РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

01.07.2019Справа № 910/5009/19

За позовомКомунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Київцентртепло»
простягнення 3 843 846,81 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Єрмак Т.Ю.

Представники сторін:

від позивача:Соловей С.М.
від відповідача:не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальний заклад Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» (надалі КЗ «Київська обласна клінічна лікарня») звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київцентртепло» (надалі ТОВ «Київцентртепло») про стягнення 3 843 846,81 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з відшкодування вартості холодної води та електроенергії за договором від 27.10.2014, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі стягнення 3 843 846,81 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.05.2019.

Розгляд справи неодноразово відкладався з незалежних від суду обставин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 01.07.2019.

Представник позивача в судове засідання з`явилася, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з частиною 4 статті 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.04.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24.

Однак, 10.05.2019 конверт з ухвалою суду від 22.04.2019 було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку з відміткою «відсутній адресат».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про невручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалою про відкриття провадження у справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, ухвалу суду від 30.05.2019 про призначення підготовчого судового засідання на 10.06.2019 відповідачем було отримано, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №716.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, і його неявка не перешкоджає розгляду справи, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору.

Суд відзначає, що при виготовленні ухвали Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 допущено технічну описку в зазначенні суми стягнення, яка потягла за собою аналогічні описки в подальших процесуальних документах.

При цьому, допущена в ухвалах Господарського суду міста Києва від 22.04.2019, 10.05.2019, 30.05.2019 та 10.06.2019 описка, яка не змінює змісту ухвал та не зачіпає їх суті, підлягає виправленню, і ухвалення судового рішення у даній справі здійснюється з урахуванням вірної суми стягнення.

В судовому засіданні 01.07.2019 судом проголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.10.2014 між КЗ «Київська обласна клінічна лікарня» (виконавець) та ТОВ «Київцентртепло» (замовник) був укладений договір про відшкодування спожитих котельнею холодної води та електроенергії (надалі «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого замовник користується нежитловим приміщенням площею 190,00 кв.м, яке розташоване в окремій будівлі (котельні), за адресою: 04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 1 (майно).

Пунктом 1.3 Договору визначено, що його предметом є відшкодування спожитих замовником холодної води та електроенергії для виробництва теплової енергії та гарячої води (послуги).

Згідно з п. 4.1 Договору виконавець не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику рахунки фактури, а також акт наданих послуг, в якому вказується кількість та вартість наданих послуг.

За змістом п. 4.2 Договору оплата послуг здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

Позивач вказує, що у період з січня 2017 по квітень 2018 року відповідач користувався орендованим у позивача майном та споживав електроенергію, а також холодну воду, вартість яких ним мала бути відшкодована.

На підтвердження надання послуг з постачання електроенергії на суму 2 351 283,92 грн. та холодної води на суму 1 492 562,89 грн. позивачем долучені до матеріалів справи акти здачі-прийому виконаних робіт з відшкодування витрат електроенергії за період з 01.01.2017 по 31.01.2018, акти виконаних робіт за період з 01.02.2018 по 30.04.2019, а також аналогічні акти, якими зафіксовано вартість холодної води.

Спір у справі виник у зв`язку з неналежним, на думку позивача, виконанням грошового зобов`язання за Договором на загальну суму 3 843 846,81 грн.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Договору у період з січня 2017 по квітень 2018 року позивачем були надані, а відповідачем прийняті послуги із забезпечення орендованого відповідачем майна (котельні) електроенергією та холодною водою на загальну суму 3 843 846,81 грн.

На підтвердження викладених обставин позивачем долучені до матеріалів справи підписані уповноваженими представниками сторін акти здачі-прийому виконаних робіт за період з 01.01.2017 по 31.01.2018, а також акти виконаних робіт за період з 01.02.2018 по 30.04.2019.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п.п. 4.1, 4.2 Договору, суд приходить до висновку, що заборгованість відповідача становить 3 843 846,81 грн., а строк виконання грошового зобов`язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 3 843 846,81 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Управлінням освіти обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги КЗ «Київська обласна клінічна лікарня» про стягнення з ТОВ «Київцентртепло» заборгованості у розмірі 3 843 846,81 грн. є правомірними та обґрунтованими, а відтак задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київцентртепло» (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24; ідентифікаційний код 39391808) на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, 1; ідентифікаційний код 01993701) заборгованість у розмірі 3 843 846 (три мільйони вісімсот сорок три тисячі вісімсот сорок шість) грн. 81 коп. та судовий збір у розмірі 57 657 (п`ятдесят сім тисяч шістсот п`ятдесят сім) грн. 70 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.07.2019.

Суддя В.П. Босий