ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/2308/14

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицької Н. О. - головуючого, Могила С. К., Случа О. В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С."

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 (головуючий - Чорна Л. В., судді Іоннікова І. А., Разіна Т. І.) у справі

за позовом компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С."

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Срібні крила"

про стягнення 45 596 897,30 доларів (530 348 410,15 грн).

Короткий зміст і підстави позовних вимог

1. У червні 2014 року компанія "Онур Ейр Тасімачілік А. С." звернулася до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Срібні крила" (далі - ТОВ "Авіакомпанія "Срібні крила") про стягнення 45 596 897,30 доларів США (530 348 410,15 грн) заборгованості за договором купівлі-продажу повітряного судна від 19.03.2013.

2. Позовні вимоги аргументовано невиконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати поставленого товару.

3. Під час розгляду справи у суді першої інстанції позивач подав заяву про зупинення провадження у справі № 911/2308/14 до набрання законної сили рішенням 28-го Комерційного суду першої інстанції м. Стамбула у справі № 2013/216 за позовом компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." до ТОВ "Авіакомпанія "Срібні крила" про розірвання договору купівлі-продажу літаків від 19.03.2013 і повернення літаків. Заяву обґрунтовано тим, що справи № 911/2308/14 та № 2013/216 стосуються одних і тих самих правовідносин, а для прийняття рішення щодо належності виконання договірних зобов`язань необхідно встановити, чи є чинним відповідний договір.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.08.2014 зупинено провадження у справі № 911/2308/14 до набрання законної сили рішенням 28-го Комерційного суду першої інстанції м. Стамбула у справі № 2013/216 за позовом компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." до ТОВ "Авіакомпанія "Срібні крила" про розірвання договору купівлі-продажу літаків від 19.03.2013 і повернення літаків. Вирішено звернутися до 28-го Комерційного суду першої інстанції м. Стамбула із судовим дорученням (запитом) про надання правової допомоги щодо отримання інформації про результати розгляду справи № 2013/216 за позовом компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." до ТОВ "Авіакомпанія "Срібні крила" про розірвання договору купівлі-продажу літаків від 19.03.2013 і повернення літаків, а також інформації щодо набрання рішенням у зазначеній справі законної сили; зобов`язано позивача повідомити суд про усунення обставин, які зумовили зупинення провадження у цій справі, а саме надати належним чином (нотаріально) засвідчений переклад українською мовою рішення 28-го Комерційного суду першої інстанції м. Стамбула у справі № 2013/216 за позовом компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." до ТОВ "Авіакомпанія "Срібні крила" про розірвання договору купівлі-продажу літаків від 19.03.2013 і повернення літаків, яке набрало законної сили.

5. Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.11.2017 поновлено провадження у справі № 911/2308/14. В ухвалі зазначено, що станом на 08.11.2017 будь-якої інформації щодо результатів розгляду справи № 2013/216 про розірвання договору купівлі-продажу літаків від 19.03.2013 і повернення літаків Господарський суд Київської області не отримав, тому у зв`язку зі спливом значного строку після зупинення провадження у справі слід поновити це провадження.

6. Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.12.2017 у справі № 911/2308/14 позовну заяву залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 81 ГПК України (у редакції, чинній до 15.12.2017).

7. Ухвалу аргументовано тим, що позивач без поважних причин не надав витребуваних судом документів щодо результатів розгляду справи № 2013/216 за позовом компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." до ТОВ «Авіакомпанія "Срібні крила" про розірвання договору купівлі-продажу літаків від 19.03.2013 та повернення літаків, а також інформації щодо набрання рішенням у зазначеній справі законної сили, необхідних для об`єктивного та повного з`ясування всіх обставин справи. Крім того, місцевий господарський суд зауважив, що представник позивача після поновлення провадження у цій справі двічі без поважних причин не з`явився на виклик суду, що позбавило суд можливості отримати інформацію про наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

8. Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, у березні 2019 року компанія "Онур Ейр Тасімачілік А. С." звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2017 у справі № 911/2308/14 і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки місцевий господарський суд із порушенням норм процесуального права поновив провадження у справі та безпідставно залишив позовну заяву без розгляду. Також в апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 11.12.2017 у справі № 911/2308/14, обґрунтоване тим, що станом на 19.03.2019 позивач не отримав повного тексту ухвали Господарського суду міста Києва від 11.12.2017, на момент повідомлення учасникам справи про її розгляд довіреність на представництво інтересів позивача втратила чинність, тому Компанія не була належним чином повідомлена про розгляд справи.

9. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 залишено без руху апеляційну скаргу компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.12.2017 у справі № 911/2308/14, надано скаржникові строк не більше десяти днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених у її мотивувальній частині.

10. До суду апеляційної інстанції 15.04.2019 надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій зазначено, що у порушення вимог процесуального законодавства суд першої інстанції з власної ініціативи, без повідомлення позивача та до настання обставин, за яких провадження у справі № 911/2308/14 було зупинено, поновив таке провадження і призначив справу до розгляду.

11. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 відмовлено у задоволенні клопотання компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 11.12.2017 у справі № 911/2308/14, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на зазначену ухвалу.

12. Ухвалу апеляційного господарського суду із посиланням на положення частини 4 статті 261 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) обґрунтовано тим, що з моменту офіційного оприлюднення ухвали Господарського суду Київської області від 11.12.2017 у справі № 911/2308/14 і внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру судових рішень інформація про її постановлення стала загальновідомою. Тобто, скаржник не був позбавлений можливості ознайомитися з ухвалою Господарського суду Київської області від 11.12.2017 у справі № 911/2308/14, яка має публічний характер та знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень із 15.12.2017 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/70892728), і своєчасно звернутися з апеляційною скаргою.

13. Крім цього, суд апеляційної інстанції наголосив, що доводи скаржника про відсутність уповноваженого представника жодним чином не свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки не є об`єктивно непереборними і такими, що не залежать від волевиявлення сторони.

14. Не погоджуючись з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 у справі № 911/2308/14, компанія "Онур Ейр Тасімачілік А. С." звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу скасувати, а справу № 911/2308/14 направити до Північного апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття провадження.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

15. Підставами для скасування ухвали скаржник вважає порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм процесуального права, зокрема положень статей 256, 261, 262 ГПК України.

16 Скаржник наголошує, що суд апеляційної інстанції безпідставно проігнорував доводи стосовно того, що суд першої інстанції за власною ініціативою поновив провадження у справі № 911/2308/14, хоча обставини, що зумовили його зупинення, не були усунуті, адже розгляд справи № 2014/698 у

28-му Комерційному суді м. Стамбула триває до теперішнього часу.

17. Також скаржник акцентує, що поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження було неналежне повідомлення компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." про розгляд справи через представника Стеця Т. Б., повноваження на представництво інтересів компанії якого закінчилися в грудні 2014 року.

18. Крім того, Північний апеляційний господарський суд не надав належної оцінки доводам скаржника стосовно того, що йому не було надіслано копію ухвали Господарського суду міста Києва від 11.12.2017.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

19. Інші учасники справи не скористалися правом подати відзив на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

20. Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

21. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

22. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі застререження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та передбачати розумний ступінь пропорційності між застосованими засобами та визначеними цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, застосовуються для забезпечення належного здійснення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам користуватися наявними засобами; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

23. За змістом статей 55, 129 Конституції України застосування та користування правами на судовий захист, апеляційний перегляд справи здійснюється у випадках та в порядку, встановлених законом.

24. Тобто реалізацію конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення, узалежнено із положеннями відповідних процесуальних норм, в наведеному випадку - норм ГПК України.

25. Відповідно до частин 1- 4 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

26. Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції (стаття 254 ГПК України).

27. Частинами 1, 3 статті 256 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 статті 261 цього Кодексу.

28. Згідно зі статтею 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

29. Із тексту ухвали Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 у справі № 911/2308/14 убачається, що відмовляючи у поновленні строку на апеляційне оскарження, суд виходив із того, що позивач мав можливість ознайомитися з текстом ухвали Господарського суду Київської області від 11.12.2017 з Єдиного державного реєстру судових рішень, а відсутність уповноваженого представника жодним чином не підтверджує поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Проте наведені висновки апеляційної господарського суду є передчасними, зважаючи на таке.

30. Згідно зі статтею 123 ГПК України (у редакції, чинній на дату поновлення провадження у справі) іноземні суб`єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов`язки, що і суб`єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

31. Сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред`явлено позовну вимогу (стаття 21 ГПК України у відповідній редакції).

32. Відповідно до частин 1- 3 статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої особи.

33. За змістом пункту 1 частини 1 статті 248 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю припиняється, зокрема у разі закінчення строку довіреності.

34. Згідно зі статтею 87 ГПК України у відповідній редакції повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

35. Суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тому, що Господарський суд міста Києва, поновлюючи провадження у справі № 911/2308/14, здійснював виклик лише представника компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." - Стеця Т. Б., повноваження на представництво інтересів позивача у якого, відповідно до наявної у матеріалах справи довіреності від 25.03.2014 № 06499 чинні до 31.12.2014. Суд не спростував доводів скаржника про те, що внаслідок таких дій, компанія "Онур Ейр Тасімачілік А. С." фактично не була повідомлена про судові засідання у справі № 911/2308/14, оскільки Компанії не було надіслано постановлених під час розгляду ухвал Господарського суду міста Києва у цій справі.

36. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 261 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадку подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

37. Крім того, вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд має оцінювати підстави, з яких сторона була позбавлена можливості своєчасно звернутись із апеляційною скаргою.

38. Проте поза увагою суду апеляційної інстанції залишилися доводи заявника про те, що у порушення вимог процесуального законодавства суд першої інстанції з власної ініціативи до настання обставин, за яких провадження було зупинено, без повідомлення позивача поновив таке провадження.

39. Згідно з частиною 3 статті 79 ГПК України (у редакції, чинній на дату поновлення провадження у справі) господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення. Отже, сторони мали легітимні очікування щодо якісного та належного здійснення правосуддя, своєчасного надсилання процесуальних документів. Як убачається із матеріалів справи, її розгляд було зупинено до набрання законної сили рішенням 28-го Комерційного суду першої інстанції м. Стамбула у справі № 2013/216, у зв`язку з чим сторони мали сподівання, що поновлення провадження має відбутися після настання зазначеної події.

40. Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення (частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

41. Невручення стороні належним чином судових документів неодноразово було предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

42. У рішенні Європейського суду з прав людини "Созонов та інші проти України" від 08.11.2018 зазначено, що загальна концепція справедливого судового розгляду, яка охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу (див. рішення у справі "Руїз-Матеос проти Іспанії" (Ruiz-Mateos v. Spain), від 23.06.1993, пункт 63, Серія А, № 262), вимагає, щоб особу, щодо якої порушено провадження, було проінформовано про цей факт (див. рішення у справі "Діліпак та Каракайя проти Туреччини" (Dilipak and Karakaya v. Turkey), заяви № 7942/05 та № 24838/05, пункт 77, від 04.03.2014). Принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною (див. рішення у справах "Авотіньш проти Латвії" [ВП] (<...>) [GC], заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016, та "Домбо Бехеєр Б.В. проти Нідерландів" (Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands), від 27.10.1993, пункт 33, Серія А № 274). Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою іншої сторони, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свою позицію щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі "Беер проти Австрії" (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17 та 18, від 06.02.2001).

43. Може тому на національні суди покладено обов`язок з`ясувати чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення (див. рішення у справі "Ганкін та інші проти Росії" (Gankin and Others v. Russia), заява № 2430/06 та інші, пункт 36, від 31.05.2016). У разі невручення стороні належним чином судових документів, вона може бути позбавлена можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі "Заводнік проти Словенії" (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21.05.2015, із подальшими посиланнями).

44. Аналогічних висновків Європейський суд з прав людини дійшов у рішенні від 27.06.2017 у справі "Лазаренко та інші проти України".

45. Таким чином, виходячи із аналізу наведених вище норм, передчасним є висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні клопотання компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Київської області від 11.12.2017 у справі № 911/2308/14 і відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на зазначену ухвалу.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд

46. Відповідно до частин 3, 4 статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанції, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд суду першої або апеляційної інстанції.

47. Пунктом 2 частини 1 статті 308 ГПК України визначено, що суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, у тому числі за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

48. За змістом частини 6 статті 310 ГПК України підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і передачі справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

49. Ураховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що доводи, наведені заявником у касаційній скарзі, отримали підтвердження під час касаційного провадження, спростовують висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

50. За таких обставин ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 № 911/2308/14 необхідно скасувати, а зазначену справу передати до Північного апеляційного господарського суду для продовження розгляду.

Розподіл судових витрат

51. Оскільки у цьому касаційному провадженні спір по суті не вирішується, а справа підлягає передачі до апеляційного суду для продовження розгляду, відповідно до статті 129 ГПК України суд касаційної інстанції не здійснює розподіл судового збору.

Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." задовольнити.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 № 911/2308/14 скасувати.

Справу № 911/2308/14 передати на розгляд Північного апеляційного господарського суду зі стадії відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою компанії "Онур Ейр Тасімачілік А. С." на ухвалу Господарського суду Київської області від 11.12.2017.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ