ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
24.06.2019 Справа № 905/2251/15
Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.
при секретарі судового засідання Барбаш Д.К.
про: стягнення 838259,21 грн.,
За участю представників сторін:
від позивача (стягувача): не з`явився
від боржника (скаржника): не з`явився
від приватного виконавця: не з`явився
Рішенням господарського суду Донецької області від 23.11.2015 по справі №905/2251/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК до Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ`ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ про стягнення заборгованості в сумі 838259,21 грн. задоволені частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ`ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк заборгованість за кредитом в сумі 330000,00 грн., заборгованість за процентами за користування кредитом в сумі 238795,43 грн., заборгованість за комісією за користування кредитом в сумі 43629,16 грн., пеню в сумі 4,24 грн., судовий збір в сумі 9186,43 грн.

11.12.2015 на виконання вказаного рішення господарським судом видані відповідні накази.

04.06.2019 на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ`ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ 01/420 від 07.05.2019, в якій скаржник просить:

- до винесення рішення по суті, зупинити реалізацію автомобіля марки SKODA модель SUPERB, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка О.В. щодо результатів визначення вартості майна боржника у ВП № 58667281 відповідно до звіту про оцінку майна від 22.05.2019 протиправними;

- скасувати результати визначення вартості майна боржника у ВП № 58667281 відповідно до звіту про оцінку майна від 22.05.2019.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. було винесено постанови від 19.03.2019 про відкриття виконавчих проваджень ВП № 58667281 на виконання наказу №905/2251/15 від 11.12.2015 та ВП № 58664510 на виконання наказу № 908/3221/15 від 20.07.2015. В той же день виконавчі провадження були об`єднані в зведене виконавче провадження № 58668097. В подальшому, 17.05.2019 приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна боржника у зведеному виконавчому провадженні № 58668097 на підставі наказу № 905/2251/15 від 11.12.2015, якою описано та накладено арешт на рухоме майно боржника. 21.05.2019 приватним виконавцем було винесено постанову ВП № 58667281 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. 28.05.2019 скаржником отримано повідомлення про результати визначення вартості майна скаржника, до якого додано звіт про оцінку майна. Відповідно до вказаного звіту вартість автомобіля марки SKODA модель SUPERB, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 132 337, 00 грн. без урахування ПДВ. На думку скаржника, вказана вартість є суттєво заниженою, а результати визначення вартості майна проведені з порушенням норм чинного законодавства, зокрема Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, матеріали справи не містять жодних доказів щодо використання при складанні спірного висновку та звіту методів проведення такої оцінки майна, їх застосування, узгодження результатів оцінки, отриманих із застосуванням різних методичних підходів, збирання та оброблення вихідних даних та іншої інформації, необхідної для проведення оцінки тощо.

Ухвалою суду від 11.06.2019 вищезазначену скаргу призначено до розгляду.

Представник відповідача (скаржника) в судове засідання 24.06.2019 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача (стягувача) в судове засідання 24.06.2019 не з`явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Приватний виконавець в судове засідання 24.06.2019 не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. 12.06.2019 на адресу господарського суду Донецької області від приватного виконавця Літвиненка О.В. надійшов відзив на скаргу, в якому останній просив відмовити у її задоволення з посиланням на те, що твердження скаржника про необхідність призначення суб`єктів оціночної діяльності приватним виконавцем на конкурсних засадах не відповідають приписам чинного законодавства. Крім того, звіт про оцінку майна містить посилання оцінювача на те, якими саме методами проводилась оцінка майна та наведено аналоги вартості тотожного майна.

Згідно п. 9.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України №9 від 17.10.2012 судові засідання у розгляді скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів повинні проводитись господарськими судами окремо за різними справами.

Таким чином, судом розглядається скарга б/н від 31.05.2019 в межах справи №905/2251/15.

Відповідно до ст. 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі у справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права заявника.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи до уваги, що розгляд скарг на дії приватного виконавця обмежений десятиденним строком, а відсутність належним чином повідомлених учасників справи про дату і час судового засідання не є перешкодою для вирішення відповідного питання, суд розглядає скаргу Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ`ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ 01/420 від 07.05.2019 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича по суті.

Розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне.

Згідно статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням рішення здійснює суд.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України Про виконавче провадження. Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Згідно статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно приписів ст.ст.339, 340 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

За змістом ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.1 ст.326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч. 1 ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження" (у редакції станом на час вчинення відповідних дій).

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України Про виконавче провадження примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Статтею 3 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) державними виконавцями органів державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Відповідно до статті 10 Закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58667281 з примусового виконання наказу від 11.12.2015 по справі № 905/2251/15.

Також 19.03.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, якою об`єднано виконавчі провадження № 58664510 та № 58667281 у зведене виконавче провадження № 58668097.

17.05.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. в межах зведеного виконавчого провадження ВП № 58668097 винесено постанову опис та арешт майна (коштів) боржника. Як вбачається зі змісту вказаної постанови, приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. описано та накладено арешт на автотранспортний засіб SKODA SUPERB, седан В, 2005 року випуску, ДН НОМЕР_1 , стан автотранспортного засобу невідомий, є невеликі пошкодження кузова іржею, ключі та технічний паспорт відсутній, ТЗ комплектований батареєю АКБ та запасним колесом, та авто магнітолою Pioner.

21.05.2019 приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. було винесено постанову ВП № 58667281 про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання товариства з обмеженою відповідальністю «Промексперт», який має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, видане 01.03.2019 за № 174/19, виданий Фондом державного майна України (строк дії до : 01.03.2022).

Згідно звіту про оцінку майна, складеного ТОВ «Промексперт», ринкова вартість автомобіля марки SKODA модель SUPERB, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 132 337, 00 грн. без урахування ПДВ.

Датою оцінки у вказаному звіті вказано 22.05.2019, дата завершення складання звіту - 22.05.2019.

Підставою для проведення оцінки вказано договір № 10/05/19 від 22.05.2019 та постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому проваджені ВП № 58667281 від 21.05.2019.

З урахуванням вищевикладеного на підставі ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. надіслано сторонам виконавчого провадження повідомлення № 01-29/804 від 24.05.2019 про результати визначення вартості майна боржника та повідомлено про право їх оскаржити у випадку незгоди із зазначеною вартістю.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі.

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем.

Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.

Згідно з положеннями п. 2.8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом №512/5 від 02.04.2012 Міністерства юстиції України а (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), для оцінки майна (майнових прав) - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання, а також у разі потреби - перекладача.

За приписами ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Якщо строк дійсності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, винесена 21.05.2019.

Суд вважає безпідставними твердження скаржника про призначення експерта-оцінювача не на конкурсних засадах, оскільки відповідно до умов вищезазначених норм достатнім для проведення оцінки є наявність постанови державного виконавця, згідно якого призначено оцінювача (експерта).

Визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. (9.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Водночас з огляду на положення ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець у ході здійснення виконавчого провадження наділений законом повноваженнями самостійно визначати вартість майна боржника шляхом залучення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, тому приймає рішення та несе відповідальність за вчинення дій щодо призначення суб`єкта оцінювання, погодження та прийняття проведеної оцінки до виконання, використання результатів проведеної оцінки, передачу нерухомого майна на торги за погодженою ним оцінкою.

Отже, в будь-якому випадку відповідальність за порушення строку надання звіту суб`єктом оціночної діяльності та наявність недоліків у проведенні оцінки у виконавчому провадженні покладається на державного виконавця, яким його було призначено.

Згідно з положеннями статей 3, 12, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт про оцінку майна є документом, який фіксує дії суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо оцінки майна, здійснювані ним у певному порядку та спрямовані на виконання його професійних обов`язків, визначених законом і встановлених відповідним договором. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності. Вимоги до змісту звіту про оцінку майна, порядку його оформлення та рецензування встановлюються положеннями (національними стандартами) оцінки майна. Зміст звіту про оцінку майна повинен містити розділи, що розкривають зміст проведених процедур та використаної нормативно-правової бази з оцінки майна.

Звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин з оцінки майна, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності. Щодо наведеного суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 13.03.2018 у справі 914/881/17.

Встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів.

Згідно з п. 2 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 №1440, необ`єктивна оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно неправдивих вихідних даних, навмисно використаних оцінювачем для надання необ`єктивного висновку про вартість об`єкта оцінки; неякісна (недостовірна) оцінка - оцінка, проведена з порушенням принципів, методичних підходів, методів, оціночних процедур та (або) на основі необґрунтованих припущень, що доводиться шляхом рецензування.

Статтею 13 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"передбачено, що рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна) здійснюється на вимогу особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та інших осіб, які мають заінтересованість у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності. Підставою для проведення рецензування є письмовий запит до осіб, які відповідно до цієї статті мають право здійснювати рецензування звіту про оцінку майна (акта оцінки майна).

З аналізу вказаної вище статті Закону вбачається, що у разі незгоди із результатами оцінки майна, заявник (стягувач у виконавчому провадженні) мав право звернутися до державного виконавця із клопотанням про призначення рецензування звіту про оцінку майна.

Пунктом 2.1 Положення про порядок рецензування звітів про оцінку майна та майнових прав рецензентами, що працюють у штаті Фонду державного майна України, його регіональних відділень та представництв, затвердженогонаказом Фонду державного майна України від 31.10.2011 № 1585/1 передбачено, що відповідно до вимог пункту 62 Національного стандарту №1 рецензування звіту про оцінку майна здійснюється на підставі письмового запиту особи, яка використовує оцінку майна та її результати для прийняття рішень, у тому числі на вимогу замовників (платників) оцінки майна, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, судів та осіб, які заінтересовані у неупередженому критичному розгляді оцінки майна, а також за власною ініціативою суб`єкта оціночної діяльності.

Відтак, відповідно до чинного законодавства, документом, який може охарактеризувати якість звіту оцінки майна, є рецензія звіту. Таким чином, за висновками суду, ефективним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки майна є його рецензування.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень приватного виконавця, скаржник не звертався до приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненко О.В. щодо призначення рецензування звіту про оцінку майна та взагалі не повідомляв приватного виконавця про свою незгоду з результатом виконаної оцінки.

Враховуючи те, що заявник не скористався своїм правом подати клопотання про проведення рецензування звіту про оцінку майна приватному виконавцю, заявником не надано суду жодних належних, допустимих та переконливих доказів щодо неправомірності дій державного виконавця щодо призначення проведення оцінки майна, які б порушили права чи інтереси заявника, усі викладені в скарзі мотиви фактично зводяться до припущень заявника, не підтверджених жодними доказами, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю.

Щодо вимоги скаржника про зупинення до винесення рішення по суті реалізації автомобіля марки SKODA модель SUPERB, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 суд зазначає наступне.

Статтею 34 Закону України Про виконавче провадження врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Розглядаючи скаргу на дії приватного виконавця у порядку ст.ст.339, 342, ГПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити забезпечення скарги шляхом зобов`язання приватного виконавця зупинити дію постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу.

Крім того, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (ст. 8 Конституції України).

Згідно з ч.2 ст.1 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судову владу реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов`язків цивільного характеру передбачено і п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України та ч.4 ст.11 ГПК України.

У розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін суд, встановлений законом поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: Сокуренко і Стригун проти України від 20 липня 2006 року та Лавентс проти Латвії від 07 листопада 2002 року).

Повноваження судів першої інстанцій при вирішенні господарських справ визначені ГПК України, у тому числі повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що в ГПК України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст.136,137 ГПК України, вживати заходи забезпечення скарги на дії приватного виконавця шляхом зобов`язання його зупинити дію постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу, суд не може вийти за межі своїх процесуальних повноважень, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні скарги в цій частині.

Згідно п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов`язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Згідно ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні скарги Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ`ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ № 01/420 від 07.05.2019 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича у повному обсязі.

Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, заявником заявлені не були, а тому відповідно їх розподіл, в порядку ст.344 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом не здійснюється.

Зважаючи на викладені обставини, керуючись ст.ст. 73, 74, 86, 234, 235, 326, 327, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

У задоволенні скарги Дочірнього підприємства САНАТОРНО-КУРОРТНИЙ РЕАБІЛІТАЦІЙНИЙ ЦЕНТР СЛОВ`ЯНСЬКИЙ КУРОРТ ЗАКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ЛІКУВАЛЬНО-ОЗДОРОВЧИХ ЗАКЛАДІВ ПРОФСПІЛОК УКРАЇНИ УКРПРОФОЗДОРОВНИЦЯ № 01/420 від 07.05.2019 на дії приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Літвиненка Олексія Вікторовича відмовити.

У судовому засіданні 24.06.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину ухвали.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.07.2019.

У відповідності до ч. 1 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова