ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2019 року м. Черкаси справа № 925/638/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., без участі представників сторін, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранслогістика» до фізичної особи-підприємця Широкопояса Андрія Володимировича про стягнення 36750 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранслогістика» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця Широкопояса Андрія Володимировича (далі - відповідач) про стягнення, на підставі договору № 6/1 про надання послуг з технічного обслуговування транспортних засобів від 26.02.2019 року, 36750 грн., з яких: 24500 грн. основного боргу, 12250 грн. штрафу, та відшкодування судових витрат.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем своїх обов`язків з оплати наданих йому позивачем послуг за договором № 6/1 про надання послуг з технічного обслуговування транспортних засобів від 26.02.2019 року.

Ухвалою суду від 04.06.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/638/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 04.07.2019 року, зобов`язано відповідача у встановлений строк надіслати суду відзив на позов, а позивача - відповідь на відзив. Крім того, відповідачу роз`яснено його право в порядку ст. 250 ГПК України на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзиву на позов не подав, проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження не заперечував.

В засідання суду 04.07.2019 року сторони явку своїх представників не забезпечили, хоч належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 ГПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними для спрощеного провадження.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, судом прийнято рішення у справі без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

26.02.2019 року між позивачем - товариством з обмеженою відповідальністю «Автотранслогістика», як виконавцем, та фізичною особою-підприємцем Широкопоясом А.В, як замовником, укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування транспортних засобів № 6/1 (далі - Договір, а.с. 10-11), за умовами якого, виконавець зобов`язався на замовлення замовника протягом дії даного договору здійснювати надання послуг з технічного обслуговування транспортних засобів замовника (в тому числі, але не виключно - ремонт, технічне обслуговування, заміна мастил та запасних частин в автомобілях, діагностика автомобілів, тощо), надаючи окремі види послуг (далі в тексті договору - послуги), а замовник зобов`язався приймати послуги за актом здачі-приймання виконаних робіт та оплачувати їх вартість в порядку та на умовах, встановлених Договором.

Сторони погодили усі істотні умови договору, зокрема, домовилися про наступне:

п. 1.2.- загальний обсяг послуг, що надаються за цим договором, визначається протягом дії договору за всіма наданими відповідно до умов договору окремими видами послуг та зазначаються в актах здачі-приймання виконаних робіт, які є невід`ємними додатками до Договору;

п. 1.3. - загальна сума договору визначається загальною вартістю послуг, наданих відповідно до умов даного договору, протягом строку дії договору;

п. 3.1. - роботи виконуються відповідно до замовлення-наряду, що підписується представниками сторін і є невід`ємною частиною цього договору. В замовлені-наряді зазначаються: перелік замовлених робіт та їх вартість, перелік та вартість необхідних запасних частин, вартість та перелік необхідних при ремонті автомобіля допоміжних матеріалів, перелік деталей та матеріалів, наданих для виконання робіт замовником, а також терміни виконання робіт;

п. 3.2. - підписання замовником замовлення-наряду є свідченням згоди (волевиявлення) замовника з вартістю замовлених робіт та з вартістю необхідних для виконання робіт запасних частин та матеріалів, а також термінами виконання замовлених робіт;

п. 3.9. - після виконання робіт, виконавець надає замовнику акт здачі-прийняття виконаних робіт, в якому зазначається перелік виконаних робіт, їх вартість, перелік та вартість встановлених запасних частин та аксесуарів, перелік та вартість використаних матеріалів, а також гарантійний талон;

п. 4.2. - замовник зобов`язаний, зокрема, прийняти виконані роботи не пізніше 3 робочих днів з дня направлення виконавцем повідомлення про закінчення робіт, в тому числі за допомогою засобів факсимілярного зв`язку; своєчасно та повністю здійснити розрахунок згідно рахунку або акту здачі-приймання робіт у відповідності до у мов даного договору;

п. 5.1. - замовник зобов`язаний провести повний розрахунок за отриману послугу: при надані послуги за умовою 100 % передплати - відповідно до виставленого виконавцем рахунку, за умовами обов`язкового надходження суми переплати на поточний банківський рахунок виконавця до моменту фактичного надання послуги; при надані послуг з відстрочкою платежу - протягом встановленого сторонами строку розрахунків, що зазначаються в рахунку виконавця або акті здачі-приймання виконаних робіт; при надані послуг з оплатою «за фактом отримання послуг» (якщо послуга надана з відстрочкою платежу, а строк розрахунків в рахунку, видаткових накладних або акті здачі-приймання виконаних робіт не зазначений) - протягом двох банківських днів з моменту підписання замовником акту здачі-приймання виконаних робіт, що наданий виконавцем;

п. 5.4. - оплата за цим договором включає в себе оплату робіт, які належать до виконання, а також оплату необхідних для виконання робіт матеріалів та запасних частин;

п. 6.1. - за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором, вина сторона несе відповідальність у відповідності з вимогами чинного законодавства України;

п. 6.2. - за прострочення оплати за цим договором, замовник сплачує, окрім відшкодування фактично завданих збитків, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен календарний день прострочення;

п. 6.4. - при прострочення оплати більше одного місяця, виконавець має право, крім стягнення суми боргу, завданих збитків та передбаченої п. 6.2. суми пені, додатково стягнути з замовника штраф у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості.

Відповідно до п.п. 2.1.- 2.2. Договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами обох сторін та діє до 31.12.2019 року (року, протягом якого був укладений Договір) включно.

Договір підписаний представниками обох сторін.

Із замовлення-наряду № А-000074 від 17.01.2019 року та акту виконаних робіт № 000876 від 26.02.2019 року вбачається, що сторони погодили послуги, які позивач надав відповідачу, їх вартість, запасні частин та їх вартість, позивач такі послуги надав в повному обсязі, а відповідач їх прийняв без зауважень на загальну суму 42501 грн. 77 коп. (з урахуванням вартості запасних частин), що підтверджується підписами представників сторін на зазначених документах (а.с. 12-13).

У акті виконаних робіт зазначено, що визначена в ньому сума підлягає сплаті протягом 3 днів.

Позивач направив відповідачу підписаний ним акт звірки взаємних розрахунків між сторонами за період з 01.01.2019 по 29.05.2019 року, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем становила 24500 грн. (а.с. 14). Проте, відповідач зазначений акт не підписав і не повернув.

Відповідач частково сплатив свою заборгованість за надані позивачем послуги і за розрахунком позивача, станом на день подання даного позову до суду, заборгованість відповідача за договором № 6/1 від 26.02.2019 року становить 24500 грн. основного боргу та 12250 грн. штрафу. Вимога про їх стягнення є предметом спору що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору № 6/1 про надання послуг з технічного обслуговування транспортних засобів від 26.02.2019 року, вимоги позивача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цими договорами.

За правовою природою спірні правовідносини сторін віднесені до договірних зобов`язань послуг та підряду, загальні положення про послуги визначені главою 63, про підряд - параграфом 1 глави 61 ЦК України, статтями 837-864 ЦК України, ст. 324 ГК України, про зобов`язання і договір - розділом І і ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини - главою 16 розділу IV книги 1 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 розділу I книги 5 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

За змістом з ст.ст. 11, 15, 16 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, припинення правовідношення, відшкодування збитків та іншим способом відшкодування майнової шкоди або іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтями 20, 144 ГК України також передбачено, що права та законні інтереси суб`єктів господарювання захищаються шляхом присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати, зокрема, з угод, передбачених законом, з інших обставин, з якими закон пов`язує виникнення майнових прав та обов`язків суб`єктів господарювання.

За змістом положень ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 193, 202 ГК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 901, 902, ч. 1 ст. 903, ч. 1 ст. 905 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; виконавець повинен надати послугу особисто; якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором; строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610,ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання; у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З огляду на викладені обставини справи і наведені норми законодавства суд вбачає, що договором № 6/1 про надання послуг з технічного обслуговування транспортних засобів від 26.02.2019 року сторонами досягнуто згоди про виконання позивачем робіт та надання послуг з технічного обслуговування транспортних засобів відповідача, сторонами умови даного договору виконувалися, виконання позивачем робіт та надання послуг відповідачу ним підтверджено належними доказами, відповідачем не спростовано, також, відповідачем частково заборгованість сплачено, тому позовні вимога про стягнення 24500 грн. підлягає до задоволення.

Крім того, у зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих послуг більше одного місяця, позивач просив стягнути з відповідача 12250 грн. штрафу.

Відповідно до п. 6.4. Договору, при прострочення оплати більше одного місяця, виконавець має право, крім стягнення суми боргу, завданих збитків та передбаченої п. 6.2. суми пені, додатково стягнути з замовника штраф у розмірі 50 відсотків від суми заборгованості.

У акті виконаних робіт від 26.02.2019 року зазначено, що визначена в ньому сума підлягає сплаті протягом 3 днів, тобто, кінцевий термін оплати за актом - до 01.03.2019 року.

Таким чином, з урахуванням попереднього висновку суду про задоволення позову, вимога позивача про стягнення із відповідача штрафу за прострочення оплати більше одного місяця (прострочення починається з 02.03.2019 року, вимога заявлена 30.05.2019 року) відповідає п. 6.4. договору, тому також підлягає до задоволення.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь якій стадії судового процесу;

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та викладені норми законодавства суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і таким, що підлягає задоволенню повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 185, 191, 233, 236-240, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Широкопояса Андрія Володимировича, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранслогістика», , місцезнаходження: 18007, м. Черкаси, вул. Смілянська, 163 - 24500 грн. боргу, 12250 грн. штрафу, 1921 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повне рішення складене 08 липня 2019 року.

Суддя В.М. Грачов