СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2019 р. Справа № 917/19/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Сіверін В.І., суддя Хачатрян В.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство" (вх. №1494 П/1-42) на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2019 у справі № 917/19/18,

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал-Страхування", вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056,

до Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство", вул. Соборності, 41-А, м. Полтава, Полтавська область, 36003,

про стягнення 45224,07 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Арсенал-Страхування" звернулось до Господарського суду Полтавської області з позовом до Комунального підприємства Обєднане готельне господарство про відшкодування збитків в порядку регресу в розмірі 45 224,07 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 27.03.2019 у справі № 917/19/18 позов задоволено повністю; стягнуто з Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство" (вул. Соборності, 41-А, м. Полтава, Полтавська область, 36003; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал-Страхування" (вул. Борщагівська, 154, м. Київ, 03056; ) 45224,07 грн відшкодування за завдані збитки, 1600,00 грн судового збору.

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обгрунтуванні апеляційної скарги наголошує, що позивачем не доведено:

1)факт пошкодження автомобіля падінням снігу з даху готельного комплексу Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство";

2)факт допущення Комунальним підприємством "Об`єднане готельне господарство" бездіяльності у вигляді недотримання обов`язків з виконання необхідних робіт по утриманню належного йому на балансі нерухомого майна,

3)можливості завдання шкоди автомобілю падінням снігу з даху будівлі, оскільки не доведено місцезнаходження транспортного засобу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство" на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2019 у справі № 917/19/18; вирішено розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство" на рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2019 у справі № 917/19/18 здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи повідомлень відділення поштового зв`язку копію вищевказаної ухвали суду від 14.05.2019 позивачем отримано 30.05.2019, відповідачем -28.05.2019.

30.05.2019 від Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5303), в якому позивач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2019 у справі № 917/19/18 без змін.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду апеляційної скарги в даній справі у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги в порядку спрощеного письмового провадження, в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2019 у справі № 917/19/18 відповідає в повній мірі нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.08.2016 між позивачем (страховик за договором) та громадянином ОСОБА_1 (страхувальник за договором) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №75/16-Т/П (Том 1, а.с. 46-51).

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно п. п. 4, 5 Договору предметом Договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом, марка Renault, модель Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , реєстраційне свідоцтво СХО 483251, номер кузова VF 14 НОМЕР_2 , рік випуску 2016 (далі - автомобіль).

08.12.2016 страхувальник Лобанов ОСОБА_2 звернувся до страховика (позивача) із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за Договором (Том 1, а.с. 19), відповідно до якої зазначено, що 08.12.2016 приблизно о 23 год. 40 хв. заявником було виявлено, що на його автомобіль, що знаходився на автостоянці КП "Об`єднане готельне господарство", що розташована за адресою: 36003, м. Полтава, вул. Соборності, 41А, впала глиба снігу і пошкодила його дах.

Також подію зафіксовано працівниками поліції 08.12.2016 (Том 1, а.с. 11) та відібрано у ОСОБА_1 пояснення 09.12.2016 (Том 1, а.с. 12).

09.12.2016 представником позивача за участі ОСОБА_1 було здійснено огляд транспортного засобу, про що складено акт огляду транспортного засобу (дефекту відомість), згідно якого зафіксовано "пошкодження криші вмятина + деформація" застрахованого автомобіля (Том 1, а.с. 18).

Позивачем вказану подію визнано страховою та складено страхові акти за Договором страхування № 75/16-Т/П від 17.08.2016 № 75/16-Т/П-4-1 від 26.12.2016 та № 75/16-Т/П-4-2 від 23.01.2017 (Том 1, а.с. 13), якими зафіксовано, що в результаті страхової події 08.12.2016 о 23 год. 40 хв., що сталась за адресою м. Полтава, вул. Соборності, 41А, був пошкоджений автомобіль Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова VF 14 НОМЕР_2 , рік випуску 2016.

В матеріалах справи також містяться розрахунки страхового відшкодування від 26.12.2016 на суму 40778,25 грн. та від 23.01.2016 на суму 4445,82 грн. здійснені фахівцем позивача.

За замовленням гр. ОСОБА_1 Товариством з обмеженою відповідальністю "Соллі Плюс Полтава" 31.01.2017 було виконано роботи з ремонту пошкодженого автомобіля, що підтверджується актом виконаних робіт № А0008223 від 31.01.2017 (Том 1, а.с. 17). На оплату виконаного ремонту ТОВ "Соллі Плюс Полтава" виставлено рахунки Лобанову О.В. № від 23.12.2016 на суму 40778,25 грн. та № від 16.01.2017 на суму 4445,82 грн. (Том 1, а.с. 16).

У заяві щодо напрямку виплати та/або доплати страхового відшкодування КАСКО від 26.12.2016 ОСОБА_1 просив позивача здійснити виплату страхового відшкодування на рахунок ТОВ "Соллі Плюс Полтава" (Том 1, а.с. 33).

У зв`язку з цим позивачем перераховано суму страхових виплат за Договором в розмірі 45224,07 грн саме на рахунок ТОВ "Соллі Плюс Полтава", що підтверджується платіжними дорученнями № 37881 від 27.12.2016 та № 57573 від 24.01.2017 (Том 1, а.с. 14).

Позивач стверджує, що на момент пошкодження автомобіля, останній знаходився на території готельного комплексу Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство", що розташована за адресою: 36003, м. Полтава, вул. Соборності, 41А. Даний факт підтверджується, зокрема, рахунком № 495 від 05.12.2016 за користування послугами автостоянки, виписаного ОСОБА_1 відповідачем та фіскальним чеком про оплату ОСОБА_1 вказаних послуг.

Вважаючи, що до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 12.03.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2018, в позові відмовлено. Суди визнали, що позивачем не доведено неправомірну поведінку відповідача, що виключає стягнення з нього збитків в порядку регресу.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.12.2018 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 30.08.2018 та рішення Господарського суду Полтавської області від 12.03.2018 у справі № 917/19/18, скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи судові рішення Верховний Суд зазначив про неповне дослідження судами обставини протиправності поведінки відповідача та, як наслідок, наявності причинного зв`язку між такою поведінкою та сумою коштів, стягнення якої є предметом даного позову. Зокрема касаційний суд наголосив про необхідність встановлення судами обставини знаходження автомобіля на відстані від будівлі Готелю, що унеможливила б падіння снігу саме з цієї будівлі на нього, як підстави для відмови в задоволенні позову.

Під час нового розгляду спору судом встановлено наявність складу цивільного правопорушення: шкоди пошкодження майна (автомобіля) ОСОБА_1 , протиправної поведінки відповідача- невиконання п. 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій; причинного зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою (саме в результаті невиконання своїх обов`язків відповідачем була спричинена шкода автомобілю), та вини відповідача, в силу недоведення її відсутності відповідачем.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів враховує таке.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є сума збитків, заявлена Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Арсенал-Страхування" в порядку регресу згідно статті ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

Згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки, переходить до страховика лише у разі якщо останній виплатив страхове відшкодування у відповідності з договором майнового страхування.

Таким чином, підставою задоволення позову є доведення з боку позивача наявності складу збитків в розумінні вимог законодавства.

Відповідно до ст. 22 ЦК України під збитками як різновидом майнової шкоди розуміються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом ст. 1166 ЦК для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Аналізуючи обставини справи на предмет наявності збитків колегія суддів зазначає таке.

В даному випадку під збитками позивачем заявлена сума відновлювального ремонту даху автомобіля, пошкодженого шляхом падіння на нього глиби снігу.

На підтвердження існування відповідного пошкодження позивачем надано пояснювальну записку, складену інспектором поліції Василенко С.О. 09.12.2018, в якій було зафіксовано факт наявності глиби снігу на даху автомобіля Renault Logan, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Крім того відповідна обставина була зафіксована ОСОБА_1 шляхом фото та відео зйомки на мобільний пристрій та досліджена позивачем при вирішенні питання настання страхового випадку.

На противагу даним доказам з боку відповідача надано Журнал реєстрації в`їзду і виїзду автотранспорту (Том 1, а.с. 80-85) в якому зроблено відмітку, що автомобіль фізичної особи ОСОБА_1 . при заїзді на територію готельного комплексу Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство" вже був пошкоджений (пошкодження - вм`ятина).

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достовірність і достатність доказів - дві важливі характеристики доказів, які використовуються і для розкриття сутності доказів, і для їх оцінки.

Доказ визнається судом достовірним, якщо в результаті його перевірки та дослідження з`ясовується, що містяться в ньому відомості відповідають дійсності.

Насамперед достовірний доказ має бути отримано з доброякісного джерела інформації.

Втім, Журнал реєстрації в`їзду і виїзду автотранспорту, як засіб фіксування факту проїзду на територію відповідача, є лише внутрішнім одностороннім документом підприємства.

Так, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження належності ведення останнього, відсутні відомості щодо наявності особи, відповідальної за правильність ведення журналу, а відтак і інформації що в ній міститься. Окрім цього вказаний журнал не містить опису локалізації зафіксованого пошкодження (вм`ятини), у зв`язку з чим вказаний запис не може розглядатися в якості фіксації пошкодження саме даху автомобіля.

Зазначене вище в сукупності виключає можливість зарахування наявної в Журналі реєстрації в`їзду і виїзду автотранспорту (Том 1, а. с. 80-85) інформації як достовірної та належної.

Відповідач зазначає, що у нього є обґрунтовані підстави вважати, що погодні умови на час, коли стався страховий випадок, були такими, за яких неможливо вести мову про накопичення льоду на даху будинку. Так, відповідачем надано копію листа Полтавського обласного центру з гідрометеорології № 32-03-41/88 від 27.02.2018 (Том 1, а.с. 102), згідно якого вдень 08.12.2016 відбувалось різке підвищення температури з -10 до +1. Висота снігового покриву в період 06-08 грудня 2016 року на метеостанції Полтава становила 18 см.

Отже, суд вважає, що вказаний лист Полтавського обласного центру з гідрометеорології свідчить про протилежне. З його змісту можна зробити висновок про те, що на дату події висота снігового покриву була досить значною (18 см), до того ж відбулося значне потепління, що могло спричинити обледеніння даху та зсув снігово-льодової брили.

Таким чином, вказані заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи та не підтверджені жодними доказами.

За таких обставин, всупереч позиції апелянта, колегія суддів вважає доведеним з боку позивача наявність збитків - суми відновлювального ремонту даху автомобіля, пошкодженого саме шляхом падіння на нього глиби снігу.

Доведеною з боку позивача є також протиправна поведінка Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство", яка зумовила можливість відповідного падіння снігу з даху будівлі.

Згідно з п. 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України № 76 від 17 травня 2005 року, та п. 1.1.8.6. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України № 150 від 10 серпня 2004 року, балансоутримувач зобов`язаний регулярно виконувати роботи по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду.

Тобто, відповідач, як балансоутримувач будинку був зобов`язаний регулярно виконувати роботи по скиданню з дахів і покрівель снігу та льоду. Те, що на його території на автомобіль впала глиба снігу вказує на неналежне виконання ним вказаного обов`язку.

Одночасно колегія суддів вважає доведеним причинно наслідковий зв`язок та вину відповідача у пошкодженні даху автомобіля падінням на нього глиби снігу з даху підприємства Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство", власник якого мав обов`язок його завчасного прибрання.

За змістом частини 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 21.12.2018 по цій справі обов`язок доведення відсутності вини покладається саме на особу, яка завдала шкоди, і у разі доведення відсутності вини така особа звільняється від цивільної відповідальності.

Тобто, відсутність вини у завданні шкоди застрахованому позивачем автомобілю повинен доводити саме відповідач.

Судом встановлено, що автомобіль знаходився на території відповідача, що не спростовується відповідачем, за поясненнями представника відповідача на цій території є черговий (охорона). В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення чи свідчення вказаної особи (заява свідка), а також відповідачем не надані суду матеріали фіксації (відеофіксації) місця події.

Разом з тим, 08.12.2016 на місце страхової події була викликана поліція. Представник відповідача (черговий) пропускав поліцейських на охоронювану територію для фіксування події. Отже, він знав про вказаний випадок і мав би брати участь в його фіксуванні та повідомити про подію керівництво відповідача.

Колегія суддів погоджується з позицією апелянта, що з матеріалів справи неможливо чітко визначити місцезнаходження автомобіля. Однак факт його знаходження на території відповідача не заперечується та інформація викладена в матеріалах національної поліції щодо настання страхового випадку внаслідок падіння із даху будівлі відповідача глиби снігу відповідачем належними та допустимими доказами не спростована.

За таких обставин, матеріалами справи підтверджується склад цивільного правопорушення, а саме, шкода завдана майну (автомобілю) Лобанова ОСОБА_3 ., протиправна поведінка відповідача, що полягала у невиконанні п. 1.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою (саме в результаті невиконання своїх обов`язків відповідачем була спричинена шкода автомобілю), та вина відповідача, відсутність якої останнім не доведена.

Оскільки позов є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Таким чином, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об`єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Ураховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені відповідачем, у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1, ч.1 ст.275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Об`єднане готельне господарство" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 27.03.2019 у справі № 917/19/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя В.І. Сіверін

Суддя В.С. Хачатрян