УХВАЛА

04 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/6848/15-г

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Случа О.В. - головуючого (доповідача), Волковицької Н.О., Могил С.К.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк»

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 (головуючий суддя Зубець Л.П., судді Буравльов С.І., Мартюк А.І.)

у справі № 910/6848/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Арджуна»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Відкритого акціонерного товариства «Птахофабрика «Немирівська»

про визнання правочину нікчемним,

В С Т А Н О В И В:

14.04.2016 рішенням Господарського суду міста Києва позовні вимоги задоволено повністю.

01.04.2019 постановою Північного апеляційного господарського суду рішення Господарського суду міста Києва від 14.04.2016 скасовано та прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

31.05.2019 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» надіслало через Північний апеляційний господарський суд до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 910/6848/15-г.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 24.06.2019 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Случ О.В. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Могил С.К.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам статей 288, 290 Господарського процесуального кодексу України, Суд встановив, що подана скарга їм не відповідає з огляду на таке.

Згідно зі статтею 288 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржник оскаржує постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019, повний текст якої складений 26.04.2019, тобто останній день оскарження за приписами частини першої статті 288 Господарського процесуального кодексу України припадає на 16.05.2019, натомість касаційну скаргу скаржником надіслано до суду лише 31.05.2019.

У тексті касаційної скарги скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019, де зазначає, що копію оскаржуваної постанови скаржник отримав лише 11.05.2019, проте до касаційної скарги не додано належних доказів з датою отримання повного тексту постанови апеляційної інстанції (копія конверта, довідка органу зв`язку).

Розглянувши заяву про поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Зі змісту наведеної правової норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання скаржника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, в кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює докази, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Скаржником в порушення вимог пункту 1 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до матеріалів касаційної скарги не додано доказів, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції.

Частиною третьою статті 292 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції закону, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру розмір ставки судового збору складав 1 розмір мінімальної заробітної плати за кожну немайнову вимогу.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2015 становила 1 218 грн (позовна заява була подана у 2015 році).

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі - 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся з позовом про визнання нікчемним договору відступлення права вимоги від 12.06.2014.

Як вбачається з касаційної скарги, скаржник оскаржує постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 910/6848/15-г повністю.

Отже, виходячи з приписів Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на дату подачі касаційної скарги), судовий збір за подання касаційної скарги мав бути сплачений в розмірі 2 436 грн (1 218 грн x 200 %).

Проте, скаржником до матеріалів касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у відповідному порядку і розмірі, натомість до касаційної скарги скаржник додав клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення, в якому останній посилається на те, що у скаржника важкий фінансовий стан та відсутня можливість сплатити судовий збір.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Таким чином, редакція зазначеної статті передбачає право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони.

В свою чергу, наявність передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може відстрочити сплату судового збору, скаржником у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено, а склад сторін у справі та предмет позову не свідчить про можливість їх поширення на дані правовідносини, а тому Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, у зв`язку з відсутністю в матеріалах касаційної скарги документів, що підтверджують сплату судового збору, скаржнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та подати до суду документ на підтвердження сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Відповідно до частини другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене вище, касаційна скарга ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 910/6848/15-г підлягає залишенню без руху з наданням скаржникові строку на усунення недоліків поданої касаційної скарги, а саме - заявнику касаційної скарги необхідно надати докази отримання копії оскаржуваної постанови (копія конверта, довідка органу зв`язку) та надати докази сплати судового збору за подання касаційної скарги у сумі 2 436 грн, у строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 3, 174, 234, 287-291, 292 ГПК України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Визнати неповажними наведені Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» підстави для поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 910/6848/15-г.

2. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» на постанову Північного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 у справі № 910/6848/15-г залишити без руху.

3. Надати Публічному акціонерному товариству «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

4. Роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог даної ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові або у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий Случ О.В.

Судді Волковицька Н.О.

Могил С.К.