Справа № 909/696/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.07.2019 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Стефанів Т. В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" № 08/07 від 08.07.2019 (вх. № 13341/19 від 09.07.2019) про забезпечення позову у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик"

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Горобця Олександра Миколайовича

про стягнення заборгованості в сумі 410319 грн 67 коп., з яких: 403710 грн 64 коп. - основний борг, 4205 грн 75 коп. - пеня, 2403 грн 28 коп. - річних

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" звернулося до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця Горобця Олександра Миколайовича про стягнення заборгованості в сумі 410319 грн 67 коп., з яких: 403710 грн 64 коп. - основний борг, 4205 грн 75 коп. - пеня, 2403 грн 28 коп. - річних.

Ухвалою суду від 03.07.2019 позовну заяву залишено без руху; позивачу встановлено п`ятиденний строк, з дня отримання ухвали для усунення недоліків позовної заяви, а саме зобов`язано надати Господарському суду Івано-Франківської області належні докази направлення копії позовної заяви з додатками відповідачу (розрахунковий документ).

Ухвалою суду від 08.07.2019 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначити на 23.07.2019.

09.07.2019 до суду від позивача надійшла заява № 08/07 від 08.07.2019 (вх. № 13341/19 від 09.07.2019) про забезпечення позову, в якій останній просить вжити заходи по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на 1/4 квартири, що належить відповідачу на праві власності та знаходиться за адресою : АДРЕСА_1 . Крім того, просить не застосовувати заходи зустрічного забезпечення позову, так як розмір позовних вимог позивача та вартість майна не співмірні по вартості.

Мотивуючи подану заяву позивача вказує на той факт, що ігнорування відповідачем численних звернень позивача стосовно повернення заборгованості по договорах поставки свідчать про намір відповідача не виконувати зобов`язання та уникнути відповідальності, тому існують підстави вважати, що існує ймовірність здійснення відповідачем відчуження належного йому на праві власності майна на користь інших осіб або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду. Заявник вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову суд визнає її необґрунтованою, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, питання задоволення заяви сторони у справі про застосування заходів до забезпечення позову вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з характеру обставин справи, що дозволяють зробити припущення про утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у випадку невжиття заходів забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є забезпечення реального виконання рішення суду та ефективний захист права заявника саме в межах предмету позову.

Суд звертає увагу позивача, що згідно зі статтями 73, 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Будь-яких доказів того, що відповідач вчиняє дії, спрямовані на відчуження майна на користь третіх осіб позивачем суду не надано.

Крім того, позивачем не надано доказів того, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення та не обґрунтовано потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду у разі задоволення позову.

Таким чином, позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів того, що невжиття вказаних ним заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, поновлення порушених, оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Частиною 6 ст. 140 ГПК України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Враховуючи, що заяву про вжиття заходів забезпечення позову судом розглянуто, тому витрати по сплаті судового збору, згідно ст. 129 ГПК України та Закону України "Про судовий збір" відшкодуванню та поверненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 77, 129, 136, 140, 232-234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" № 08/07 від 08.07.2019 (вх. № 13341/19 від 09.07.2019) про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у визначені ст. ст. 256, 257 ГПК України строк та порядку.

Ухвала підписана 11.07.2019.

Суддя Т. В. Стефанів