РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2019 м. Київ Справа № 910/2362/19

За позовом: військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі

позивача-1: МІНІСТЕРСТВА ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ;

позивача-2: ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ;

позивача-3: ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 ;

до: державного підприємства "ХАРКІВСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО З МАШИНОБУДУВАННЯ ІМЕНІ О.О. МОРОЗОВА";

про: стягнення 17.214.012,73 грн.

Суддя Балац С.В.
Секретар судового засідання Радецька Ю.О.
Представники:
прокурор у справі: Набекало М.М.;

позивача-1: Ільницька Л.В.;

позивача-2: Жирін С.О.;

позивача-3: Печенізький В.С.;

відповідача: Шевцов О.М.

С У Т Ь С П О Р У :

Військовий прокурор Харківського гарнізону звернувся до господарського суду міста Києва із позовом в інтересах держави в особі МІНІСТЕРСТВА ВНУТРІШНІХ СПРАВ УКРАЇНИ (далі позивач-1), ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ГВАРДІЇ УКРАЇНИ (далі позивач-2) та ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 (далі позивач-3) до державного підприємства "ХАРКІВСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО З МАШИНОБУДУВАННЯ ІМЕНІ О.О. МОРОЗОВА" (далі відповідач) про стягнення 17.214.012,73 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за укладеним між позивачем-3 та відповідачем державним контрактом на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням від 25.10.2017 № 1679-ХКБМ, що призвело до звернення прокурора до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 17.214.012,73 грн., з яких: 11.219.082,93 грн. - пеня та 5.994.929,80 грн. - штраф.

Ухвалою господарського суду від 26.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/2362/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 27.03.2019.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що прокурором не підтверджені підстави для представництва інтересів держави в суді у даній справі. Також в поданому відзиві відповідачем заявлено клопотання про зменшення штрафних санкцій на 95 % враховуючи майновий стан відповідача.

В підготовчому засіданні 27.03.2019 оголошено перерву до 15.05.2019.

Позивач-2 скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказано про наявність підстав для представництва прокурора інтересів держави у даній справі та відсутність підстав для зменшення штрафних санкцій, враховуючи самостійне здійснення відповідачем підприємницької діяльності.

Позивач-1 скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповідь на відзив, в якій вказав про підтримання позиції прокурора у даній справі.

Позивач-3 та прокурор скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надали до суду відповіді на відзив, в яких вказані аналогічні доводи, викладені у відзиві позивача-2.

Ухвалами-повідомленнями від 16.05.2019 сторони процесу повідомлені про призначення підготовчого засідання на 05.06.2019.

В підготовчому засіданні 05.06.2019 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 26.06.2019.

В закритому судовому засіданні 26.06.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи прокурора, повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем-3, як замовником, та відповідачем, як виконавцем, укладено державний контракт на поставку (закупівлю) продукції за державним оборонним замовленням від 25.10.2017 № 1679-ХКБМ (далі Контракт), відповідно до предмету якого відповідач зобов`язується виготовити і поставити в оборонних цілях, на період проведення антитерористичної операції та для забезпечення її проведення, з дотриманням вимог законодавства самохідні броньовані транспортні засоби, а позивач-3 прийняти та оплатити таку продукцію (п. 1 Контракту).

Пунктом 20 Контракту визначено, що датою виконання зобов`язань з поставки продукції є дата підписання позивачем-3 акту приймання-передачі.

Положеннями пункту 21 Контракту передбачено, що відповідач зобов`язаний поставити продукцію позивачу-3 до 31.05.2018.

Розділом 7 Контракту передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань, що складає 0,1 % вартості непоставленої (недопоставленої) продукції за кожен день прострочення з боку відповідача, а за прострочення понад 30 днів з відповідача додатково стягується штраф в розмірі 7 % вказаної суми.

Додатковою угодою від 26.04.2018 № 1 до Контракту, строк дії Контракту сторонами було продовжено до 09.08.2018.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між позивачем та відповідачем Контракт за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Прокурор вказує, що станом на 09.08.2018 відповідачем не були виконані умови укладеного між сторонами спору Контракту, що призвело до звернення прокурора до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача 17.214.012,73 грн., з яких: 11.219.082,93 грн. - пеня та 5.994.929,80 грн. - штраф.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що відповідач не виконав зобов`язання у строк, встановлений Договором.

Проте, основною причиною невчасного виконання відповідачем зобов`язань за Договором є виконання останнім інших державних оборонних замовлень на виробництво і поставку продукції для міністерства оборони України.

Вказані обставини мають істотне значення для визначення розміру штрафних санкцій у вигляді пені та є підставою для їх зменшення виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Схоже правило міститься в частині 3 статті 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Право господарського суду зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, закріплено в пункті 3 частини 1 статті 83 ГПК України.

Також суд приймає до уваги той факт, що відповідачем добровільно сплачено 256.925,56 грн. пені ще до відкриття провадження у справі.

При зменшенні штрафних санкцій суд також враховує те, що відповідно до п. 6 Контракту рівень прибутку відповідача становиь 1 % витрат на складові та послуги сторонніх підприємств та 20 % решти витрат у складі виробничої собівартості продукції.

Крім того, відповідачем виконуються зобов`язання з обслуговування кредиту наданого під гарантію уряду (державна гарантія від 29.12.2016).

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про зменшення розміру штрафних санкцій, приймаючи до уваги майновий стан відповідача (бухгалтерська довідка від 14.05.2019) та виконання останнім інших державних оборонних замовлень на виробництво і поставку продукції для міністерства оборони України та обслуговування кредиту під гарантії уряду.

Суд вважає справедливим, розумним та необхідним зменшити розмір штрафних санкцій до 1.721.400,00 грн.

Заперечення відповідача в частині відсутності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді судом відхилені, оскільки вказане питання було вирішено судом при відкритті провадження у даній справі.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства "ХАРКІВСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО З МАШИНОБУДУВАННЯ ІМЕНІ О.О. МОРОЗОВА" (61001, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ПЛЕХАНІВСЬКА, будинок 126, ідентифікаційний код: 14310299) на користь ВІЙСЬКОВОЇ ЧАСТИНИ НОМЕР_1 (61070, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ АКАДЕМІКА ПРОСКУРИ, будинок 1, ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) 1.721.400 (один мільйон сімсот двадцять одна тисяча чотириста) грн. 00 коп.

3. Стягнути з державного підприємства "ХАРКІВСЬКЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО З МАШИНОБУДУВАННЯ ІМЕНІ О.О. МОРОЗОВА" (61001, Харківська обл., місто Харків, ВУЛИЦЯ ПЛЕХАНІВСЬКА, будинок 126, ідентифікаційний код: 14310299) на користь ВІЙСЬКОВОЇ ПРОКУРАТУРИ ОБ`ЄДНАНИХ СИЛ (84333, Донецька обл., місто Краматорськ, ВУЛИЦЯ МАЯКОВСЬКОГО, будинок 21, ідентифікаційний код: 39969443) 258.210 (двісті п`ятдесят вісім тисяч двісті десять) грн. 18 коп.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04 липня 2019 року

Суддя С.В. Балац