ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2019 р. Справа №909/136/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Калина ІФ» ЛТД за вих.№033/19 від 08.05.2019 (вх. № місцевого суду 8896/19 від 13.05.2019, вх.№ апеляційного суду 01-05/1890/19 від 20.05.2019)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2019 (суддя Максимів Т.В., повне рішення складено 17.04.2019, м. Івано-Франківськ)

у справі № 909/136/19

за позовом Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Івано-Франківськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД,

про стягнення штрафу та пені в сумі 66 000,00 грн.,

без виклику сторін в порядку ч.10 ст. 270 ГПК України.

07.02.2019 Івано-Франківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД про стягнення штрафу та пені в сумі 66 000,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що у передбачений законом термін та станом на час подання даного позову відповідачем не виконано резолютивну частину рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.11.2017 № 27 по справі №04-20/2016.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2019 у справі №909/136/19 (суддя Максимів Т.В.) позовні вимоги задоволено повністю; стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД штраф у розмірі 32000 грн, пеню у розмірі 34000 грн. та 1 921 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що рішення позивача від 13.11.2017 №27 у справі 04-20/2016 відповідачем не оскаржувалось, отже, є законним і відповідно до ч.2 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції та ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" обовязковим до виконання. Відповідачем не надано доказів сплати штрафу та пені на виконання рішення №27 від 13.11.2017.

Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2019 у справі №909/136/19 в частині стягнення з скаржника на користь Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 34000 грн пені, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, судом неповно зясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору та не досліджено подані відповідачем докази.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом повністю не досліджено підстав для задоволення клопотання про зменшення розміру пені. На думку скаржника, стягнення пені додатково з штрафом не відповідає п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.1, 2 ст. 627 ЦК України, засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам верховенства права.

Івано-Франківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України подано відзив на апеляційну скаргу №03.1-10/3 від 28.05.2019, в якому останній просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що викладені скаржником вимоги не відповідають дійсним обставинам справи, рішення суду прийнято з повним зясуванням обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, судова колегія встановила наступне:

Як вбачається із матеріалів справи, Адміністративна колегія Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України своїм рішенням від 13.11.2017 № 27 у справі № 04-20/2016:

- визнала дії Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД, які полягали в узгодженні поведінки під час підготовки та участі в конкурсних торгах на закупівлю Берегівською центральною районною лікарнею капітального ремонту теплових мереж Берегівської ЦРЛ за державні кошти (дата оприлюднення і номер оголошення про проведення процедури закупівлі, розміщеного на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель бюлетень ВДЗ від 22.06.2015 року №227), порушенням передбаченим пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб"єктів господарювання, що стосуються спотворення результатів торгів;

- за вчинене порушення наклала на Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД штраф у розмірі 34 000 гривень, який підлягає сплаті у двохмісячний строк з дня одержання рішення;

- зобов`язала Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД протягом п"яти днів з дня сплати штрафу надіслати до Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до ч.3 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що, листом від 23.01.2018 вих. № 018/18 Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД повідомило про сплату частини штрафу у розмірі 2000 грн. до держбюджету, що підтверджується платіжним дорученням № 136 від 23.01.2018.

Одночасно, Товариство з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД надало клопотання про розстрочення сплати решти штрафу у розмірі 32000 грн, у зв`язку з важким фінансовим станом товариства.

Рішенням Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.01.2018 № 1 у справі 04-20/2016 розстрочено Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД сплату залишку штрафу у розмірі 32000 грн. Копію зазначеного рішення із супровідним листом позивача від 24.01.2018 № 04-07/2 надіслано відповідачу поштовим відправленням Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта та, за результатами відстеження поштових відправлень на офіційному сайті Укрпошти, було вручено за довіреністю 26.01.2018.

Зазначеним супровідним листом позивач також повідомив товариство, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу і, що відповідно до ч.7 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Кінцевий термін для добровільної сплати штрафу відповідачем- 23.09.2018.

Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД штраф не сплачено та не надано документів на підтвердження останнього.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі вищенаведеного та у відповідності до норм Закону України Про захист економічної конкуренції та правової позиції пленуму Вищого господарського суду України позивачем здійснено розрахунок суми, що підлягає до сплати відповідачем та відповідно складає:

а) 32000 грн. - залишок штрафу, який розстрочений відповідачу згідно з рішенням № 1;

б) 1,5 % - розмір пені за кожний день прострочення сплати штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України Про захист економічної конкуренції;

в) 32000 : 100 х 1,5 = 480 грн. - розрахована сума пені за кожний день прострочення сплати Відповідачем штрафу, що розстрочений згідно з рішенням № 5;

г) часові проміжки, у яких здійснюється нарахування пені за прострочення сплати штрафу: з 24.09.18 (наступний день після спливу добровільної сплати штрафу) до 05.02.19 (день подання позовної заяви) загальна кількість днів -135;

Відтак, сума пені становить 64800 грн. (480 х 90 днів)

Проте, відповідно до п.1 ч.5 ст.56 Закону України Про захист економічної конкуренції розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідачем рішення Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.11.2019 № 27 не виконано, не сплачено в добровільному порядку штраф та пеню, що стало підставою для звернення Івано-Франківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача штрафу та пені в сумі 66 000грн.

Згідно із ч.1 та ч.6 ст.40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (ст.ст. 1, 6, 121 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (ст.3 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно із ч.ч.1-3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу (п.п.7,8 ст.56 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, рішення Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.11.2017 № 27 отримано відповідачем, ним не оскаржувалось отже є законним і відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" - обов`язковим до виконання.

Матеріалами справи також підтверджується, що рішенням Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23.01.2018 № 1 у справі 04-02/2016 розстрочено Товариству з обмеженою відповідальністю Фірма «Калина ІФ» ЛТД сплату залишку штрафу до 23.09.18.

Відповідачем не надано доказів сплати штрафу та пені та виконання рішення №27 від 13.11.2017 позивача.

З огляду на вищенаведене, правомірним є висновок суду першої інстанції, що підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з відповідача 32000 грн. штрафу та 34000 грн. пені, яка не перевищує суми штрафу накладеного рішенням Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №27 від 13.11.2017.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Приписами статті 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.58 рішення від 10.02.2010 (заява №4909/04) Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29)

Доводи наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність передбачених законом підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо посилання скаржника, що стягнення пені додатково із штрафом не відповідає п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.1, 2 ст. 627 ЦК України, засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам верховенства права, судова колегія зазначає, що нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і, у зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу, в звязку із чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 34000 грн. пені є правомірними.

Окрім того, зазначену пеню нараховано позивачем без перевищення встановленого ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" гранично допустимого розміру пені.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Сукупності встановлених по справі обставин суд надав належну оцінку і, з урахуванням вимог ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Згідно ст. 129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.04.2019 у справі №909/136/19 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Калина ІФ» ЛТД за вих.№033/19 від 08.05.2019 (вх. № місцевого суду 8896/19 від 13.05.2019, вх.№ апеляційного суду 01-05/1890/19 від 20.05.2019) - без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Орищин Г. В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.