ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про перехід до розгляду справи

за правилами загального позовного провадження

10.07.2019м. ДніпроСправа № 904/1982/19

за позовом Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Техносервіс", Дніпропетровська область, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроспецтранс", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 77 865,55 грн.

Суддя Мілєва І.В.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Техносервіс" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроспецтранс" про стягнення 85 865,55 грн., з яких: 38 728,00 грн. - основний борг, 35 474,28 грн. - пеня, 748,03 грн. - 3% річних, 2 915,24 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів № 2710/14-03 від 27.10.2014 в частині оплати за надані послуги.

Ухвалою суду від 16.05.2019 позовну заяву Приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Техносервіс" № б/н від 14.05.2019 залишено без руху. Запропоновано Приватному підприємству "Науково-виробнича фірма "Техносервіс" усунути недоліки позовної заяви № б/н від 14.05.2019 шляхом подання до суду заяви про уточнення позовних вимог з обґрунтованим розрахунком суми позову (зокрема, і у прохальній частині такої заяви), разом із доказами направлення її на адресу відповідача у строк до 28.05.2019 включно.

27.05.2019 до господарського суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2019 про залишення позовної заяви без руху. Разом із вказаною заявою позивач подав до суду докази направлення на адресу відповідача уточненої позовної заяви та уточнену позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 77 865,55 грн., з яких: 38 728,00 грн. - основний борг, 35 474,28 грн. - пеня, 748,03 грн. - 3% річних, 2 915,24 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні (ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є:

1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі (ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України).

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову, суд дійшов висновку, що розгляд поданої позовної заяви у повинен здійснюватись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 27.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

14.06.2019 відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що позивач не надав доказів виникнення у відповідача зобов`язань оплатити вартість робіт, яку позивач вимагає стягнути з відповідача. Між позивачем та відповідачем не узгоджувалися роботи на суму 44 728,00 грн., які зазначені у наданій позивачем копії акту № 2 від 22.09.2018 (яка підписана лише позивачем). Відповідач не надавав позивачу замовлення на вказані роботи, також позивач і відповідач не складали наряд-замовлення на ці роботи, як це було обумовлено договором. Позивач не надав до суду доказів такого узгодження. Отже види, обсяги робіт, матеріали, вартість робіт, строки їх виконання між сторонами не були узгоджені. Позивач не надав ані акта передавання автомобіля в ремонт, ані акта про повернення автомобіля після ремонту, складених за встановленою формою та підписаних позивачем і відповідачем, що передбачено Правилами надання послуг з технічного обслуговування і ремонту колісних транспортних засобів, затверджених наказом Мінінфраструктури України від 28.11.2014 № 615. Також позивачем не надано доказів якісного і в строк виконання ним робіт на користь відповідача, передбачених актом № 2 від 22.09.2018, доказів надання відповідачу на підписання акта виконаних робіт, доказів підписання відповідачем акта виконаних робіт. Отже посилання позивача на відсутність у відповідача претензій до виконаних робіт не має доказового значення, тому що такі претензії можуть пред`являтися лише в разі, якщо роботи виконувалися та пред`являлися до приймання. Оскільки позивач не довів настання події, з якою договір пов`язує виникнення обов`язку оплати робіт - позивачем не доведено виникнення у відповідача обов`язку сплачувати за роботи, вказані у акті № 2 від 22.09.2018. На відсутність такого обов`язку вказує також відсутність жодних доказів попереднього узгодження обсягів і вартості робіт та їх подальшого виконання, здачі та приймання. Що стосується платежів на загальну суму 6 000,00 грн., на які позивач посилається як на підтвердження виконання робіт, відповідач зазначає, що дані суми мають природу безпідставно отриманого позивачем майна в розумінні ст. 1212 ЦКУ. Таким чином, вимога про сплату відповідачем коштів у сумі 38 728,00 грн. не підлягає задоволенню, тому що такої заборгованості відповідач перед позивачем не має. Також, як зазначено вище, позивачем не доведено виникнення у відповідача обов`язку оплачувати кошти, як він вимагає стягнути, отже не доведено і порушення цього обов`язку відповідачем, тому немає підстав для стягнення неустойки, а також відсутні підстави для стягнення 3% річних і інфляційних, тому що відповідач не порушував грошові зобов`язання. Позивачем не доведено дати настання прострочення оплати, у зв`язку із чим наданий розрахунок пені викликає суттєві сумніви. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що позовна заява не містить розрахунку суми 3% річних та інфляційних. Тож ці суми завідомо безпідставні і не підлягають задоволенню. Крім того, відповідач зазначає, що позивач до складу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу включив оплату 1 000,00 грн. за послуги з підготовку вимоги про сплату заборгованості. Однак дана послуга надавалася поза межами розгляду справи господарським судом. Тобто ці кошти не можуть бути віднесені до судових витрат у справі. Враховуючи викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив, що поданих позивачем доказів недостатньо для прийняття обґрунтованого та мотивованого рішення. Наразі, на підставі поданих позивачем доказів неможливо встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Зазначене, в свою чергу, викликає необхідність заслуховування пояснень представників сторін та надання можливості сторонами подати до суду докази на підтвердження своїх доводів.

Таким чином, з огляду на викладене, господарський суд, незважаючи на ціну позову, вважає цей спір складним.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає за необхідне за власною ініціативою перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/1982/19 за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче засідання.

Керуючись статтями 12, 176, 177, 234, 250 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/1982/19 за правилами загального позовного провадження.

2. Призначити підготовче судове засідання, яке відбудеться 05.08.2019 року о 14:30 год. у приміщенні Господарського суду Дніпропетровської області в залі судового засідання (кабінеті) № 1-201 за адресою: 49600, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, 1.

3. Запропонувати учасникам справи подати до суду:

відповідачу:

- заперечення щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень за правилами, встановленими ч. 3 - 6 статті 165 та ст. 167 Господарського процесуального кодексу України;

позивачу:

- відповідь на відзив на позовну заяву за правилами, встановленими ч. 3 - 6 ст. 165 та ст. 166 Господарського процесуального кодексу України;

сторонам:

- належним чином засвідчені копії документів на підтвердження процесуальних повноважень їх представників відповідно до вимог, передбачених статтею 60 Господарського процесуального кодексу України (оригінали надати для огляду в судове засідання).

4. Повідомити сторін про час та місце розгляду справи у встановлений законом спосіб.

5. Звернути увагу учасників справи, що заяви, клопотання і заперечення при розгляді справи судом подаються за правилами, встановленими статями 169, 170 Господарського процесуального кодексу України.

6. Попередити учасників справи про те, що відповідно до статті 135 Господарського процесуального кодексу України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

7. Попередити учасників справи, що за приписами частини 3 статті 56 Господарського процесуального кодексу України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Відповідно до частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/

Суддя І.В. Мілєва