ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.07.2019 Справа № 905/913/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Фурсової С.М., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок № 1-А, )

до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Тверська, будинок № 5, код - ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Кірова, будинок №22, код ЄДРПОУ - 40150216)

про стягнення 108 273,73 гривень, -

без виклику представників сторін

С У Т Ь С П О Р У

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 108 273,73 гривень вартості нестачі вантажу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на заподіяння відповідачем збитків внаслідок незбереження прийнятого до перевезення вантажу згідно залізничних накладних №52638798 від 02.11.2018, №52665528 від 04.11.2018, №53174298 від 04.12.2018, №53674073 від 04.01.2019, що підтверджується комерційними актами №490000/340 та № 490000/341 від 07.11.2018, №453603/110 від 16.11.2018, №490000/378 та №490000/379 від 07.12.2018, №490000/3 від 08.01.2019 відповідно.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 23.05.2019 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі.

Питання щодо визначення форми судочинства вирішується судом на стадії відкриття провадження у справі згідно ст. 176 ГПК України.

Статтею 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного).

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч.5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та заперечень, а позивачу для подання відповіді на відзив.

Від представника відповідача 06.06.2019 надійшов відзив на позовну заяву в якому останній заперечує проти позову у зв`язку з ти, що переважування спірних вагонів здійснювалось за участю представників одержувача, при цьому підписи одержувача у комерційних актах відсутні. Наведені обстави свідчать, що комерційні акти №490000/340 та № 490000/341 від 07.11.2018, №453603/110 від 16.11.2018, №490000/378 та №490000/379 від 07.12.2018, №490000/3 від 08.01.2019 відповідно складені з порушенням Правил та не є належними доказами у справі.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З огляду на вищевикладене, господарський суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 ГК України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

02.11.2018 за залізничною накладною №52638798 зі станції Добропілля Донецької залізниці до станції Роти Донецької залізниці на адресу Миронівська ТЕС АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в залізничних вагонах, зокрема №54782404 та №61078317 було відправлено вантаж «Вугілля кам`яне марки г-газовий. Марка вугілля (Г2)Р(0-200) масою вантажу 69 900 кг та 69 900 кг відповідно.

04.11.2018 за залізничною накладною №52671633 зі станції Добропілля Донецької залізниці до станції Роти Донецької залізниці на адресу Миронівська ТЕС АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в залізничних вагонах, зокрема №67855262 та №60443017 було відправлено вантаж «Вугілля кам`яне марки г-газовий. Марка вугілля (Г2)Р(0-200) масою вантажу 68 800 кг та 69 600 кг відповідно.

04.12.2018 за залізничною накладною №53174298 зі станції Добропілля Донецької залізниці до станції Роти Донецької залізниці на адресу Миронівська ТЕС АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в залізничних вагонах, зокрема №53599759 та №56810591 було відправлено вантаж «Вугілля кам`яне марки г-газовий. Марка вугілля (Г2)Р(0-200) масою вантажу 69 800 кг та 69 800 кг відповідно.

04.01.2019 за залізничною накладною №53674073 зі станції Добропілля Донецької залізниці до станції Роти Донецької залізниці на адресу Миронівська ТЕС АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в залізничних вагонах, зокрема №65296857 було відправлено вантаж «Вугілля кам`яне марки г-газовий. Марка вугілля (Г2)Р(0-200) масою вантажу 69 000 кг.

У накладних зазначено, що навантаження нижче бортів, вантаж у вологому стані. Вантаж розміщено й закріплено згідно глави-14; додаток-3.1 до СМГС. Насипом.

Під час прибуття вагонів на проміжну станцію Лиман Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу у вагонах №54782404, №61078317, №53599759, №56810591 та у вагоні №65296857, яка зазначена вантажовідправником у накладних.

Так, на вказаній станції було здійснено комісійне переважування спірних вагонів, за результатами якого складено комерційні акти від 07.11.2018 №490000/340, №490000/341; від 07.12.2018 №490000/378, №490000/379; від 08.01.2019 №490000/3 відповідно до яких у вагоні:

№54782404 виявилось: брутто 91 400 кг, тара 23 700 кг, нетто 67 700 кг, що менше документа на 2 200 кг. При повторному переважуванні результат не змінився.

№61078317 виявилось: брутто 89 100 кг, тара 23 500 кг, нетто 65 600 кг, що менше документа на 4 300 кг. При повторному переважуванні результат не змінився.

№53599759 виявилось: брутто 89 900 кг, тара 23 500 кг, нетто 66 400 кг, що менше документа на 3 400 кг. При повторному переважуванні результат не змінився.

№6810591 виявилось: брутто 86 300 кг, тара 23 500 кг, нетто 62 800 кг, що менше документа на 7 000 кг. При повторному переважуванні результат не змінився.

№65296857 виявилось: брутто 88 000 кг, тара 23 800 кг, нетто 64 200 кг, що менше документа на 4 800 кг. При повторному переважуванні результат не змінився.

Під час прибуття вагонів на проміжну станцію Синельникове І Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу у вагонах №60443017 та №67855262, яка зазначена вантажовідправником у накладних.

Так, на вказаній станції було здійснено комісійне переважування спірних вагонів, за результатами якого складено комерційний акт від 16.11.2018 №453603/110 відповідно до якого у вагоні:

№60443017 виявилось: брутто 77 700 кг, тара 23 700 кг, нетто 54 000 кг, що менше документа на 15 600 кг. При повторному переважуванні результат не змінився.

№67855262 виявилось: брутто 82 900 кг, тара 23 100 кг, нетто 59 800 кг, що менше документа на 9 000 кг. При повторному переважуванні результат не змінився.

У комерційному акті №490000/340 від 07.11.2018 відображено, що у вагоні виявлено поверхня вантажу нижче бортів на 500 мм, розрівняна, маркування борознами, скоси природні. Над 1, 2 люками е поглиблення розмірами довжиною 1500 мм, на ширину вагону, глибиною 500 мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті №490000/341 від 07.11.2018 відображено, що у вагоні виявлено поверхня вантажу нижче бортів на 500 мм, розрівняна, маркування борознами, скоси природні. Над 6-7 люками є поглиблення розмірами довжиною 1500 мм, на ширину вагону, глибиною 500 мм, В місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті №453603/110 від 16.11.2018 відображено, що у вагоні виявлено поверхня вантажу нижче бортів на 0,4-0,5 м, рівномірне. Над 1-7 люками за рухом потягу є поглиблення довжиною 10,5 м, на ширину вагону, глибиною 0,3 м. В місцях поглиблень маркування відсутнє. Вагони в технічному відношенні справні. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті №490000/378 від 07.12.2018 відображено, що у вагоні виявлено поверхня вантажу нижче бортів на 200 мм, розрівняна, маркування борознами, потоптана. Над 2-3 люками є поглиблення розмірами довжиною 3500 мм, на ширину вагону, глибиною 500 мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті №490000/379 від 07.12.2018 відображено, що у вагоні виявлено поверхня вантажу нижче бортів на 200 мм, розрівняна, маркування борознами, потоптана. Над 2-7 люками є поглиблення розмірами довжиною 9000 мм, на ширину вагону, глибиною 800 мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті №490000/379 від 07.12.2018 відображено, що у вагоні виявлено поверхня вантажу нижче бортів на 200 мм, розрівняна, маркування борознами, потоптана. Над 2-7 люками є поглиблення розмірами довжиною 9000 мм, на ширину вагону, глибиною 800 мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

У комерційному акті №490000/3 від 08.01.2019 відображено, що у вагоні виявлено поверхня вантажу нижче бортів на 300 мм, розрівняна, засніжена. Над 1-3 люками є поглиблення розмірами довжиною 4500 мм, на ширину вагону, глибиною 600 мм. В місці поглиблення маркування відсутнє. Вагон в технічному відношенні справний. Люки зачинені. Течі вантажу немає.

Переваження вантажу здійснювалось на 150 тонних вагонних вагах залізниці.

Комерційні акти підписані належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002.

Згідно з ч.2 ст.924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про залізничний транспорт», залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно ч.1 ст.23 вищевказаного Закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч.1 ст.129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Пунктами 5,6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу затверджених наказом Мінтрансу України № 542 від 20.08.2001 встановлено, що у разі навантаження у вагони відкритого типу вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час перевезення, особливо у випадках навантаження вище рівня бортів вагона (із «шапкою»). Такі заходи розроблюються відправником окремо для кожного виду вантажу. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і ущільнюється. Для розрівнювання і ущільнення вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші пристрої. З метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Згідно з ч.1 ст.31 Статуту, залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до ч.3 ст.32 Статуту залізниць України, відправник зобов`язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Згідно з абз.4 п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Мінтрансу України №644 від 21.11.2000 встановлено що, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

На станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагонів не було, що свідчить про те, що відправником були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів.

Досліджені у судовому засіданні письмові докази свідчать про те, що нестача виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагонів, вантажу, його маркування та кріплення у вагонах, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, просипання вантажу не було виявлено, про наявність заглиблень у вагонах залізницею зазначено не було, не зазначалось і про порушення маркування, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу.

Зауважень з боку залізниці до стану спірних вагонів та вантажу в них не було ані на станції відправлення, ані на попутних залізничних станціях від станції відправлення до станції призначення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов до висновку, що недостача вантажу сталась внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування. Залізниця не довела, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, відповідно до ч.2 ст.114 Статуту, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Розрахунок фактичної недостачі вантажу здійснюється наступним чином:

у вагоні №54782404 маса нетто при відправленні 69 900 кг;

норма недостачі 69 900 х 2% = 1 398 кг;

недостача 69 900 кг 67 700 кг = 2 200 кг;

вартість 1 тони з ПДВ (згідно Акту приймання-передачі №90724968 від 27.11.2018 та відповідного Рахунку-фактури) становить 2 956,80 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 2 200 кг (сума недостачі) 1 398 кг (норма недостачі) = 802 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 2 371,35 грн. (0,802 х 2 956,80 грн.);

у вагоні №61078317 маса нетто при відправленні 69 900 кг;

норма недостачі 69 900 х 2% = 1 398 кг;

недостача 69 900 кг 65 600 кг = 4 300 кг;

вартість 1 тони з ПДВ (згідно Акту приймання-передачі №90724968 від 27.11.2018 та відповідного Рахунку-фактури) становить 2 956,80 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 4 300 кг (сума недостачі) 1 398 кг (норма недостачі) = 2 902 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 8 580,63 грн. (2,902 х 2 956,80 грн.);

у вагоні №60443017 маса нетто при відправленні 69 600 кг;

норма недостачі 69 600 х 2% = 1 392 кг;

недостача 69 600 кг 54 000 кг = 15 600 кг;

вартість 1 тони з ПДВ (згідно Акту приймання-передачі №90724968 від 27.11.2018 та відповідного Рахунку-фактури) становить 2 917,72 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 15 600 кг (сума недостачі) 1 392 кг (норма недостачі) = 14 208 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 41 454,97 грн. (14,208 х 2 917,72 грн.);

у вагоні №67855262 маса нетто при відправленні 68 800 кг;

норма недостачі 68 800 х 2% = 1 376 кг;

недостача 68 800 кг 59 800 кг = 9 000 кг;

вартість 1 тони з ПДВ (згідно Акту приймання-передачі №90724968 від 27.11.2018 та відповідного Рахунку-фактури) становить 2 917,72 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 9 000 кг (сума недостачі) 1 376 кг (норма недостачі) = 7 624 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 22 244,70 грн. (7,624 х 2 917,72 грн.);

у вагоні №53599759 маса нетто при відправленні 69 800 кг;

норма недостачі 69 800 х 2% = 1 396 кг;

недостача 69 800 кг 66 400 кг = 3 400 кг;

вартість 1 тони з ПДВ (згідно Акту приймання-передачі №90755019 від 31.12.2018 та відповідного Рахунку-фактури) становить 3 038,09 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 3 400 кг (сума недостачі) 1 396 кг (норма недостачі) = 2 004 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 6 088,33 грн. (2,004 х 3 038,09 грн.);

у вагоні №56810591 маса нетто при відправленні 69 800 кг;

норма недостачі 69 800 х 2% = 1 396 кг;

недостача 69 800 кг 62 800 кг = 7 000 кг;

вартість 1 тони з ПДВ (згідно Акту приймання-передачі №90755019 від 31.12.2018 та відповідного Рахунку-фактури) становить 3 038,09 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 7 000 кг (сума недостачі) 1 396 кг (норма недостачі) = 5 604 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 17 025,46 грн. (5,604 х 3 038,09 грн.);

у вагоні №65296857 маса нетто при відправленні 69 000 кг;

норма недостачі 69 000 х 2% = 1 380 кг;

недостача 69 000 кг 64 200 кг = 4 800 кг;

вартість 1 тони з ПДВ (згідно Акту приймання-передачі №90765152 від 25.01.2019 та відповідного Рахунку-фактури) становить 3 072,60 грн.;

сума недостачі з урахуванням природних втрат: 4 800 кг (сума недостачі) 1 380 кг (норма недостачі) = 3 420 кг.

Відтак, вартість нестачі вантажу становить 10 508,29 грн. (3,420 х 3 072,60 грн.);

Загальна вартість нестачі вантажу складає: 2 371,35 грн. + 8 580,63 грн. + 41 454,97 грн. + 22 244,70 грн. + 6 088,33 грн. + 17 025,46 грн. + 10 508,29 грн. = 108 273,73.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Згідно зі ст. 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред`явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред`явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Право позивача на пред`явлення претензій та позовів посвідчується відповідними переуступними написами, здійсненими вантажоодержувачами у накладних.

Так, згідно переуступних написів на зворотному боці залізничних накладних №52638798 від 02.11.2018, №52665528 від 04.11.2018, №53174298 від 04.12.2018, №53674073 від 04.01.2019 товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» набуло право на звернення до суду з відповідним позовом.

Доводи відповідача про те, що переважування вагонів здійснювалось за участю представників одержувача, свого підтвердження не знайшли.

Між тим, суд зауважує, що переважування здійснювалось на проміжних станціях Синельникове І Придніпровської залізниці та Лиман Донецької залізниці, в той час, як кінцевою станцією визначено Роти Донецької залізниці, що виключає можливість присутності представників одержувача при переважуванні.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідачем до прийняття судового рішення не надано доказів, що спростовують доводи позивача або таких, які б свідчили неналежність наданих позивачем доказів, в результаті чого господарський суд робить висновок, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

За положеннями статті 129 ГПК України, судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 96, 129, 165, 237, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» про стягнення 108 273,73 гривень задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84400, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок № 22; код ЄДРПОУ - 40150216) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок № 1-А, ) 108 273,73 гривень вартості нестачі вантажу, 1 921,00 гривень судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судом 05.07.2019 складено та підписано повний текст рішення.

Позивач: товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок №1-А, )

Відповідач: публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (03150, місто Київ, вулиця Тверська, будинок № 5, код - ) в особі регіональної філії «Донецька залізниця» (84404, Донецька область, місто Лиман, вулиця Привокзальна, будинок №22, код ЄДРПОУ - 40150216)

Суддя С.М. Фурсова