ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 року м.Дніпро Справа №904/5003/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін апеляційну скаргу Приватного підприємства «Зігфрід-М», м. Дніпро на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019р.(суддя Петренко І.В.) у справі №904/5003/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м. Запоріжжя

до Приватного підприємства «Зігфрід-М», м. Дніпро

про стягнення сплаченого страхового відшкодування

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства «Зігфрід-М» про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і сумою сплаченого страхового відшкодування у розмірі 27371,04 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 позовні вимоги задоволені частково. З відповідача на користь позивача стягнуто 15987,00 грн. сплаченого страхового відшкодування і 1029,18 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Приймаючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що що сума виплаченого позивачем потерпілому страхового відшкодування становить 51796,77грн і саме в межах цієї суми до позивача перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні.

Відповідальність відповідача обмежена різницею між фактичним розміром завданої шкоди (51796,77грн.) і сумою страхового відшкодування (35809,77грн.). Відповідно, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 15987,00грн.

Вимоги у розмірі 11384,04грн., які позивачем утримано в рахунок оплати ОСОБА_1 договору страхування №3354441 від 17.09.2015 не є сумою страхового відшкодування, а відтак не підлягають задоволенню за рахунок відповідача.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись із зазначеним рішенням, Приватне підприємство «Зігфрід-М» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення місцевого господарського суду від 27.03.2019р. у справі №904/5003/18 частково, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково і стягнути з відповідача 1796,77 грн., тобто різницю між фактично виплаченою сумою (51796,77 грн.) і лімітом забезпеченої відповідальності відповідача (50000,00 грн.).

Узагальнення доводів апеляційної скарги :

ПП «Зігфрід-М» визнає позов в частині відшкодування збитків, що перевищують ліміт страхового відшкодування, а саме: 51796,77грн (сума виплаченого страхового відшкодування позивачем) -50 000,00грн (ліміт страхового відшкодування) = 1 796, 77грн.

Разом з тим вважає, що судом порушені норми матеріального права, а саме ст. 993 ЦК України і ст. 27 Закону України «Про страхування». Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту цивільно-правової відповідальності.

Скаржник зазначає, що подане ним 11.12.2018р. до суду першої інстанції клопотання про витребування доказів у позивача, а саме документів, заяв, висновку експерта на підставі яких ПрАТ «Київський страховий дім» здійснив виплату позивачу саме у розмірі 35 809,77грн відповідача ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 2203.2019 у справі № 904/5003/18 було повернуто без розгляду.

З матеріалів справи взагалі неможливо встановити з яких підстав страховиком відповідача здійснено виплату позивачу саме 35 809,77грн.

Посилаючись на висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 03.10.2018 у справі № 760/15471/15-ц стосовно того, що страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано та передчасно поклав обов`язок з відшкодування шкоди в межах ліміту страхового відшкодування на відповідача, що безумовно суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погодився з доводами, викладеними у апеляційній скарзі, просить залишити рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019 без змін. Позивач вказує, що керуючись ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ПрАТ «Київський страховий дім» було відшкодовано ПрАТ «УАСК АСКА» суму відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу запчастин автомобіля «Мазда 6», державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП та за мінусом ПДВ у розмірі 35809,77 грн. Тобто, ПрАТ «Київський страховий дім» виконало свої зобов`язання перед ПрАТ «УАСК АСКА».

Страхова компанія зазначає, що ст.ст. 1187, 1188 ЦК України відносяться до спеціальних деліктів, які передбачають особливості суб`єктного складу відповідальних осіб (коли обов`язок відшкодування шкоди покладається не на безпосереднього заподіювача, а на іншу вказану у законі особу власника джерела підвищеної небезпеки) та встановлюють покладення відповідальності за завдання шкоди незалежно від вини заподіювача.

Як страховик потерпілої особи позивач вказує, що виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі, і відповідно до ст. 993 ЦК України ст. 27 Закону України «Про страхування» набув право вимоги, яке вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач заперечує твердження відповідача щодо того, що страхова компанія ПрАТ «Київський страховий дім» виплатила страхове відшкодування з урахуванням зносу, а не відповідно до ліміту. Відповідач не врахував, що сума відшкодування, виплаченого ПрАТ «Київський страховий дім» в порядку регресу позивачу у розмірі 35809,77 грн., визначена із урахуванням фізичного зносу пошкодженого автомобіля, а розмір реальних збитків, необхідних для відновлення пошкодженої речі, які відшкодовані ПрАТ «УАСК «АСКА» потерпілому становлять 63180,81 грн., відтак різниця між цими сумами має бути відшкодована ПП «Зігфрід-М» відповідно до правил ст. 1194 ЦК України.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду у складі колегії суддів: головуючого судді: Дарміна М.О., суддів: Іванова О.Г., Березкіної О.В. від 26.04.2019 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Зігфрід-М». Розгляд апеляційної скарги ухвалено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

У зв`язку з відпусткою судді Березкіної О.В. на підставі розпорядження керівника апарату суду №737/19 від 25.06.2019 здійснено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.06.2019 справу передано колегії суддів у складі: головуючого судді: Дарміна М.О(доповідач)., суддів: Іванова О.Г., Антоніка С.Г.

Ухвалою суду від 25.06.2019 визначеною колегією суддів справа прийнята до свого провадження.

Як правильно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

17.09.2015 між Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (Страховик) і ОСОБА_1 (Страхувальник) укладено договір СТД №3354441 страхування транспортного засобу на умовах програми «Прем`єр-форте» (а.с. 6-16)

Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.01.2016 у справі №201/52/16-п (а.с. 17) ОСОБА_2 . ОСОБА_3 . 16.12.2015 року о 13:00 год. в м. Дніпропетровську на вул. Титова, керуючи автомобілем ВАЗ н.з. НОМЕР_2 не витримав безпечну дистанцію (інтервал) в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Мазда н.з. НОМЕР_1 пед керуванням водія ОСОБА_4 . Під час ДТП автомобілям завдані механічні ушкодження. Травм ніхто не отримав.

ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

16.12.2015 ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» із заявою потерпілого про збитки транспортному засобу, яка зареєстрована страховою компанією за вхідним №58701.(а.с. 98)

Страховиком відшкодовано Страхувальнику 51796,77 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №7607 від 19.01.2016 на суму 15000,00грн (а.с. 105), №7865 від 22.01.2016 21878,73грн (а.с. 104) і №9970 від 29.03.2016 на суму 14918,04грн (а.с. 106).

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Правовідносини сторін виникли в зв`язку з відшкодуванням позивачем в межах договору страхування транспортного засобу СТД № 3354441 своєму страхувальникові (Алексеєнко Д.Г.) 51 796,77грн.

Відповідно до п. 2.6..1. укладеного між Приватним акціонерним товариством «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (Страховик) і ОСОБА_1 (Страхувальник) договору СТД №3354441 від 17.09.2015 страхування транспортного засобу на умовах програми «Прем`єр-форте, страховий ризик «Збитки» визначений як пошкодження або знищення транспортного засобу або його частин внаслідок, зокрема дорожньо-транспортної пригоди (ДТП).

Розділом VІІ договору встановлено, що величина матеріального збитку розраховується на підставі калькуляції вартості відновлювального ремонту на фірмовій (гарантійній) СТО з урахуванням умов, викладених у п. 4.2. цього договору.

За п.4.2. договору розмір матеріального збитку у випадку пошкодження застрахованого транспортного засобу розраховується на дату настання страхового випадку на основі даних огляду пошкодженого транспортного засобу, калькуляції вартості відновлювального ремонту на СТО, висновком експерта товарознавця, складеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України і чинної на дату настання події.

Сума матеріального збитку розраховується на підставі вартості відновлювального ремонту на фірмовій (гарантійній) СТО, але не більше величини збитків, розрахованої відповідно до Методики та збільшеної на 20%.

Оплата володільцем автомобіля відновлювального ремонту на загальну суму 70200,90 грн підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордера №1 від 18.12.2015, №2 від 21.12.2015, №3 від 22.12.2015, №4 від 23.12.2015, №5 від 24.12.2015, №6 від 25.12.2015, №7 від 26.12.2015, №8 від 28.12.2015, (а.с. 94-97).

Предметом позову є вимога про відшкодування сплаченого страхового відшкодування у розмірі 27 371,04 грн.

Як вказано вище, судом першої інстанції встановлено і підтверджено матеріалами справи відшкодування позивачем Страхувальнику на підставі страхових актів № 1480/10 від 18.01.2016р. та 1480/10 від 16.03.2016р. 63180,81 грн, з яких 51796,77 грн було перераховано на рахунок Страхувальника, а 11384,04 грн утримано відповідно до його заяви. Суд першої інстанції правильно звернув увагу на ту обставину, що сума 11384,04 грн., яка була утримана Страховиком відповідно до заяви Страхувальника, не може бути включена до суми страхового відшкодування, оскільки, як вбачається з розрахунку страхового відшкодування №1480/10 від 18.01.2016 ця сума була утримана в рахунок оплати договору страхування №3354441 від 17.09.2015 (а.с. 56).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині того, що вимоги у розмірі 11384,04грн., які позивачем утримано в рахунок оплати договору страхування №3354441 від 17.09.2015 не є сумою страхового відшкодування, оскільки, вони були утримані позивачем в рахунок оплати договору страхування №3354441 від 17.09.2015р., а тому правомірно в задоволені цієї частини позовних вимог відмовлено.

Доводи ПрАТ «УАСК АСКА» щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі 27 371,04 грн, в тому числі і вищезазначених 11384,04 грн відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З урахуванням позиції Приватного підприємства «Зігфрід-М» щодо визнання ним позовних вимог по відшкодуванню збитків, що перевищують ліміт страхового відшкодування у розмірі 1 796, 77грн (51796,77грн (сума виплаченого страхового відшкодування позивачем) -50 000,00грн (ліміт страхового відшкодування за шкоду майну відповідно до полісу АІ 4258249 )) колегія суддів не перевіряє правильність висновків місцевого господарського суду щодо правильності визначення суми страхового відшкодування, здійсненного позивачем.

Крім цього в межах доводів апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність визнання ОСОБА_5 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відхилення доводів ОСОБА_5 відносно того, що в день, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, він не виконував службових обов`язків працівника відповідача і керував автомобілем у вільний від роботи час.

Відповідно до пунктів 9.1, 9.2 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заявами по суті справи , відповідно до частини 2 статті 161 Господарського процесуального кодексу України, є : позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

З позицій сторін, які викладені в заявах по суті, а саме позовної заяви (а.с. 2-5) та відзиву (а.с.139-144), колегія суддів вважає встановленим, що на час виникнення спірних правовідносин цивільно- правова відповідальність Приватного підприємства «Зігфрід-М», як власника наземного транспортного засобу "ВАЗ" державний номер НОМЕР_2 була застрахована ПрАТ "Київський страховий дім" (поліс АІ 4258249).

Також, колегія суддів з вищезазначених обставин, вважає встановленим , що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, в межах якої ПрАТ "Київський страховий дім" зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов полісу АІ 4258249 становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Учасники справи згідно з її матеріалами мають декілька зобов`язань :

Договірне зобов`язання між ПрАТ «УАСК АСКА» і ОСОБА_1 - за договором добровільного майнового страхування СТД № 3354441 ;

Деліктне зобов`язання між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Зігфрід-М» - із завдання шкоди внаслідок ДТП;

Договірне зобов`язання між Приватним підприємством «Зігфрід-М» і ПрАТ «Київський страховий дім» - за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс АІ 4258249).

ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» звернулась до ПП «ЗІГФРІД-М» з претензією №372-15/2 від 19.07.2018 щодо виплати страхового відшкодування в порядку регресу на підставі ст. 1194 ЦК України 27371,04 грн., враховуючи загальну суму відшкодування за договором страхування транспортного засобу, яку виплатило ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» своєму страхувальнику 63180,81 грн. і суму, відшкодовану ПрАТ «Київський страховий дім» -35809,77 грн. (а.с 107-109).

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

За приписами ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема у випадках, установлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні норми наведені у ст. 27 Закону України «Про страхування».

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України).

Як передбачено ст. 1194 ЦК України, в разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування (аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 по справі №755/18006/15-ц та від 03.10.2018 по справі №760/15471/15-ц).

Разом з тим , висновок місцевого господарського суду, який поклав на відповідача обов`язок по відшкодуванню 15987,00грн - різниці між виплаченими ПрАТ "Київський страховий дім" позивачеві 35809,77грн - страхове відшкодування і розміром виплаченого позивачем потерпілому страхового відшкодування 51796,77грн є передчасним з огляду на наступне :

Як зазначалося вище, розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, в межах якої ПрАТ "Київський страховий дім" зобов`язаний був здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов полісу АІ 4258249 становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Як вбачається зі звіту по банківській виписці за період 28.05.2016 по 31.05.2016, ПрАТ "Київський страховий дім" 31.05.2016р. здійснив страхове відшкодування у розмірі 35809,77грн.(а.с. 192).

Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Колегія суддів вважає, що обставини виконання страховиком відповідача ПрАТ "Київський страховий дім" своїх зобов`язань перед позивачем в межах суми страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн входить до предмету доказування у даній справі.

За вимогами ч.1, ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України . судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1-3 ст. 74 ГПК України).

За загальним правилом, обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому, доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

11.12.2018р. в канцелярії господарського суду Дніпропетровської області зареєстроване клопотання відповідача про витребування у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» доказів (заяв, висновків експерта, на підставі яких ПрАТ «Київський страховий дім» здійснило позивачу виплату саме 35 809,77 грн (а.с. 137-138).

Ухвалою від 22.03.2019р. вищезазначене клопотання повернуто відповідачу без розгляду в зв`язку з відсутністю в клопотанні даних щодо особи, яка підписала клопотання. Приймаючи рішення суд виходив з того, що позивач посилається на виплату страховиком відповідача 35809,77 грн страхового відшкодування, у зв`язку з чим у особи, яка завдала шкоду виникає обов`язок сплатити залишок страхового відшкодування.

Таким чином, місцевий господарський суд, відхиливши клопотання відповідача про витребування доказів від 11.12.2018р., не встановив обставин справи, які передували виплаті 31.05.2016 ПрАТ "Київський страховий дім" позивачеві страхового відшкодування у розмірі 35809,77грн. в частині неможливості сплати ПрАТ «Київський страховий дім» страхового відшкодування у сумі 50000,00 грн. (ліміт страхового відшкодування у страховому полісі АІ 4258249 на ПП «ЗІГФРІД-М»), в той час як зі змісту банківської виписки (а.с. 192) вбачається наявність документів CAN 712-4843/1 від 30.05.16р. та претензії № 271-17/1 від 30.05.16р. (вх. 728 від 28.04.16р.).

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (ч. 2 ст. 236 ГПК України).

Частиною 5 ст. 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Право на отримання мотивованого судового рішення є процесуальним елементом права на справедливий суд (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження правомірності визначення ПрАТ «Київський страховий дім» страхового відшкодування за страховим полісом АІ 4258249 лише у сумі 35809,77грн, колегія суддів доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з ПП «ЗІГФРІД-М» різниці між 50000,00 грн та 35809,77 грн у розмірі 14190,23 грн і в цій частині позовних вимог відмовляє.

Відповідно, доводи апеляційної скарги, визнаються обґрунтованими і такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Доводи ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», викладені у відзиві на апеляційну скаргу в частині того, що ПрАТ «Київський страховий дім, здійснивши перерахування 35809,77грн, виконало свої зобов`язання перед позивачем не підтверджується доказами, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Різниця між 15987,00 грн і 14 190,23 грн у сумі 1796,77, яка перевищує ліміт страхового відшкодування 50000,00 грн до суми виплаченого позивачем страхового відшкодування 51796,77 грн підлягає стягненню з відповідача.

Пунктом 2 ч.1.ст. 275 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суду апеляційної інстанції надано право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно п. 1, п. 2 ч. 1. ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що рішення місцевого господарського суду від 27.03.2019р. у справі № 904/5003/18 в частині задоволення позовних вимог 15 987,00 грн підлягає частковому скасуванню і ухваленню в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог у розмірі 1 796,77 грн, а апеляційна скарга, відповідно задоволенню.

З огляду на те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог покладаються на позивача.

Крім цього підлягає зміні розподіл судових витрат за подання позовної заяви (а.с. 117) пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.129,269,270,273,275,277,282 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Зігфрід-М», м. Дніпро задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2019р. у справі №904/5003/18 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення 15987,00 грн. сплаченого страхового відшкодування.

Ухвалити нове рішення.

Стягнути з Приватного підприємства «Зігфрід-М» (49102, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Ближня, будинок 29, квартира 97; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (69005, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул..Перемоги, будинок 97-А; ) 1796,77 грн. сплаченого страхового відшкодування; 115,67 грн. судового збору.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (69005, м. Запоріжжя, вул.. Перемоги, 97-А, ) на користь Приватного підприємства «Зігфрід-М» (49000, м. Дніпро, вул.. Ближня, будинок 29, квартира 97, ) 2692,35 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених ч. 2 п. 3 ст. 287 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.07.2019

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.Г.Іванов

Суддя С.Г.Антонік