ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

03 липня 2019 р. Справа № 902/85/18

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Лабунської Т.І.,

за участю: секретаря судового засідання - Матущак О.В.,

представника Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - Іванов А.К. (присутній),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом: ОСОБА_1 (ідентиф. № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" (, вул. Незалежності, 118, м. Ладижин, Вінницька область, 24320)

про стягнення 34 945,27 грн заборгованості по заробітній платі

в межах справи

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Плюс 2016", (вул. Грушевського, б.35-К/2, м. Гайсин, Вінницька область, 23700)

до: Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром", (вул. Леніна, б. 118, м. Ладижин, Вінницька область, 24321)

про банкрутство

В С Т А Н О В И В :

01.03.2019 до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №б/н від 25.02.2019 ОСОБА_1 до ДП "Ладижинський завод "Екстра" про стягнення 34 945,27 грн заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2016 року по вересень 2018 року.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач - ОСОБА_1 працювавши на посаді прибиральника службових приміщень на ДП "Ладижинський завод "Екстра" при звільненні з займаної посади за згодою сторін не отримала нарахованої їй роботодавцем заробітної плати за період з вересня 2016 року по вересень 2018 року у розмірі 34 945,27 грн.

Враховуючи те, що відповідач в добровільному порядку не погасив існуючий борг по заробітній платі перед позивачем, остання з метою захисту своїх прав на оплату праці звернулася до суду для стягнення суми заборгованості у розмірі 34 945,27 грн з ДП "Ладижинський завод "Екстра" в судовому порядку.

В ухвалі суду від 05.03.2019 року суд зазначив, що вказана позовна заява підлягає розгляду в межах справи № 902/85/18 про банкрутство ДП "Ладижинський завод "Екстра", яка перебуває в провадженні Господарського суду Вінницької області (суддя Лабунська Т.І.) на стадії процедури розпорядження майном боржника.

Даною ухвалою суду відкладено вирішення питання про відкриття провадження з розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ДП "Ладижинський завод "Екстра" про стягнення 34 945,27 грн заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2016 року по вересень 2018 року, у зв"язку з зупиненням провадження у справі № 902/85/18 з підстав апеляційного оскарження і направлення матеріалів даної справи до Північно-західного апеляційного господарського суду та до повернення матеріалів справи до Господарського суду Вінницької області.

13.05.2019 року матеріали справи № 902/85/18 повернулися до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 23.05.2019 року провадження у справі № 902/85/18 поновлено.

Відтак, підстави, які перешкоджали прийняттю позовної заяви ОСОБА_1 до ДП "Ладижинський завод "Екстра" про стягнення 34 945,27 грн заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2016 року по вересень 2018 року до розгляду відпали.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року відкрито провадження з розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ДП "Ладижинський завод "Екстра" про стягнення 34 945,27 грн заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2016 року по вересень 2018 року в межах справи №902/85/18, визначено, що спір підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до розгляду по суті на 03.07.2019 року.

03.07.2019 року в судове засідання представники сторін не з"явились. Проте, судом встановлено, що 18.06.2019 року надійшов супровідний лист № б/н від 11.06.2019 року від позивача, в якому остання звернулася до суду з проханням здійснити розгляд даного спору у межах справи № 902/85/18 за її відсутності, у зв"язку з пенсійним віком, додавши в підтвердження заявлених позовних вимог та для долучення до матеріалів справи довідку про заробітну плату № Е від 06.10.2018 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на клопотання позивача, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті за його відсутності.

При цьому, суд встановив, що відповідач явку уповноваженого представника на визначену дату та час до суду не забезпечив, письмових пояснень щодо причин своєї неявки та відзиву на позовну заяву не надав.

Тому, беручи до уваги, що спір між сторонами розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, з метою недопущення безпідставного затягування його розгляду, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять усі належні та достатні докази для вирішення спору по суті.

Розглянувши та дослідивши докази, додані до позовних матеріалів суд встановив наступні обставини.

Згідно відомостей, що містяться у трудовій книжці позивач - ОСОБА_1 в період з 08.08.2013 року по 28.09.2018 року працювала на посаді прибиральника службових приміщень на ДП "Ладижинський завод "Екстра". 28.09.2018 року позивача було звільнено із займаної посади за згодою сторін та видано трудову книжку.

Із змісту позовної заяви та довідки № Е від 06.10.2019 року, скріпленої печаткою та підписами т.в.о директора і головного бухгалтера ДП "Ладижинський завод "Екстра", виданої позивачу на підтвердження того, що вона працювала на підприємстві вбачається, що відповідач має борг перед ОСОБА_1 по заробітній платі у розмірі 34 945,27 грн за період з вересня 2016 року по вересень 2018 року. Про наявність боргу по заробітній платі перед позивачем йдеться зокрема у примітці довідки.

Встановивши наведені обставини, надавши їм належну оцінку суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ДП "Ладижинський завод "Екстра" про стягнення 34 945,27 грн заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2016 року по вересень 2018 року з огляду на наступні правові висновки.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Частиною 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Частиною 1 ст. 115 КЗпП України передбачено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 3 ст. 233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

У рішенні від 15.10.2013 року у справі № 8-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив про те, що порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право у відповідності з трудовим договором і державними гарантіями, а також за час простою не з вини працівника, незалежно від того, чи було проведено роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

В силу ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права (ратифікований Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII (2148-08 ) від 19.10.73 року держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці, включаючи, зокрема з-поміж іншого справедливу зарплату.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Поняття "власність" і "майно" у розумінні ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має автономне значення і не обмежується лише власністю на фізичні (матеріальні) речі, але й включає в себе (борги, майнові права, матеріальний інтерес, які належать або мають належати особі, "правомірні очікування", кошти/присуджені суми, належні до виплати заявникам на підставі остаточного і обов`язкового до виконання арбітражного рішення) та не залежить від формальної класифікації у національному праві.

В силу ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Як свідчить позиція Європейського Суду з прав людини у багатьох справах, одним з аспектів справедливого судочинства є доступ особи до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права, їй має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання і з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В силу ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З наведеного вбачається, що невиплата заробітної плати ОСОБА_1 є порушенням, як конституційного права на оплату праці, так і права на мирне володіння своїм майном, закріпленого в ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Викладені вище обставини та зазначені письмові докази в своїй сукупності, зокрема довідка про заробітну плату є належними та достатніми доказами, що підтверджують заявлену до стягнення суму боргу по заробітній платі, а відтак правомірність і обгрунтованість заявлених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Тому, судовий збір у розмірі 1921,00 грн слід покласти на ДП "Ладижинський завод "Екстра".

Керуючись ст.ст. 9, 10 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 3. ч. 6 ст. 12, ч. 8 ст. 20, 73, 74, 76 - 79, 86, 129, 232, 233, 234, ч. 2 ст. 235, 247 - 252, 255, 256, 326, 327 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" (, вул. Незалежності, 118, м. Ладижин, Вінницька область, 24320) на користь ОСОБА_1 (ідентиф. № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 34 945,27 грн - заборгованості по заробітній платі за період з вересня 2016 року по вересень 2018 року.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" (, вул. Незалежності, 118, м. Ладижин, Вінницька область, 24320) в доход Державного бюджету України 1921,00 грн - судового збору.

4. Видати накази.

5. Відповідно до ч. 1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення - 03.07.2019 року.

6. Ухвала суду може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Повний текст ухвали суду складено та підписано - 05.07.2019 року.

8. Копію ухвали суду надіслати згідно переліку.

Суддя Лабунська Т.І.

віддрук.прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

3 - Дочірнє підприємство "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" (вул. Незалежності, б. 118, м. Ладижин, Вінницька область, 24320)

4 - Арбітражному керуючому Гонті О.А. ( вул . Хмельницьке шосе, 82, офіс 4.1 , м. Вінниця, 21036).