 1 кв.м., який розташований в АДРЕСА_3 , мисливська база А-2 площею 129, 9 кв.м., гараж Б-1 площею 148,1 кв.м., гараж В-1 площею 85,3 кв.м., насосна Г-1, випробувальна станція норних собак Д-1 площею 5,4 кв.м., Е-1 випробувальна станція норних собак, Ж-1 навіс, огорожа 1-5, 7, свердловина, тротуар 1, які розташовані в АДРЕСА_4 .

Позов обгрунтований тим, що згідно наказу Дніпропетровської обласної ради Українського товариства мисливців та рибалок від 25.12.1995 № 69 було створено Підприємство "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство та передано у власність останньому на підставі актів приймання-передачі основних засобів №№ 2, 3, 4, 5, 15 нерухоме майно, яке є предметом даного позову. Проте, 12.09.2017р. відповідач без будь-яких правових підстав надіслав на адресу позивача вимогу №01-15/68 про повернення спірного нерухомого майна. З огляду на викладене, позивач просить суд відповідно до приписів ст. 392 Цивільного кодексу України визнати за підприємством останнього право власності на вказане майно. Крім того, в обґрунтування своїх вимог позивач також посилається на положення ч. 1, 4 ст. 344 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 року в задоволенні позовних вимог Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок до Дніпропетровської обласної організації Українського товариства мисливців і рибалок про визнання права власності відмовлено.

В обгрунтування прийнятого рішення суд вказав, що відповідач не заявляє своїх прав на предмет спору та не оспорює право власності на спірне майно.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019 року у зв`язку неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, прийнятим без з`ясування та дослідження всіх обставин справи, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок" в повному обсязі.

Скаржник зазначає, що:

- Всі докази, що надані суду обґрунтовують вимоги і заперечення позивача як учасника справи, та всі інші обставини, які мають значення для вирішення справи, вони є належними, тобто такими, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування, вони не визнані судом неналежними та недопустимими, або такими, що не стосуються предмета доказування;

- Створення Дніпродзержинського мисливсько-рибальського господарства і наділення його майном не на підставі розподільчого балансу, а на підставі наказу є правомірним. Дніпропетровська обласна організація Українського товариства мисливців і рибалок є громадською організацією, на її діяльність не поширюється дія Закону «Про підприємства України». Однак, громадські організації не позбавлені права створювати підприємства, які їм підпорядковані. Саме це і було зроблено у 1995 році Дніпропетровською обласною радою УТМР. Виділення зі складу громадської організації підрозділу, який набуває статус підприємства не є реорганізацією підприємства шляхом виділення з нього іншого підприємства у розумінні п.6 ст.34 ЗУ «Про підприємства України», оскільки Дніпропетровська обласна рада УТМР не є підприємством.

У відзиві на апеляцію третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Єлизаветівська сільська рада Петриківського району Дніпропетровської області зазначила, що:

- в матеріалах справи відсутній розподільчий баланс, на підставі якого було передано позивачу право власності на спірні об`єкти;

- наявний в матеріалах справи акт № 15 приймання-передачі мисливської бази від 26.12.1995 не містить підпису та печатки передаючої сторони.

Згідно ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 25.12.1995р. Мисливсько-рибальським виробничим підприємством Українського товариства мисливців та рибалок Дніпропетровської обласної ради видано наказ № 69 Про проведення розподільчого балансу з підприємством Дніпродзержинської міськради УТМР, відповідно до якого наказано комісії про проведенню розподільчого балансу в складі: голова комісії - Деркач В.І., члени комісії - ОСОБА_1 , Клименко Н.М., ОСОБА_2 , протягом 10 днів провести розподільчий баланс з передачею основних засобів підприємству Дніпродзержинської міської ради Ради УТМР (Українського товариства мисливців та рибалок) у відповідності з існуючими нормативними документами.

Відповідно до Статуту Підприємства Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок (Позивач), затвердженого 22.02.2002, останнє є правонаступником Дніпродзержинського мисливсько-рибальського господарства дочірнього підприємства Дніпропетровської обласної ради Українського товариства мисливців та рибалок.

В матеріалах справи наявні копії актів приймання-передачі основних засобів № 2, № 3, № 4, № 5, № 15 від 26.12.1995р. за якими зазначені в них основні засоби передавалися в експлуатацію від Дніпропетровського мисливсько-рибальського виробничого підприємства до Дніпродзержинського мисливсько-рибальського господарства (том 1, а.с. 17-21).

Так, відповідно до вказаних вище актів приймання-передачі основних засобів на підставі наказу Дніпропетровського мисливсько-рибальського виробничого об`єднання № 69 від 25.12.1995 комісією проведений огляд:

- будівлі міської ради УТМР за адресою: вул. Короленківська, 47-а та вирішено, що будівля придатна для подальшої експлуатації (акт № 2);

- гаражу на два бокси за адресою: АДРЕСА_2 та вирішено, що останні придатні для подальшої експлуатації (акт № 3);

- будівлі магазину за адресою: АДРЕСА_5 та вирішено, що останній придатний для подальшої експлуатації (акт № 4);

- будівлі рибдільниці за адресою: АДРЕСА_4 , вул. Чкалова та вирішено, що будівля придатна для подальшої експлуатації (акт № 5);

- будівля рибальської бази з металевим забором за адресою: Петриківський АДРЕСА_6 с АДРЕСА_4 , та вирішено, що будівля придатна для подальшої експлуатації (акт № 15).

Звертаючись із даним позовом, Підприємство "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок" вважає, що на підставі вказаного вище наказу та вказаних вище актів останньому було передано у власність наступне майно:

- будинок мисливця та рибалок А-2 загальною площею 68, 4 кв.м., який розташований в АДРЕСА_1 ;

- будинок мисливця та рибалок А-1 площею 82, 5 кв.м., гараж Б-1 площею 50, 1 кв.м., гараж В-1 площею 30, 7 кв.м., вбиральня Г-1 та тротуар 1, який розташований в АДРЕСА_2 ;

- магазин непродовольчих товарів А-1 площею 66, 1 кв.м., який розташований в АДРЕСА_3 ;

- мисливська база А-2 площею 129, 9 кв.м., гараж Б-1 площею 148, 1 кв.м., гараж В-1 площею 85, 3 кв.м., насосна Г-1, випробувальна станція норних собак Д-1 площею 5, 4 кв.м., Е-1 випробувальна станція норних собак, Ж-1 навіс, огорожа 1-5, 7, свердловина, тротуар 1, яка розташована в АДРЕСА_4 .

Позивачем були укладені відповідні договори оренди землі під вказаними вище об`єктами нерухомості (т.1 а.с.22 45).

Згідно виписки з протоколу розширеного засідання президії Дніпропетровської обласної ради УТМР від 31.01.2002р. № 1, обласна рада склала з себе повноваження засновника Дніпродзержинського мисливсько-риболовного господарства дочірнього підприємства Дніпропетровської обласної ради УТМР та передала їх Дніпродзержинській міській організації УТМР (т.2 а.с. 88 об.).

Згідно довідок Дніпропетровської обласної організації УТМР від 23.12.2002р. № 411 та від 20.10.2003р. № 401, Дніпропетровська обласна організація УТМР не має майнових претензій ні до Дніпродзержинської міської організації УТМР ні до підприємства «Дніпродзержинське мисливсько-риболовного господарства» Дніпродзержинської міської організації УТМР та немає претензій щодо оформлення документів на право власності основних засобів, що знаходяться на балансі підприємства «Дніпродзержинське мисливсько-риболовного господарства» Дніпродзержинської міської організації УТМР (т.1 а.с.78,79).

Рішенням Заводського районного суду м.Дніпродзержинська від 01.07.2015р. у справі за позовом ОСОБА_3 до Дніпродзержинської міської організації УТМР, тертя особа Дніпродзержинське БТІ про визнання права власності на нежитлові приміщення та будівлі, за підприємством «Дніпродзержинське мисливсько-рибальське підприємство» Дніпродзержинської міської організації УТМР було визнано право власності на вищезазначене нерухоме майно (т.1 а.с.74).

На підставі даного рішення у жовтні 2005 року за позивачем зареєстровано право власності на майно (т.1 а.с.80-83).

В подальшому, 31.08.2017р. рішення Заводського районного суду скасовано апеляційним судом Дніпропетровської області та в позові відмовлено з тих підстав, що право власності визнано за особою, яка не була стороною справи, та те що ОСОБА_4 був одночасно керівником підприємства, в інтересах якого він звертався до суду та головою відповідача.

На підставі даного рішення реєстрація прав власності була скасована.

Згідно довідки № 01-15/67 від 31.08.2017р. Дніпропетровська обласна організація УТМР підтверджує достовірність актів №№ 15, 16 прийому-передачі основних засобів від 26.12.1995р. від Дніпропетровського МРВО до Дніпродзержинської МРВО до Дніпродзержинського МРГ.

Дніпропетровською обласною організацією Українського товариства мисливців і рибалок була направлена позивачу претензія-вимога № 01-15/68 від 12.09.2017р., якою з огляду на необхідність впорядкування організації мисливських заходів у Дніпропетровській області, просила позивача повернути вказане вище нерухоме майно.

Так, позивач вважає безпідставною вимогу відповідача та розцінює її, як таку, що позбавляє позивача можливості реалізувати свої права щодо вільного розпорядження майном, у зв`язку з чим та враховуючи приписи ч. 1, 4 ст. 344 та ст. 392 ЦК України, останній просив визнати на зазначене вище нерухоме майно право власності.

При розгляді апеляційної скарги суд керується наступними нормативними актами, що діяли на час приймання передачі основних засобів (26.12.1995р.).

Цивільний кодекс України.

Стаття 24 - Юридичними особами є: …

колгоспи, міжколгоспні й інші кооперативні організації та їх об`єднання, інші громадські організації, а також у випадках, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, підприємства і установи цих організацій та їх об`єднань, що мають відокремлене майно і самостійний баланс;

Стаття 28 - Юридичні особи утворюються в порядку, встановленому законодавством Союзу РСР і Української РСР.

Громадські організації, порядок виникнення яких законодавством не передбачений, утворюються в порядку, встановленому їх статутом.

Стаття 128 - Право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Закону України «Про власність».

Стаття 20 - Суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами.

Стаття 21 - Право колективної власності виникає на підставі: добровільного об`єднання майна громадян і юридичних осіб для створення кооперативів, акціонерних товариств, інших господарських товариств і об`єднань; передачі державних підприємств в оренду; викупу колективами трудящих державного майна; перетворення державних підприємств в акціонерні та інші товариства; безоплатної передачі майна державного підприємства у власність трудового колективу, державних субсидій; пожертвувань організацій і громадян, інших цивільно-правових угод.

Стаття 28 - Об`єктами права власності громадських об`єднань, у тому числі професійних спілок, благодійних та інших громадських фондів, є майно культурно-освітнього та оздоровчого призначення, грошові кошти, акції, інші цінні папери, жилі будинки, споруди виробничого і невиробничого призначення, обладнання, устаткування, транспортні засоби та інше майно, необхідне для забезпечення діяльності, передбаченої їх статутами (положеннями).

Громадські об`єднання можуть мати у власності підприємства відповідно до цілей, зазначених в їх статутах, і в порядку, передбаченому законодавчими актами України.

Закон України «Про об?єднання громадян».

Стаття 24 - З метою виконання статутних завдань і цілей зареєстровані об`єднання громадян можуть здійснювати необхідну господарську та іншу комерційну діяльність шляхом створення госпрозрахункових установ і організацій із статусом юридичної особи, заснування підприємств в порядку, встановленому законодавством.

Закон України «Про підприємства в Україні».

Частина 1 статті 2 - Відповідно до форм власності, встановлених Законом України "Про власність", можуть діяти підприємства таких видів:

- …

- колективне підприємство, засноване на власності трудового колективу підприємства, кооперативу, іншого статутного товариства, громадської та релігійної організації.

Стаття 5 - 1. Підприємство створюється згідно з рішенням власника (власників) майна чи уповноваженого ним (ними) органу, підприємства-засновника, організації або за рішенням трудового колективу у випадках і порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Рішення про створення підприємства у випадках, передбачених чинним законодавством, приймається за погодженням з Антимонопольним комітетом України.

2. Підприємство може бути створено в результаті виділення із складу діючого підприємства, організації одного або кількох структурних підрозділів, а також на базі структурної одиниці діючих об`єднань за рішенням їх трудових колективів, якщо на це є згода власника чи уповноваженого ним органу.

Створення підприємств шляхом виділення здійснюється із збереженням за новими підприємствами взаємозобов`язань та укладених договорів з іншими підприємствами.

4. Підприємство набуває прав юридичної особи від дня його державної реєстрації.

Стаття 10 - 1. Майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

2. Майно підприємства відповідно до законів України, статуту підприємства та укладених угод належить йому на праві власності або повного господарського відання.

4. Джерелами формування майна підприємства є:

грошові та матеріальні внески засновників.

Цивільний кодекс України 2004р.

Стаття 392 - 1. Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 344 - 1. Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

2. Особа, яка заявляє про давність володіння, може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є.

3. Якщо особа заволоділа майном на підставі договору з його власником, який після закінчення строку договору не пред`явив вимоги про його повернення, вона набуває право власності за набувальною давністю на нерухоме майно через п`ятнадцять, а на рухоме майно - через п`ять років з часу спливу позовної давності.

Втрата не з своєї волі майна його володільцем не перериває набувальної давності у разі повернення майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування.

4. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

З урахуванням зазначеного законодавства та встановлених по справі обставин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст..1 Статуту Українського товариства мисливців і рибалок, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 25.09.1980р. № 540, Українське товариство мисливців і рибалок /УТМР/ є громадською організацією, яка об`єднує мисливців і рибалок з метою активної участі в розвитку мисливського та рибальського спорту, охороні і збільшенні запасів корисних диких звірів, птахів і риби.

Громадські організації, відповідно до ст..ст.20, 21 Закону України «Про власність» є суб?єктами права колективної власності та згідно ст..28 даного Закону та ст..24 Закону України «Про об?єднання громадян» можуть мати у власності та створювати госпрозрахункові установи і організацій із статусом юридичної особи, підприємства в порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст..ст.2, 5, 10 Закону України «Про підприємства» підприємство може бути засноване на власності громадської організації, згідно з рішенням власників майна чи уповноваженого ними органу. Також підприємство може бути створено шляхом виділення із складу діючого підприємства. Підприємство набуває прав юридичної особи від дня його державної реєстрації. Майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Майно підприємства відповідно до законів України, статуту підприємства та укладених угод належить йому на праві власності або повного господарського відання.

З урахуванням наведених обставин колегія суддів констатує, що підприємство «Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство» Дніпродзержинської міської організації УТМР було створено відповідно до вимог діючого на той час законодавства та правомірно володіє (є власником) майном, переданим засновником.

Стаття 392 ЦК України надає право власнику звернутися до суду з позовом про визнання права власності у 2-х випадках: 1- якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою; 2 втрата документа, який засвідчує право власності.

Як встановлено у ході розгляду справи та підтверджено матеріалами справи відповідачем право власності позивача не оспорюється, а навпаки визнається. Крім того право власності за позивачем не зареєстровано тобто де-юре він не є власником майна.

Що стосується набуття права власності за набувальною давністю, відповідно до ст..344 ЦК України, то за наведних в цій статті підстав право власності набувається лише у випадку фактичного, безтитульного (незаконного) володіння майном. В даному ж випадку майно було передано позивачу на підставі наказу засновника за актами приймання-передачі. Тобто позивач є законним володільцем майна, що виключає набуття права власності за набувальною давністю.

З урахуванням викладених обставин колегія суддів погоджується з рішенням суду, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Витрати з судового збору покласти на заявника апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Підприємства "Дніпродзержинське мисливсько-рибальське господарство" Дніпродзержинської міської організації Українського товариства мисливців та рибалок залишити без задоволення

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.04.2019р. у справі № 904/8484/17 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11.07.2019р.

Головуючий суддя ____________________ С.Г. Антонік

Судді ____________________ М.О. Дармін

____________________ О.Г. Іванов