ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2019м. ДніпроСправа № 904/1550/19

Суддя Загинайко Т.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Акварель" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1; ідентифікаційний код 30669448)

до Товариства з додатковою відповідальністю "Кам`янський завод Продтоварів" (51914, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Романківська, 1; ідентифікаційний код 00377532)

про стягнення 93 300 грн. 09 коп.

Без виклику (повідомлення) представників.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Акварель" звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№1585/19 від 16.04.2019р.) про стягнення з відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю "Кам`янський завод Продтоварів" 93 300 грн. 09 коп., що складає 72 306 грн. 00 коп. - основного боргу за товар, поставлений відповідно до умов договору поставки від 06.04.2018р. №1/16, 1 223 грн. 24 коп. - 3% річних, 14 678 грн. 90 коп. - пені та 5 091 грн. 95 коп. - інфляційного збільшення суми боргу, 1 921 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору, а також просить повернути 3 375 грн. 10 коп. - суму надмірно сплаченого судового збору.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2019р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Акварель" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1; ідентифікаційний код 30669448) до Товариства з додатковою відповідальністю "Кам`янський завод Продтоварів" (51914, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Романківська, 1; ідентифікаційний код 00377532) про стягнення 93 300 грн. 09 коп. - залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме надати до суду: - інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; - попередній (орієнтовний розрахунок) суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; - підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем подано заяву (вх.№19159/19 від 26.04.2019р.) про усунення недоліків позовної заяви поданої до суду 16.04.2019р., якою позивачем було усунуто недоліки позовної заяви, визначені в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2019р.

Ухвалою Господарського суд Дніпропетровської області від 02.05.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у відзиві на позов (вх.№22120/19 від 21.05.2019р.) просить: - відмовити у стягненні основного боргу в сумі 15 606 грн. 00 коп. (72 306 грн. 00 коп. - 56 700 грн. 00 коп.), що перевищує суму вказаного відповідачем боргу який дорівнює 56 700 грн. 00 коп.; - відмовити у стягненні пені повністю; - здійснити перерахунок 3% річних та сум інфляційних відповідно до суми боргу та належного періоду їх нарахування; - здійснити розподіл судових витрат пропорційно частки тих позовних вимог, які є обґрунтованим; - розстрочити виконання рішення в частині стягнення основної суми боргу в розмірі 56 700 грн. 00 коп. на 3 місяці (рівними частками, щомісячно в розмірі по 18 900 грн. 00 коп.).

Відзив обґрунтовано тим, що: - відповідач не давав згоду та з закону, умов договору не впливає, що у разі поставки товару неналежної якості постачальник (продавець) має право в односторонньому порядку збільшувати ціну такого товару; - строк дії спірного договору - до 31.12.2018р.; - специфікацією та договором не передбачено зміну умов договору шляхом направлення претензії; - розрахунок 3% річних та інфляційних має відповідати сумі основного боргу, який позивачем визначений невірно, в тому числі за період першої оплати; - договором передбачений тільки спосіб визначення у вигляді облікової ставки НБУ, але сторонами не погоджений її розмір. Також відповідач у відзиві на позов просить розстрочити виконання рішення в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 56 700 грн. 00 коп. на 3 місяці рівними частинами.

Позивач у відповіді на відзив (вх.№24613/19 від 04.06.2019р.) просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на те, що: - право Товариства з обмеженою відповідальністю "Акварель" застосовувати у односторонньому порядку збільшення вартості товару на 18%, при умові порушення строків оплати за товар, зафіксовано у Специфікації №9 від 26.09.2018 року; - про згоду відповідача з умовами Специфікації №9 від 26.09.2018 року свідчить підпис директора відповідача та його печатка; - відповідно до пункту 4.1 договору поставки від 06.04.2018р. №1/16, за прострочення оплати на строк більш ніж на 2 (два) дні покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі 2,0% від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожен день такого прострочення.

Позивач у заяві (вх.№24614/19 від 04.06.2019р.) про забезпечення позову просить суд: - накласти арешт на все майно, що належить Товариству з додатковою відповідальністю "Кам`янський завод Продтоварів" та у сумі позовних вимог накласти арешт на грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті Товариством з додатковою відповідальністю "Кам`янський завод Продтоварів" і знаходяться у нього чи в інших осіб; - судовий збір за подання цієї заяви про забезпечення позову зарахувати за рахунок надмірно сплаченого судового збору; - зменшити суму надмірно сплаченого судового збору на суму судового збору, що необхідно сплатити для розгляду заяви про забезпечення позову.

Заяву обґрунтовано тим, що: - відповідач у відзиві на позов зазначив, що незалежно від прийнятого рішення "...позивач все одно не зможе на підставі судового рішення задовольнити свої вимоги..."; - арешт майна не зупиняє виробництва Товариства з додатковою відповідальністю "Кам`янський завод Продтоварів", а лише обмежує його використання, та позивач не має інформації щодо майна, що належить відповідачу та про його вартість.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2019р. у справі №904/1550/19 Товариству з обмеженою відповідальністю "Акварель" було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше; за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Тому суд розглядає справу без призначення судового засідання та виклику сторін за наявними у ній матеріалами і документами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 252 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2018р. між позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Акварель", як постачальником, та відповідачем - Товариством з додатковою відповідальністю "Кам`янський завод Продтоварів", як покупцем, було укладено договір поставки №1/16 (надалі Договір поставки), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити ядро соняшникового насіння, якість якого відповідає ДСТУ 4843:2007, українського походження, надалі товар на умовах, зазначениху цьому Договорі.

Відповідно до пункту 5.1 Договору поставки цей договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами та скріплення підписів печатками сторін і діє до « 31» грудня 2018 року, а у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов`язків до повного виконання ними прийнятих на себе зобов`язань.

Базис поставки, кількість, асортимент та ціна товару, інші умови, зазначено у специфікації(-ях), що є невід`ємною частиною Договору (пункт 1.2 Договору поставки).

Згідно з пунктами 2.1 2.5 Договору поставки строк поставки товару зазначено у специфікації(-ях), що є невід`ємною частиною цього Договору; товар може передаватись покупцю окремими партіями, що знайде своє відображення у відповідних специфікації(-ях), що є невід`ємною частиною цього Договору; умови поставки зазначено у специфікації(-ях), що є невід`ємною частиною цього Договору, у відповідності із правилами «Інкотермс-2010»; у випадку розбіжностей умов договору з правилами «Інкотермс-2010» пріоритет мають умови Договору; при поставці товару постачальник зобов`язується надати покупцю: - оригінал Договору, підписаного уповноваженим представником постачальника і завіреного печаткою; - рахунок; - видаткову накладну; - товарно-транспортну накладну; - сертифікат якості; - податкову накладну, в порядку норм діючого законодавства України; приймання товару за кількістю і за якістю здійснюється відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15 червня 1965р. №П-6 та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25 квітня 1966р. N П-7, відповідно.

Відповідно до підписаної сторонами Специфікації №9 до Договору поставки узгоджено найменування товару: ядро насіння соняшника (лом), кількість - 5 тонн, загальна вартість 86 700 грн. 00 коп. (пункт 1 Специфікації); умови оплати: оплата товару здійснюється покупцем у грошовій формі впродовж 14-ти календарних днів з моменту надання постачальником покупцю видаткової накладної на товар; у разі порушення термінів оплати постачальник має право в односторонньому порядку збільшити ціну поставленого товару до 18% (а.с.19).

В подальшому на виконання умов Договору поставки позивачем було поставлено відповідачу товар - ядро насіння соняшника (лом) у кількості 5 тонн на загальну суму 86 700 грн. 00 коп., що підтверджується видатковою накладною від 27.09.2018р. №706, товарно-транспортною накладною від 27.09.2018р. №706 та довіреністю від 10.04.2018р. №25 (а.с.20-22).

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) .

Таким чином, строк оплати за поставлений товар є таким, що настав, і відповідач повинен був оплатити за отриманий від позивача товар до 11.10.2018р. (включно).

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем отриманого товару, позивачем у претензії від 20.11.2018р. №20/11/1-п повідомлено про збільшення в односторонньому порядку відповідно до умов Спецтфікації №9 ціни поставленого товару до +18%, у зв`язку з чим вартість поставленого товару склала 102 306 грн. 00 коп. (86 700 грн. 00 коп. х 118%). Вказану претензію було спрямовано позивачем відповідачу відповідно до фіскального чеку "Укрпошти" від 11.12.2018р. та накладної від 11.12.2018р. №891 (а.с. 26) та отримано останнім 13.12.2018р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 26).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було частково сплачено заборгованість у загальній сумі 30 000 грн.00 коп.

Також позивачем відповідачу було спрямовано претензію від 12.02.2019р. №12/02/2-п, в якій повідомлялося, що у зв`язку із збільшенням вартості поставленого товару постачальник (позивач у справі) здійснює коригування відповідної податкової накладної. Про спрямування вказаної претензії свідчить фіскальний чек "Укрпошти" від 12.02.2019р. та опис вкладення у цінний лист (а.с. 29, 30).

Матеріали справи містять також податкову накладну від 27.09.2018р. №69 на суму 86 700 грн. 00 коп. та розрахунок коригування кількісних і вартісних показників від 12.02.2019р. №16 (до податкової накладної від 27.09.2018р. №69), згідно якого суму 86 700 грн. 00 коп. скориговано на загальну суму 15 606 грн. 00 коп. (13 005 грн. 00 коп + 2 601 грн. 00 коп.) (а.с.31, 33).

Вказану податкову накладну та розрахунок коригування зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) та доставлено конрагенту, про що свідчать відповідні квитанції (а.с. 32, 35).

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем з урахування здійсненого коригування вартості товару та частковї оплати за товар становить 72 306 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до пункту 4.1 Договору поставки за прострочення оплати на строк більш ніж 2 (два) дні покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 2,0% від вартості несвоєчасно оплаченого товару за кожний день такого прострочення; крім того, покупець за кожний день прострочення оплати за товар сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Отже, визначивши у Договорі розмір пені у розмірі подвійної облікової ставки, сторони фактично не визначили такий розмір пені, оскільки сторони не узгодили розмір облікової ставки, який слід брати до уваги при нарахуванні пені (на момент укладення Договору, на момент проведення нарахувань, чи ставки, яка діяла у період прострочення тощо).

Тому нарахування позивачем відповідачу пені у розмірі 14 678 грн. 90 коп. є безпідставним.

Згідно із статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, після перерахунку інфляційні нарахування становлять 5 451 грн. 45 коп. (загальний період жовтень 2018р. - квітень 2019р.), у тому числі: 2 705 грн. 04коп. (86 700 грн. 00 коп. х 101,7% (жовтень 2018р.) х 101,4% (листопад 2018р.)) + 1 663 грн. 44 коп. (71 700 грн. 00 коп. х 100,8% (грудень 2018р.) х 101,0% (січень 2019р.) х 100,5% (лютий 2019р.)) + 1 082 грн. 97 коп. (56 700 грн. 00 коп. х 100,9% (березень 2019р.) х 101,0% (квітень 2019р.)), а річні 1 132 грн. 84 коп. (загальний період з 12.10.2018р. по 16.04.2019р.), у тому числі: 427 грн. 56 коп. ((з 12.10.2018р. по 10.12.2018р.) = 86 700 грн. 00 коп. х 3%/365 дн. х 60дн.) + 542 грн. 17 коп. ((з 11.12.2018р. по 12.03.2019р.) = 71 700 грн. 00 коп. х 3%/365 дн. х 92 дн.)) + 163 грн. 11 коп. ((з 13.03.2019р. по 16.04.2019р.) = 56 700 грн. 00 коп. х 3%/365 дн. х 35 дн.).

При перевірці нарахувань 3% річних та інфляційних нарахувань судом враховано, що такі нарахування здіснюються від суми простроченого платежу, та не може бути враховано передбачене Договором збільшення вартості продукції, оскільки таке збільшення є також наслідком несвоєчасної оплати за поставлений товар.

Тому суд погоджується з думкою відповідача, викладеною у відзиві на позов щодо невірного визначення позивачем бази нарахування річних та інфляційного збільшення, а також відсутністю у Договорі умов щодо узгодження сторонами розміру пені.

Щодо заперечень відповідача у частині збільшення вартості товару, суд вважає за неообхідне зазначити, що умовами укладеного Договору поставки сторонами узгоджено у разі несвоєчасної оплати за поставлений товар збільшити його вартість на 18%, тобто умовами Договору передбачена можливість односторонної зміни вартості поставленого товару. Про таке збільшення позивачем було повідомлено відповідача претензією від 20.11.2018р. №20/11/1-п та претензією від 12.02.2019р. №12/02/2-п. Одночасно суд акцентує увагу а тому, що Договір поставки у випадку несвоєчасного виконання сторонами своїх договірних обов`язків діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань..

З урахуванням викладеного з відповідача підлягає стягненню 72 306 грн. 00 коп. - основного боргу, 5 091 грн. 95 коп. - інфляційних нарахувань та 1 132 грн. 84 коп. - річних.

Що стосується розстрочення сплати суми боргу у розмірі 56 700 грн. 00 коп. на три місяці, то відповідачем не обгрунтовано (доказів не надано) за рахунок яких коштів він буде сплачувати таку заборгованість протягом цього строку, тому зазначена сума розстроченню не підлягає

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У відповідності до вимог пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати у розмірі 1 616 грн. 91 коп. слід покласти на відповідача.

Щодо повернення надмірно сплаченого судового збору сплаченого судового збору у розмірі 3 375 грн. 10 коп. господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до платіжного доручення від 12.03.2019р. №4233, яке було подано разом з позовною заявою, позивачем було сплачено судовий збір у сумі 5 296 грн. 11 коп.

Виходячи з суми позову - 93 300 грн. 09 коп. позивеч повинен був сплатити судовий збір у сумі 1 921 грн. 00 коп.

Також при зверненні з заявою про забезпечення позову судовий збір повинен був сплачений позивачем у сумі 960 грн. 50 коп. (1 921 грн. 00 коп. х 0,5).

Отже, надлишково сплаченою позивачем є сума судового збору у розмірі 2 414 грн. 61 коп., яка підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", пунктом 19.1 Розділу ХІ Перехідних положень, статтями 129, 232, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Акварель" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1; ідентифікаційний код 30669448) до Товариства з додатковою відповідальністю "Кам`янський завод Продтоварів" (51914, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Романківська, 1; ідентифікаційний код 00377532) про стягнення 93 300 грн. 09 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Кам`янський завод Продтоварів" (51914, м. Кам`янське Дніпропетровської області, вул. Романківська, 1; ідентифікаційний код 00377532) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Акварель" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1; ідентифікаційний код 30669448) 72 306 (сімдесят дві тисячі триста шість) грн. 00 коп. основного боргу, 5 091 (п`ять тисяч дев`яносто одна) грн. 95 коп. інфляційних нарахувань, 1 132 грн. (одна тисяча сто тридцять дві) грн. 84 коп. річних та 1 616 (одна тисяча шістсот шістнадцять) грн. 91 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Акварель" (49083, м. Дніпро, вул. Собінова, 1; ідентифікаційний код 30669448) з Державного бюджету України 2 414 (дві тисячі чотириста чотирнадцять) грн. 61 коп. - судового збору, надмірно сплаченого згідно платіжного доручення від 12.03.2019р. №4233, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи, про що винести ухвалу.

Наказ та ухвалу видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Загинайко

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 238 ГПК України,

01.07.2019р.