ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1208/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Луганського міського центру зайнятості
до Північно-Східного управління з виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача не з`явився,

відповідача Асотська О.А.,

третьої особи не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року до суду звернувся Луганський міський центр зайнятості (м.Сєверодонецьк) та просить стягнути з Північно-Східного управління з виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (м.Харків) виплачену матеріальну допомогу по безробіттю ОСОБА_1 у розмірі 26.510,69 грн. та судові витрати у розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ті обставини, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Луганському міському центрі зайнятості як безробітна, оскільки була звільнена з Північно-Східного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. У зв`язку з перевіркою були виявлені розбіжності між даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та записом у трудовій книжці ОСОБА_1 , оскільки рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 року остання була поновлена на роботі. Разом з тим, Селютіній Н ОСОБА_2 В. виплачувалося матеріальне забезпечення з 01.10.2018 року по 19.02.2019 року.

Ухвалою суду від 24.04.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання по справі призначено на 27.05.2019 р. о 09:30, залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , встановлено учасникам справи строк на подання заяв по суті справи.

08.05.2019 р. від позивача надійшло клопотання (вх. №11183) з уточненою позовною заявою, в якій позивачем виправлено допущену описку по тексту позовної заяви в частині найменування відповідача.

Ухвалою від 27.05.2019 р. підготовче засідання у справі було відкладено на 10.06.2019 р. о 09:30, зобов`язано Луганський міський центр зайнятості до наступного підготовчого засідання надати до суду розрахунок виплати ОСОБА_1 матеріального забезпечення на випадок безробіття за період з 08.10.2018 р. по 08.01.2019 р.

06.06.2019 р. до суду від Луганського міського центру зайнятості надійшов розрахунок виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття по ОСОБА_1 за період з 08.10.2018 р. по 08.01.2019 р. (вх.13914), який судом було досліджено та долучено до матеріалів справи.

Ухвалою від 10.06.2019 р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 25.06.2019 р. о 10:00.

У судове засідання з`явився представник відповідача, який підтримав заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву. Інші учасники справи у судове засідання своїх представників не направили.

Відповідно до ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов`язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (стаття 13 ГПК України).

Згідно ст. 14 ГПК України суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Розглянувши надані учасниками судового процесу докази і заяви по суті справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01.10.2018 року до Луганського міського центру зайнятості звернулася ОСОБА_1 (реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_1 ) за сприянням у працевлаштуванні, яку 30.06.2018 року було звільнено з Північно-Східного управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції за п.4 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів). У зв`язку з відсутністю підходящої роботи, їй був наданий статус безробітної та 08.10.2018 року призначено виплату допомоги по безробіттю.

В подальшому, у зв`язку з виявленням розбіжностей між даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та записом у трудовій книжці ОСОБА_1 . з метою забезпечення цільового та ефективного використання коштів Фонду, було прийнято рішення про розслідування страхового випадку. Відповідно до п. 3 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 13.02.2009 року №60/62, за зверненням Луганського міського центру зайнятості розслідування даного страхового випадку здійснював Харківський міський центр зайнятості, про що складено акт №38 від 05.02.2019 року. В ході розслідування було встановлено, що ОСОБА_1 була поновлена на роботі з 01.07.2018 року за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018, року (наказ Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції №1/ОС-19 від 02.01.2019р.). Про даний факт Позивачу стало відомо 19.02.2019 року з листа Харківського міського центру зайнятості №ХМЦЗ-03-1303 від 08.02.2019 року.

У зв`язку з виданням Північно-Східним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства Юстиції наказу про поновлення її на роботі за рішенням суду, 19.02.2019 року Луганським міським центром зайнятості прийнято рішення про припинення реєстрації безробітної ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 перебувала на обліку у Луганському міському центрі зайнятості, як безробітна, з 01.10.2018 р. по 19.02.2019 р. Загальна сума виплаченого їй матеріального забезпечення на випадок безробіття за період перебування на обліку з 08.10.2018 р. по 06.02.2019 р. склала 26510,69 грн.

Частиною 1 ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачено право Фонду стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Згідно ч. 4 ст. 35 вказаного Закону, із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду.

За таких обставин, позивач вважає, що сума матеріального забезпечення на випадок безробіття, виплачена центром зайнятості ОСОБА_1 в розмірі 26510,69 грн. в період її перебування на обліку як безробітної (з 08.10.2018 року по 06.02.2019 року), підлягає поверненню роботодавцем, оскільки судовим рішенням встановлено неправомірність дій роботодавця відносно застрахованої особи та поновлено її на роботі. Предметом спору по даній справі є стягнення з Відповідача на користь Луганського міського центру зайнятості виплаченого матеріального забезпечення на випадок безробіття ОСОБА_1 , у зв`язку з її поновленням на роботі за рішенням суду.

05.03.2019 року Позивачем до Відповідача поштовим листом була направлена претензія від 04.03.2018 року № 1/01-150, в якій пропонувалось Відповідачу відшкодувати виплачене ОСОБА_1 . матеріальне забезпечення на випадок безробіття у сумі 26510,69 грн. Однак, Відповідачем кошти не було сплачено у зв`язку з чим позивач звернувся з позовною заявою до господарського суду.

Міжрегіональне управління позов не визнає у повному обсязі, зазначаючи, що наказом Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 25.06.2018 р. №136/ос-18 ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади за п. 4 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із скороченням штатів) 30.06.2018 р. Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 р. вищевказаний наказ був скасований, ОСОБА_1 було поновлено на посаді з 01.07.2018 р. Копія зазначеного рішення була отримана міжрегіональним управлінням 02.01.2019 р. і в той же день наказом №1/ОС-19 ОСОБА_1 було поновлено на посаді. Про поновлення на посаді ОСОБА_1 було повідомлено листом (вих. №22/5.1-45-Рм-19 від 03.01.2019 р.). У заяві до міжрегіонального управління від 08.01.2019 р. (вх.1/5.1) Селютіна Н.В. підтвердила отримання відповідного повідомлення. Враховуючи, що ОСОБА_1 поновлена на посаді наказом від 02.01.2019 р., порушуючи приписи ст. 36 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», своєчасно відомостей про поновлення на роботі до центру зайнятості не подала, то відшкодування витрат за січень та лютий 2019 року в сумі 7061,32 грн. повинно бути покладено на неї.

Також, відповідач вказував, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28.03.2019 р. по справі №360/864/19 вирішено стягнути на користь ОСОБА_1 . з Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.07.2018 р. по 02.01.2019 р. в сумі 58668,13 грн., тому, на думку відповідача, стягнення з міжрегіонального управління ще й матеріального забезпечення на випадок безробіття за час перебування ОСОБА_1 на обліку в центрі зайнятості буде подвійною відповідальністю та суперечитиме приписам ст. 61 Конституції України.

Третя особа у відзиві на позовну заяву просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та вказувала, що ОСОБА_1 отримала листа про поновлення на роботі 08.01.2019 р. і 09.01.2019 р. надала його разом із судовим рішенням інспектору Луганського міського центру зайнятості, однак, ОСОБА_1 зазначає, що не була ознайомлена з наказом про поновлення на роботі №1/ОС-19 від 03.01.2019 р. та трудова книжка їй не була повернута, на підтвердження чого третя особа посилається на заяву від 02.05.2019 р. про видачу даних документів.

Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст.235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Питання, пов`язане з фактом поновлення на роботі, вирішується відповідно до рішення суду: видається наказ про поновлення працівника на роботі та вносяться зміни до трудової книжки працівника відповідно до пункту 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення від 29.07.1993 №58, зокрема, визнається недійсним запис, зроблений відповідно до наказу, визнаного судом незаконним.

Судом встановлено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 р. вищевказаний був скасований наказ Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 25.06.2018 р. №136/ос-18 про звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_1 було поновлено на посаді з 01.07.2018 р.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

02.01.2019 р. наказом №1/ОС-19 Селютіну ОСОБА_3 було поновлено на посаді, про поновлення на посаді ОСОБА_1 було повідомлено листом за вих. №22/5.1-45-Рм-19 від 03.01.2019 р. У відзиві на позовну заяву третя особа підтвердила, що отримала листа про поновлення на роботі 08.01.2019 р.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 , яка була учасником провадження у справі №1240/2197/18 та була присутня при винесенні рішення від 27.11.2018 р. по вказаній справі, була повідомлена позивачем про поновлення її на роботі згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 р. по справі №1240/2197/18 08.01.2019 р. Факт отримання 08.01.2019 р. повідомлення про поновлення на роботі було підтверджено третьою особою у відзиві на позовну заяву.

Згідно ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг.

Згідно з п.37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 р. №198, Центр зайнятості припиняє реєстрацію з дня поновлення зареєстрованого безробітного на роботі за рішенням суду, що набрало законної сили. Рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі №1240/2197/18 від 27.11.2018 р. набрало законної сили 18.03.2019 р., після закінчення апеляційного оскарження вказаного рішення. В той же час, відповідачем було поновлено ОСОБА_1 на роботі 02.01.2019 р.

Відповідно до ст.35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" із роботодавця утримується сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду. Пунктом 2 ч.1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позивач не має права вимагати відшкодування з відповідача коштів по виплаті допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період після її поновлення на роботі та повідомлення ОСОБА_1 про таке поновлення.

Окрім того, суд не приймає доводи відповідача відносно того, що стягнення з відповідача виплаченої матеріальної допомоги по безробіттю є притягненням до подвійної відповідальності у зв`язку з ухваленням Луганським окружним адміністративним судом рішення від 28.03.2018 р. по справі №360/864/19 про стягнення на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, оскільки стягнення матеріального забезпечення на випадок безробіття та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не є юридичною відповідальністю одного виду за одне й те саме правопорушення. Також, суд не може погодитися з відповідачем, що фінансування з Державного бюджету та особливості оформлення бюджетних зобов`язань є підставою для невиконання приписів ч. 4 ст. 35 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття».

З огляду на викладене, до стягнення з відповідача підлягає нараховане та виплачене Селютіній Наталії Володимирівні матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 08.10.2018 р. по 08.01.2019 р. в розмірі 21202,16 грн. (відповідно до розрахунку виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття по ОСОБА_1 за період з 08.10.2018 р. по 08.01.2019 р., наданого Луганським міським центром зайнятості за вх.13914 від 06.06.2019 р.).

З урахуванням приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору по даній справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 2, 5, 7, 11, 13, 14, 15, 73, 74, 80, 86, 129, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ПІВНІЧНО-СХІДНОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ З ПИТАНЬ ВИКОНАННЯ КРИМІНАЛЬНИХ ПОКАРАНЬ ТА ПРОБАЦІЇ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (61010, Харківська обл., місто Харків, Червонозаводський район, ВУЛИЦЯ НЕТІЧЕНСЬКА, будинок 14, ідентифікаційний код особи 40867285) на користь ЛУГАНСЬКОГО МІСЬКОГО ЦЕНТРУ ЗАЙНЯТОСТІ (93412, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, ВУЛИЦЯ ГАГАРІНА, будинок 116, ідентифікаційний код особи 13392912, р/р 1284, Банк УДКСУ у м.Луганськ, МФО 804013) виплачену матеріальну допомогу по безробіттю ОСОБА_1 у розмірі 21202,16 грн. та 1536,34 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення його повного тексту. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено "03" липня 2019 р.

Суддя Л.С. Лаврова