ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. Справа №914/1908/18

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Матущака О.І.,

Якімець Г.Г.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Укртрансгаз» б/н, б/д

на рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2019, суддя: Пазичев В.М.,

м. Львів, повний текст рішення складено 11.02.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпромсистема», м. Харків

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Укртрансгаз» від імені якого діє філія Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», м. Львів

про стягнення 177 125,03 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

10.10.2018 у Господарський суд Львівської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Спецпромсистема» (далі по тексту ТОВ «Спецпромсистема») до Публічного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Укртрансгаз» від імені якого діє філія Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» (далі по тексту Філія «Львівтрансгаз») про стягнення 177 125,03 грн., з яких: 163 965,56 грн. основної заборгованості, яка виникла у зв`язку з невиконанням п. 2.4 договору від 12.08.2016 щодо оплати виконаних позивачем робіт та 4 285,57 грн. 3% річних й 8 873,90 грн. інфляційних втрат, які нараховані за прострочення виконання обов`язку з оплати виконаних робіт в період з 22.11.2017 по 05.10.2018.

Підставами позовних вимог зазначає ст.ст. 95, 525, 526, 530, 610, 625 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 31.01.2019 вищеазазначений позов задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецпромсистема» суму основного боргу в розмірі 163 965,56 грн., 4285,57 грн. 3% річних, 8 873,90 грн. інфляційних втрат.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач не оплатив виконані позивачем роботи, які обумовлені в п. 1.1 договору, які в порядку, визначеному п. 2.4. договору, здані відповідачу згідно з актом приймання- передачі виконаних робіт та іншими документами, оформленими у відповідності до розділу 3 даного договору. У зв`язку з цим суд задоволив й похідні вимоги про стягнення 3% річних й інфляційних втрат, які нараховані за прострочення виконання обов`язку з оплати виконаних робіт.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та порушенням норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Суд першої інстанції не врахував, що позивач всупереч п. 1.1, 2.4 договору звернувся для отримання висновку до Державного підприємства Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТ-РЕКОНСТРУКЦІЯ», а не до Державного підприємства «Укрдержбудекспертиза, позитивний висновок якого є передумовою для виникнення у відповідача обов`язку щодо оплати виконаних робіт.

Узагальнені доводи та заперечення позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Спецпромсистема» заперечило проти доводів апеляційної скарги, вважаючи висновки суду першої інстанції законними та обґрунтованими.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 8 ГПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення 177 125,03 грн., що становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1921,00 грн. * 100 = 192 100,00 грн.), вказана справа підлягає розгляду судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин вбачається, що між ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» (замовник, надалі відповідач) та ТОВ «СПЕЦПРОМИСТЕМА» (підрядник, надалі позивач) було укладено договір підряду на проектні та пошукові роботи від 12.08.2016 (надалі договір).

Предметом цього договору є зобов`язання підрядника виконати проектно-вишукувальні роботи по об`єкту «Реконструкція системи протипожежної сигналізації приміщень компресорної станції «Бібрка» Бібрського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів» (стадія «Проект» та «Робоча документація»), розташованого в м. Бібрка Перемишлянського району Львівської області.

Згідно завдання замовника на проектування об`єкту будівництва, що додається до цього договору (додаток № 1), передбачено проведення експертизи проектної документації в органах ДП «Укрдержбудекспертиза», а замовник зобов`язався прийняти та оплатити ці роботи.

Згідно додаткової угоди №1 до договору від 30.12.2016 (надалі додаткова угода), зі змінами у пункт 1.3. договору, - строк виконання робіт склав 414 календарних днів з моменту підписання договору (додаток № 2); зі змінами у пункт 2.2. договору - договірна вартість робіт згідно кошторисів (додаток № 3) та протоколу договірної ціни (додаток № 4) складає 169 255,07 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 28 209,18 грн.; зі змінами у пункт 9.5. договору - договір набирає чинності з дати його укладення і діє до 31.12.2017, а в частині розрахунків - до повного виконання.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Згідно зі ст.174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до частин 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, спірні правовідносини виникли з укладеного між сторонами договору, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно п. 2.4. договору, оплата за виконані у повному обсязі роботи, зазначені в п. 1.1. цього договору, здійснюється на підставі акта приймання - передачі виконаних робіт та документів, оформлених у відповідності до розділу 3 даного договору, протягом 30 банківських днів, після надання замовнику позитивного висновку ДП «Укрдержбудекспертиза».

Судами встановлено, що сторони підписали 06.10.2017 акт №3 приймання-передачі виконаних робіт за договором 12.08.2016. За цим актом, з урахуванням ПДВ, загальна вартість робіт складає 163 965,56 грн.

Також встановлено, що позивач звернувся для проведення експертизи проектної документації до Державного підприємства Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», а не до ДП «Укрдержбудекспертиза», як було передбачено п. 1.1. Договору.

Звернення позивача до експертної організації Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» для отримання експертного висновку було обумовлено тим, що ДП «Укрдержбудекспертиза» на момент звернення мала велику кількість звернень на проведення експертизи, мала великий обсяг робіт, та виконувала їх з запізненням. Окрім того, Науково-дослідний та проектно-вишукувальний інститут «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» також, як і ДП «Укрдержбудекспертиза», входить до Переліку експертних організацій, що відповідають Критеріям, встановленими наказом Мінрегіону від 15.08.2017 р. № 204, та даний Інститут також може проводити експертизу проектів будівництва (Перелік знаходиться на сайті Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України).

Відповідно до п. 2 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», експертиза проектів будівництва проводиться в установленому Кабінетом Міністрів України порядку експертними організаціями незалежно від форми власності, які відповідають критеріям, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування, відомості про які внесені таким органом, або на підставі делегованих повноважень саморегулівною організацією у сфері архітектурної діяльності за відповідним напрямом підприємницької діяльності (у разі її утворення) до переліку експертних організацій.

Таким чином, проведення експертизи Науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» чи в будь-яких інших експертних організаціях, що внесені до Переліку, відповідає Критеріям, встановленим наказом Мінрегіону від 15.08.2017 р. № 204, а також відповідає вищезазначеним положенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», та вони мають право проводити експертизу проектів будівництва.

Крім того, на запит позивача, щодо проведення експертизи проектної документації в іншій експертній організації ніж та, що зазначена в договорі, відповідач надав лист-погодження, згідно якого останній не заперечує щодо проведення експертизи проектної документації в будь-якій експертній організації, що визначені Мінрегіоном та відповідно, внесені до «Переліку експертних організацій, що відповідають критеріям наказу Мінрегіону від 15.08.2017 р. № 204 та можуть провести експертизу проектів будівництва".

Враховуючи вищезазначене, сторонами відповідно до ст. 181 ГК України змінені умови договору в цій частині, а тому позивач обгрунтовано звернувся за експертизою до Науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ». Зважаючи на наведене спростовуються доводи апеляційної скарги в цій частині.

На підставі накладної №2 від 21.11.2017, разом з проектом та робочою документацією, позивачем був переданий, а відповідачем прийнятий експертний звіт Науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» за №3474/е/17-КД/П від 09.10.2017, що підтверджує факт отримання відповідачем висновку належної проектної організації.

Згідно з зазначеним експертним звітом за результатами розгляду кошторисної документації і зняття зауважень встановлено, що зазначена кошторисна документація, яка враховує обсяги робіт, передбачені відомістю обсягів робіт та робочим проектом, складена відповідно до вимог ДСТУ Б Д. 1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва».

Згідно п. 3.5. договору, замовник протягом 5 (п`яти) календарних днів від дня одержання документів, зазначених в п. 3.2 договору, зобов`язаний відправити підряднику підписаний акт приймання-передачі виконаних робіт або мотивовану відмову від прийняття робіт.

Пунктом 3.6. договору передбачено, що, у випадку мотивованої відмови замовника від підписання акта приймання-передачі виконаних робіт, сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок та строків їх виконання. Але зазначений акт не був підписаний з боку замовника - відповідача, роботи прийняті, претензії з боку відповідача були відсутні.

Таким чином, після отримання експертного висновку, виконаного Науково-дослідним та проектно-вишукувальним інститутом «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», підписання акту №1 приймання-передачі виконаних робіт від 06.10.2017, відповідач не надав своїх заперечень чи претензій щодо належності експертного висновку.

З цих підстав, місцевий господарський суд дійшов до правильного висновку, що роботи вважаються прийнятими.

Натомість, судом першої інстанції правильно встановлено, що після спливу строку, передбаченого п. 2.4. договору, оплата ПАТ «УКРТРАНСГЛЗ» перед ТОВ «СПЕЦПРОМИСТЕМА» не проведена, вартість виконаних робіт у сумі 163 965,56грн. не сплачена.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України встановлюється, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Статтею 617 Цивільного Кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Таким чином, місцевий суд дійшов до правильного висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення 163 965 грн. 56 коп. основної заборгованості.

Щодо нарахованих позивачем 3% річних за несвоєчасну сплату вартості виконаних робіт, апеляційний господарський суд, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем сум 3% річних апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість стягнення4 285,57 грн. 3% річних.

Щодо нарахованих позивачем інфляційних втрат за несвоєчасну сплату вартості спожитих послуг, апеляційний господарський суд, зазначає наступне.

В листі Верховного Суду України №62-97р від 03.04.1997 «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» зазначається, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно слід рахувати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з врахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем сум інфляційних втрат апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість стягнення 8 873,90 грн. інфляційних втрат.

Відтак, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та, відповідно, підстав для задоволення апеляційної скарги.

Наведені доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини по справі та його правильні висновки, а тому апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Укртрансгаз» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2019 залишенню без змін.

Доводи, викладені у відзиві, зводяться до обґрунтованості рішення першої інстанції, з чим колегія суддів погоджується.

За таких обставин, оскільки порушень вимог як матеріального так і процесуального апеляційним судом не встановлено при прийнятті рішення судом першої інстанції, тому підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи залишення апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про залишення за апелянтом судового збору в розмірі 3 984,00 грн., який сплачений згідно з платіжним дорученням за №1732 від 26.02.2019.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 276, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

рішення Господарського суду Львівської області від 31.01.2019 у справі №914/1908/18 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерне товариство «Укртрансгаз» залишити без задоволення.

Судовий збір в розмірі 3 984,00 грн. залишити за апелянтом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст. ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: С.М. Бойко

Судді: О.І. Матущак

Г.Г. Якімець

Повний текст постанови складено 03.07.2019.