РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2019Справа №910/5025/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Блажівської О.Є, розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №910/5025/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «СОКАР Україна»

(04080, м.Київ, вул.Юрківська, 28, офіс 3, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕРІОР ПРАЙМ»

(01042, м.Київ, бульв.Марії Приймаченко, буд.1/27, офіс 304/1, )

про стягнення 37 976,45 грн,-

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «СОКАР Україна» 17 квітня 2019 року звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕРІОР ПРАЙМ» про стягнення 37 976,45 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім СОКАР Україна до Товариства з обмеженою відповідальністю СУПЕРІОР ПРАЙМ про стягнення 37 976,45 грн залишено без руху.

03.05.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «СОКАР Україна» надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №910/5025/19, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Сторонам встановлено строк для подання до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до 07.06.2019 року, а також встановлені строки для подання до суду заяв по суті справи.

Зазначена ухвала суду направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за №663 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕРІОР ПРАЙМ», яка зазначена в позовній заяві та міститься на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 01042, м.Київ, бульв.Марії Приймаченко, буд.1/27, офіс 304/1.

Вказану Ухвалу суду Товариство з обмеженою відповідальністю «СУПЕРІОР ПРАЙМ» отримало 13.05.2019, що підтверджується рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за №663. Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «СУПЕРІОР ПРАЙМ» є належно повідомленим про розгляд справи №910/5025/19.

20.05.2019 на виконання вимог Ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «СОКАР Україна» надано для огляду оригінали документів, долучених до позовної заяви.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа з метою дотримання процесуальних строків вирішення спору може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СУПЕРІОР ПРАЙМ» (надалі - постачальник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «СОКАР УКРАЇНА» (надалі - покупець, позивач) укладено Договір поставки нафтопродуктів №12/01/18 (надалі - договір). Згідно умов договору постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити нафтопродукти (надалі - товар) на базисі поставки, в кількості, в асортименті, за цінами та термінами поставки відповідно до умов договору та додатків до нього, які є невід`ємною частиною договору.

Якість Товару повинна відповідати вимогам нормативних документів, що діють на території України, та підтверджуватися паспортом якості Товару та сертифікатом відповідності або свідоцтвом про визнання сертифіката відповідності (якщо Товар підлягає обов`язковій сертифікації в Україні). Копія паспорту якості та сертифікату відповідності (свідоцтва про визнання відповідності) надається ПОСТАЧАЛЬНИКОМ ПОКУПЦЮ на кожну Партію Товару (п.3.1. Договору).

Згідно із п.4.1.Договору ціна Товару, що поставляється обумовлюється для кожної партії Товару окремо та відображається у відповідному Додатку до цього Договору.

Відповідно до п.6.1. Договору прийом Товару за кількістю здійснюється відповідно до вимог Інструкції про порядок прийому, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та в організаціях України, затвердженої спільним наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.08 р. № 281/171/578/155, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.09.2008 р за №805 / 15496 (далі - Інструкція 281), а також відповідно до умов цього Договору та Додатків до нього.

Прийом Товару за якістю здійснюється відповідно до вимог Інструкції з контролю якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, затвердженої спільним наказом Мінпаливенерго України та Держспоживстандарту України від 04.06.2007 р. №271 / 121, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2007 р. під №762 / 14029 (далі - Інструкція 271), а також відповідно до умов цього Договору та Додатків до нього.

Прийом Товару за кількістю і якістю, здійснюється також відповідно до «Інструкції про порядок приймання, зберігання, відпуску та обліку газів вуглеводневих скраплених для комунально- побутового споживання та автомобільного транспорту», затвердженою наказом Міністерства палива та енергетики України № 332 від 03.06.2002 р. (далі - Інструкція 332), та відповідно до умов цього Договору та Додатків до нього.

Згідно із п.6.2. Договору ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується передати залізниці або транспортній організації, відповідно, паспорт якості, а також копію сертифіката відповідності або свідоцтво про визнання сертифіката відповідності (якщо нафтопродукти підлягають обов`язковій сертифікації в Україні) разом з іншими супровідними документами на Товар, які передаються для перевезення Товару залізницею або автотранспортом (при базисі поставки Товару СРТ станція або пункт призначення, зазначені у відповідному Додатку до цього Договору), або Вантажовідправнику ПОКУПЦЯ (при базисі поставки Товару FCA естакади наливу нафтопродуктів, зазначені у відповідному Додатку до цього Договору) в залежності від базису поставки Товару, закріпленого у відповідному Додатку до цього Договору.

Сторона, винна в заподіянні збитків (шкоди) іншій Стороні, зобов`язана відшкодувати прямі збитки в повному обсязі (п.8.1. Договору).

Згідно із п.12.8. Договору договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін та проставляння печаток Сторін і діє до 31 грудня 2018 року, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

Разом з тим, 14.04.2017 між ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» (постачальник) укладено Договір №1002/17, відповідно до якого постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти і оплатити ресурси на умовах, встановлених договором. Відповідно до п.6.2. вказаного Договору у випадку, якщо актом незалежної експертної організації підтверджується невідповідність поставлених ресурсів по кількості і якості умовам Договору, постачальник зобов`язаний відшкодувати покупцеві витрати, пов`язані із залученням незалежної експертної організації. Договору

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України).

У статті 655 Цивільного кодексу України вказано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що відповідно до Додатку №1/1 від « 31» січня 2018 року до Договору поставки нафтопродуктів №12/01/18 сторони погодили поставку палива дизельного ЄВРО, екологічний клас К5 ДТ-3-К5 (згідно ДСТУ 7688:2015, ЕН590:2009) у кількості 501,423 тонн за ціною 24768,64 грн. без ПДВ за одну тонну, на суму 12 419 565,77 грн. без ПДВ.

29.01.2018 року вказаний товар (8 залізничних цистерн) прибув на адресу вантажоотримувача - ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», що підтверджується залізничною накладною №43748201.

З метою перевірки якості поставленого дизельного палива, 08.02.2018 року, за участі повноважного представника позивача та представників вантажоотримувача (ПРАТ «ІНГЗК»), експертом Криворізького представництва Дніпропетровської торгово-просилової палати Глущуком Н.В. був здійсненний відбір зразків (проб) поставлених ресурсів Товару, що підтверджується актом відбору зразків (проб) до акту експертизи № Э- 08 від 08.02.2018.

Відповідно до акту експертизи № Э- 08 від 08.02.2018 один опломбований експертом п/е пакет з частиною поєднаної проби обсягом 2,0 дм3 (проба №1) з екземпляром Акту відбору зразків (проб) був переданий представникам Покупця для відправки до випробувальної лабораторії «СЖС Україна» ІП «СЖС Україна», 65003, м. Одеса, вул. Отамана Головатого, 40/42, порт Південний, для проведення випробувань за показниками: 1) щільність при 15°С, 2) масова частка сірки, 3) кінематична в`язкість при 40°С, 4) гранична температура фільтрування. Інші дві проби були передані представнику ПРАТ «ІНГЗК» на відповідальне зберігання в якості арбітражних проб.

За наслідками проведених випробувань №1830-0030/OD18-00062.01 від 12.02.2018 паливо дизельне ЄВРО, екологічного класу К5 (ДТ-3-К5) (паливо дизельне ДП-3-Євро5-В0) за своїми фізико- хімічними показниками: щільність при 15°С, масова частка сірки, кінематична в`язкість при 40°С - відповідають вимогам і нормам ДСТУ 7688:2015 «ПАЛИВО ДИЗЕЛЬНЕ ЄВРО. Технічні умови», таблиця 1, а по фізично-хімічному показнику «максимальна температура фільтрування» не відповідає вимогам і нормам ДСТУ 7688:2015 «ПАЛИВО ДИЗЕЛЬНЕ ЄВРО. Технічні умови», таблиця 1.

Результатами випробувань, оформленими Криворізьким представництвом Дніпропетровської торгово-промислової палати Актом експертизи № Э-08 від 13.02.2018 встановлено граничну температура фільтрування, яка не дозволяє використовувати паливо при температурі нижче мінус 16°С.

Технічний регламент щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджених Постановою КМУ від 01 серпня 2013 року № 927, визначає, що дизельне паливо зимове - дизельне паливо, що використовується при температурі повітря від 5° Є до мінус 20° Є.

Таким чином, паливо дизельне ЄВРО, екологічний клас К5 ДТ-3-К5 (згідно ДСТУ 7688:2015, ЕН590:2009) у кількості 501,423 тонн за ціною 24768,64 грн. без ПДВ за одну тонну, на суму 12 419 565,77 грн. без ПДВ, поставлене відповідачем, що 29.01.2018 року прибуло на адресу вантажоотримувача - ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», за залізничною накладною №43748201, є таким, що не відповідає умовам Договору поставки 12/01/18 від 12.01.2018.

Відповідно до Інструкції з контролю якості нафти і нафтопродуктів на підприємствах і в організаціях України, затвердженої спільним наказом Мінпаливенерго України та Держспоживстандарту України від 04.06.2017 року № 271/121 (далі Інструкція) арбітражна проба - частина сукупної проби, яка зберігається на випадок арбітражних випробувань; арбітражні випробування або вимірювання (далі - арбітражні випробування) - випробування (вимірювання) з метою визначення відповідності показників якості нафти та/або нафтопродуктів вимогам нормативних документів, які здійснюються нейтральною

лабораторією у разі виникнення суперечностей в оцінюванні якості нафти або нафтопродуктів.

Згідно із п.4.2.7. Інструкції вартість витрат, пов`язаних з організацією та виконанням арбітражних випробувань, усім учасникам компенсується:

- ініціатором випробувань на підставі документів, які підтверджують витрати, у разі якщо випробування підтвердили відповідність нафти або нафтопродукту вимогам нормативного документа;

- відповідачем на підставі документів, які підтверджують витрати, у разі якщо випробування підтвердили невідповідність нафти або нафтопродукту вимогам нормативного документа.

Враховуючи вищевикладене, вантажоотримувач - ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат», здійснило виплату витрат, пов`язаних із проведенням випробувань дизельного пального (експертизи) у розмірі 37 976,45 грн, а саме, останнє оплатило:

- вартість витрат вантажоодержувача на проведення експертизи випробувальної лабораторії «СЖС Україна» ІП «СЖС Україна», що становить 34 136,45 гривень, та підтверджується рахунком експертної організації №0459/30-ODB-18-LOG від 07.02.2018 року на суму 16 212,89 грн та рахунком експертної організації №0492/30-ODB-18-LOG від 12.02.2018 року на суму 5 308,88 грн, а також платіжними дорученнями № на суму 16 212,89 грн та № на суму 5 308,88 грн відповідно;

- вартість витрат вантажоодержувача на залучення експерта Криворізького представництва Дніпропетровської торгово-промислової палати ОСОБА_1 .В, що становить 3840,00 гривень, та підтверджується рахунком №165 від 07.02.2018 року на суму 3 840,00 грн та платіжним дорученням № на суму 3 840,00 грн.

Відповідно до п.6.2. Договору №1002/17 від 14.04.2017, укладеного між ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» (покупець) та ТОВ «Торговий дім «Сокар Україна» (постачальник) у випадку, якщо актом незалежної експертної організації підтверджується невідповідність поставлених ресурсів по кількості і якості умовам Договору, постачальник зобов`язаний відшкодувати покупцеві витрати, пов`язані із залученням незалежної експертної організації.

З огляду на вищевикладене, ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» звернулося до ТОВ «Торговий дім «Сокар Україна» із вимогою №09/10 від 16.02.2018 про відшкодування витрат на проведення випробувань дизельного пального (експертизи) у розмірі 37 976,45 грн, у зв`язку з чим ТОВ «Торговий дім «Сокар Україна» на підставі платіжного доручення №444 від 16.04.2019 на суму 34 136,45 грн та платіжного доручення №445 від 16.04.2019 на суму 3 840,00 грн здійснило оплату понесених ПРАТ «Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат» витрат на проведення випробувань дизельного пального (експертизи).

Таким чином, позивач, у зв`язку з наявністю збитків Позивача, у формі компенсації додаткових витрат на проведення експертизи Вантажоодержувачем поставленого Відповідачем неякісного товару, просить стягнути із Відповідача завдані збитки в розмірі 37 976,45 грн.

П. 8.1. Договору передбачено, що сторона, винна в заподіянні збитків (шкоди) іншій Стороні, зобов`язана відшкодувати прямі збитки в повному обсязі.

У відповідності до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Вказана сума збитків, що підлягає стягненню, Товариством з обмеженою відповідальністю «Суперіор Прайм» залишається не сплаченою.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» зверталось до Товариства з обмеженою відповідальністю «Суперіор Прайм» із претензією № 159/7 від 17.02.2018 про відшкодування витрат на проведення випробувань дизельного пального (експертизи) у розмірі 37 976,45 грн.

Однак, станом на момент розгляду справи, доказів відшкодування Товариством з обмеженою відповідальністю «Суперіор Прайм» витрат на проведення випробувань дизельного пального (експертизи) у розмірі 37 976,45 грн сторонами не надано, відповідачем вказаний розмір витрат на проведення випробувань дизельного пального (експертизи) не спростовано.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ст. ст.76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає позовні вимоги доведеними, обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані належним чином відповідачем, а відтак, заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 18.12.2018 у справі №910/4881/18.

Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Судом встановлено, що позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 826,07 грн (поточні) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 236,02 грн (майбутні). Разом з тим, на підтвердження діяльності адвоката надано лише Договір №02/12-17 про надання правової допомоги від 19.12.2017 та детальний опис робіт (наданих робіт) виконаних адвокатом, проте жодних рахунків, актів про надані послуги, платіжних доручень тощо на підтвердження оплати послуг адвоката, Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» суду не надано, таким чином позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами факт понесення витрат на правову допомогу в розмір 7 826,07 грн (поточні) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 236,02 грн (майбутні).

Відповідно до ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, у разі задоволення позову покладається, на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕРІОР ПРАЙМ» (01042, м.Київ, бульв.Марії Приймаченко, буд.1/27, офіс 304/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «СОКАР Україна» (04080, м.Київ, вул.Юрківська, 28, офіс 3, ) збитки у розмірі 37 976 (тридцять сім тисяч дев`ятсот сімдесят шість) грн 45 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СУПЕРІОР ПРАЙМ» (01042, м.Київ, бульв.Марії Приймаченко, буд.1/27, офіс 304/1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «СОКАР Україна» (04080, м.Київ, вул.Юрківська, 28, офіс 3, ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI Перехідні положення та ст. 256 Господарського процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Є.Блажівська