ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р. Справа №909/1079/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Скрипчук О.С.

суддів Зварич О.В.

Кравчук Н.М.

Секретар судового засідання: Лагутін В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК -77», б/н від 16.04.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019 (повне рішення складено 29.03.2019 року, м. Івано-Франківськ, суддя Фрич М.М.)

у справі № 909/1079/18

за позовом: Акціонерного товариства «Укртрансгаз», м. Київ в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз», м. Харків

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-77», присілок Центр с. Соколівка Косівського району Івано-Франківської області

про стягнення штрафних санкцій в сумі 7 038 480,41 грн.

за участю представників:

від позивача, Гасай М.Б. - довіреність № 1-861 від 29.05.2019;

від відповідача, Коновал Р.О. - довіреність б/н від 14.01.2019.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» подало позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК-77» про стягнення штрафних санкцій за договором в сумі 7 038 480, 41 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач не виконав умови договору про закупівлю робіт № від 01.02.2018. У зв`язку з порушенням строків виконання робіт відповідачу нараховано 7 038 480, 41 грн., з яких: 3 919 635, 73 грн. пеня та 3 118 844, 68 грн. штраф.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019 у справі № 909/1079/18 позов АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів «Харківтрансгаз» до ТОВ «ПМК-77» про стягнення штрафних санкцій за договором в розмірі 7 038 480, 41 грн. задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «ПМК-77» на користь АТ «Укртрансгаз» в особі філії «Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз» 2 810 592, 46 грн. пені, 641 474, 50 грн. штрафу та судовий збір в розмірі 78 696, 40 грн. В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1660, 50 грн. пені та 645, 75 грн. штрафу - відмовлено. Провадження у справі в частині стягнення 3 584 107, 20 грн., з яких: 1 107 382, 77 грн. пені та 2 476 724, 43 грн. штрафу закрито.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ «ПМК-77» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019 у справі № 909/1079/18, з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення суду не враховано те, що п. 3.1.14 договору про закупівлю робіт № від 01.02.2018 передбачено обов`язки позивача щодо розбивки траси проходження магістрального газопроводу, звільнення ділянки газопроводу від газу та передачі ділянки ремонту відповідачу, які ним виконані не були, у зв`язку з чим відповідач як підрядник не міг приступити до виконання ремонтних робіт, передбачених п. 3.2. додатку № 3 договору (технічні та якісні характеристики предмету закупівлі). Таким чином, у даному випадку має місце прострочення кредитора, та нарахування позивачем штрафних санкцій є неправомірне.

Також, апелянт вказує, що він повідомляв позивача про необхідність продовження термінів договору та надання послуг у зв`язку з відсутністю на ринку України необхідних труб (лист від 03.04.2018), а позивач, в свою чергу листом від 07.05.2018 повідомив, що додаткова угода про продовження терміну дії договору буде візуватися та підписуватись після завершення робіт. Вищезазначене, на думку апелянта, є підставами для відповідача розраховувати на продовження позивачем термінів виконання робіт за договором № від 01.02.2018.

Як зазначає апелянт, суд першої інстанції не надав належну оцінку тим обставинам, що відповідачем вживалися заходи для належного виконання зобов`язання, зокрема відповідач проводив листування з АТ «Загорський трубний завод» (Російська Федерація) стосовно можливості поставки труби, а 25.07.2018 ним отримано висновок Харківської торгово-промислової палати про те, що для відповідача має місце зміна обставин, яка унеможливлює виконання договору. За таких обставин, на думку апелянта, його вина у невиконані договірного зобов`язання відсутня.

Також апелянт зазначає про безпідставне незадоволення судом першої інстанції його клопотання про зменшення неустойки, адже відповідач сплатив більше половини розміру нарахованої неустойки, а позивачем не надано жодних доказів наявності у нього збитків через невиконання зобов`язання відповідачем.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач просить суд оскаржуване рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зокрема, позивач зазначає, що відповідно до ч.2 ст. 218 ГК України - обставинами непереборної сили не вважаються порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів, а висновок Харківської торгово-промислової палати від 25.07.2018 року №240/1/163.01-6 зазначає лише про істотну зміну обставин за договором, що може бути підставою для розірвання цього договору. Також позивач вказує, що прострочка кредитора, про яку зазначає відповідач в апеляційній скарзі, не спростовує порушення відповідачем строків виконання робіт, оскільки таке порушення сталося внаслідок відсутності в останнього матеріалів (труби) необхідних для виконання договору.

У судовому засіданні представники сторін навели свої доводи та міркування , викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ПАТ «Укртрансгаз» в особі головного інженера філії УМГ «Харківтрансгаз» (позивач по справі/замовник по договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПМК-77" (відповідач по справі/підрядник по договору) було укладено договір про закупівлю робіт № від 01.02.2018 (Т. І, а.с.11), за умовами якого підрядник зобов`язується виконати ремонт МГ "ШДО-2" (Дніпропетровськ-Кривий Ріг), Ду 1000 Ру 55 на дільницях км 100, 08 - км 101, 42; км 101, 81 - км 102,2; км 102,7 - км 103,7 довжиною 2 741 м з частковою заміною труби (до 1120 м) та заміною ізоляційного покриття в межах обслуговування Криворізького ЛВУМГ (Роботи, пов`язані з об`єктами завершеного чи незавершеного будівництва та об`єктів цивільного будівництва), а замовник прийняти і оплатити такі роботи.

Склад та обсяги робіт, які підлягають закупівлі за даним договором, визначаються договірною ціною та кошторисом (додаток №1), технічні та якісні характеристики предмету закупівлі (додатко№3), які є невід`ємною частиною договору (п.1.2. договору).

Пунктом 1.3. договору встановлено, що зміст і строки виконання робіт визначаються календарним планом (додаток №2), що є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п.2.1. договору підрядник повинен виконати замовнику передбачені цим договором роботи, якість яких відповідає встановленим умовам ВБН, ДСТУЮ ГБН, ОНТП та СНиП.

Пунктом 5.1. передбачено, що строк виконання робіт: з дати укладення договору - до 15.10.2018 року. Місце виконання робіт: МГ ШДО-2: початок ділянки в районі підключення газопроводу - відводу до ГРС с. Новопетрівка, Новоюлівської сільської ради Днапропетровської області, ділянка проходить по Софіївському районі Дніпропетровської області, підпорядковується Криворізькому ЛВУМГ (п.5.2. договору).

Відповідно до п. 5.4. договору - підготовчі роботи, придбання обладнання та матеріалів, необхідних для виконання умов договору про закупівлю, здійснюється підрядником та входить у вартість робіт.

Підрядник зобов`язаний виконати всі роботи в повному обсязі у строки, встановлені цим договором (п.6.3.1. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору - у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством та цим договором.

За порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах без погодження із замовником, що вказані в даному договорі, підрядник виплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення надання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (п.7.2. договору).

Додатком № 1 до договору встановлена договірна ціна, яка є динамічною (а.с.15). Відповідно до локального кошторису вказано найменування робіт і витрати (а.с.16-22). Календарним планом, що є додатком №2 до договору, встановлено найменування робіт та кількість місяців на виконання таких робіт (Т. І, а.с.23).

Додатком №3 до договору встановлено технічні вимоги і якісні характеристики предмета закупівлі (технічне завдання) (Т. І, а.с.24-33).

Додатковою угодою № 1 до договору викладено в новій редакції п.3.1. договору - ціна договору становить 44 674 800 грн., в т.ч. ПДВ - 7 445 800 грн., викладено в новій редакції додаток №1 «Договірна ціна та кошторис».

Відповідно до поданого суду розрахунку пені та штрафу - сума пені, нарахованої позивач становить 3 919 635, 73 грн., штрафу - 3 118 844, 68 грн. (Т. І а.с.52).

Позивач листом від 13.04.2018 у зв`язку з його проханням про продовження терміну дії договору просив відповідача надати документально підтверджені об`єктивні обставини продовження терміну виконання робіт або вказати інші причини, які передбачені Законом України «Про публічні закупівлі» (Т. І, .с. 134).

Відповідач на лист позивача від 13.04.2018 повідомив про необхідність продовження терміну виконання робіт, передбачених договором від 01.02.2018 або ж надання труби. зазначеної у специфікації, необхідної для виконання робіт, погодивши таким чином нову ціну (лист № 58 від 16.04.2018) (Т. І, а.с. 82). Також у листі від 16.04.208 зазначив про укладення між ним та ТОВ «Торговий дім «Труболізокомплект» договору від 13.04.2018 на поставку необхідних труб.

15 червня 2018 року відповідач повідомив позивача про отримання листа від 14.06.2018 від АО «Загорський трубний завод» про наявність у останнього можливості виробництва необхідних для виконання договору труб (Т. І, а.с. 157).

03 липня 2018 року позивач звертався до відповідача з листом, в якому повідомив, що для розгляду питання про продовження терміну дії договору необхідно надати графік виконання робіт з врахуванням термінів поставки труби (Т. І, а.с. 140).

Надалі відповідач листами від 11.07.2018, 13.07.2018, 23.07.2018 звертався до позивача з проханням про продовження термінів виконання робіт за договором до жовтня 2019 року та повідомляв про очікування на отримання від АО «Загорський трубний завод» рахунків на оплату труби (Т. І, а.с. 158-160). На ці листи позивача надсилав відповіді, в яких повідомляв про невиконання відповідачем як умов договору так і протоколу за результатами проведення спільної наради від 28.03.2018, згідно з яким відповідач зобов`язувався до 06.04.2018 надати інформацію про терміни поставки труби відповідно до договору від 01.02.2018 (Т. І, а.с. 141-143).

Надалі, позивач звернувся до відповідача з претензією № 59 від 05.10.2018 про сплату 1 107 382,77 грн. пені та 2 476 724,43 грн. штрафу за порушення зобов`язань за договором від 01.02.2018 (Т. І, а.с.53).

У запереченні на претензії за вих. № 157 від 19.10.2018 відповідач просить розглянути питання щодо розірвання договору від 01.02.2018 та скасування рішення про застосування штрафних санкцій у зв`язку з неможливістю виконання умов договору через істотну зміну обставин, яка вплинула на виконання відповідачем договірних зобов`язань. До заперечення на претензії відповідачем долучено висновок та лист Харківської торгово-промислової палати від 24.07.2018, від 25.07.2018 (Т. І, а.с. 54).

Відповідно до висновку Харківської торгово-промислової палати від 25.07.2018 та її листа від 24.07.2018, відповідно до яких для ТОВ «ПМК-77» має місце істотна зміна обставин, яка унеможливлює виконання підприємством зобов`язань за договором від 01.02.2018 (Т. І, а.с. 78-81). У висновку зазначено, що станом на 23.07.2018 на території України не виявлено виробників сталевих електрозварних прямошовних труб, які зазначені в додатку до договору від 01.02.2018, ПАТ «Харцизький трубний завод», який раніше виробляв ці труби, розташований на непідконтрольній України території, а саме на території Донецької області.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач 25.10.2018 звертався до позивача із пропозицією розірвати договір від 01.02.2018 (Т. І, а.с. 96-98).

Надалі, відповідач отримав від позивача листа, у якому останній повідомляв про відмову від договору від 01.02.2018 та про можливість звернення до суду з позовом про стягнення неустойки у зв`язку з невиконанням підрядником своїх зобов`язань за договором від 01.02.2018 (Т. І, а.с. 84-85).

Відповідно до наявного в матеріалах справи платіжного доручення від 21.12.2018 № 2587, відповідач перерахував позивачу 3 584 107,20 грн. як «оплата нарахованих штрафних санкцій, пені згідно договору № від 01.02.2018 (Т. І, а.с. 234).

При прийнятті постанови суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Пунктом 5.6. договору сторони передбачили, що роботи повинні виконуватись відповідно до узгодженого підрядником і замовником календарного плану (додаток №2 до договору), що є невід`ємною частиною договору.

Як вбачається з календарного плану, який є додатком № 2 до договору і є його невід`ємною частиною, сторонами погоджено такий строк виконання робіт: розроблення та узгодження з замовником проекту виконаних робіт та операційно-технологічної карти - до 31.03.2018; отримання дозвільних документів на початок робіт - до 31.03.2018; перебазування техніки на тимчасовий майданчик - до 31.03.2018; зведення тимчасових будівель і споруд для зберігання матеріалів і техніки, тимчасових доріг і переїздів через діючі комунікації - до 31.03.2018; розбивка траси трубопроводу - до 31.03.2018 ; зняття родючого шару - до 31.08.2018; розкриття трубопроводу - до 31.08.2018; розробка траншеї вручну - до 31.08.2018; очистка від старої ізоляції трубопроводу механізованим способом - до 31.08.2018; нанесення нового ізоляційного покриття - до 31.08.2018; контроль якості зварних з`єднань - до 30.09.2018; зворотна засипка трубопроводу - до 30.09.2018; зворотна рекультивація - до 31.10.2018 (Т. І, а.с. 23).

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 530 ЦК України встановлено - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.2. договору передбачено, що за порушення строків виконання робіт або виконання робіт в менших обсягах без погодження із замовником, що вказані в даному договорі, підрядник виплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості робіт, з яких допущено прострочення надання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач в порушення термінів, передбачених додатком № 2 до договору (календарний план) не приступив до виконання робіт та відповідно не виконав роботи у строки передбачені календарним планом та п. 5.1. договору, що є наслідком для нарахування позивачем на підставі п. 7.2. штрафних санкцій у вигляді пені та штрафу.

Відповідач не подав суду доказів на спростування обставин щодо невиконання ним умов договору, як і не подав контррозрахунку до проведеного позивачем розрахунку пені та штрафу за договором від 01.02.2018.

При цьому, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог про стягнення з відповідача 1 660,50 грн. пені та 645,75 грн. штрафу за невиконання п. 5 календарного плану «Розбивки траси трубопроводу», так як ця вимога не підтверджена матеріалами справи, що визнано представником апелянта в судовому засіданні 03.07.2019.

Як вбачається з позовної заяви, позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення пені в розмірі 3 919 635,73 грн. та штрафу в сумі 3 118 844, 68 грн.

Згідно з п. 2 ч. 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як зазначалося вище, відповідач відповідно до платіжного доручення від 21.12.2018 № 2587 перерахував позивачу 3 584 107,20 грн. як "оплата нарахованих штрафних санкцій, пені згідно договору № від 01.02.2018" (Т. І, а.с. 234).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, судова колегія погоджується з висновком суду про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача 1 107 382, 77 грн. пені, 2 476 724, 43 грн. штрафу, враховуючи, що відповідно до останньої претензії позивача № 59 від 05.10.2018 позивачем були нараховані ідентичні суми пені та штрафу.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 2 810 592,46 грн. пені (3 919 635,73 грн. - 1 107 382, 77 грн. - 1 660,50 грн.) та 641 474,50 грн. штрафу (3 118 844, 68 грн. - 2 476 724, 43 грн. - 645,75 грн.) є підставними та обґрунтованими , а тому підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019 у справі № 909/1079/18 відсутні.

Стосовно доводів, викладених в апеляційній скарзі, судова колегія зазначає наступне:

Відповідно до розділу VIII договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували на час укладення договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 3 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі. Повідомлення про настання форс-мажорних обставин повинне бути підтверджено сертифікатом Торгово-промислової палати України. Вказане підтвердження спрямовується іншій стороні цього договору протягом п`ятнадцяти календарних днів із дати настання форс-мажорних обставин. За відсутності своєчасного повідомлення сторона, винна в цьому, зобов`язана відшкодувати іншій стороні збитки, заподіяні неповідомленням чи несвоєчасним повідомленням. Неповідомлення та ненадання відповідного документу позбавляє сторону права посилатися на форс-мажор, як обставини, що звільняють від відповідальності. У разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 60 днів, кожна із сторін в установленому порядку має право розірвати цей договір.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Аналогічно статтею 218 ГК України передбачено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, непереборною силою є надзвичайна і невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобов`язання, за умови, що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, та ця подія завдала збитків.

Таким чином, непереборна сила (форс-мажорні обставини) повинна мати ознаки надзвичайності і невідворотності, однак встановлені Харківською торгово-промисловою палатою у висновку від 25.07.2018 обставини не мають ознак надзвичайності чи невідворотності.

Тобто, відповідач не довів наявність обставин, які відповідно до ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України звільняють його від відповідальності. При цьому, судова колегія враховує, що невиконання відповідачем договірного зобов`язання щодо виконання робіт стало наслідком відсутності у нього необхідних для виконання умов договору матеріалів.

Разом з цим, як вбачається з матеріалів справи, відповідач на вимоги позивача так і не надав нових графіків виконання робіт з урахуванням термінів поставки труби, які вимагалися позивачем за результатами розглядів листів відповідача про продовження термінів дії договору від 01.02.2018.

Стосовно доводів скаржника про безпідставне незадоволення судом його клопотання про зменшення штрафу та пені, судова колегія зазначає наступне:

За змістом частини 1 статті 233 ГК у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій.

Відповідно до частини 3 статті 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Свій висновок про відсутність підстав для зменшення розміру пені та штрафу, нарахованої на підставі договору від 01.02.2018 у сумі 3 454 373,21 грн. (клопотання відповідача від 21.01.2019 (Т. І, а.с. 197-202), суд першої інстанції мотивував тим, що відповідач не виконав умов договору від 01.02.2018, не приступив до виконання робіт, відповідач не довів, що його майновий стан є таким, що давав би суду підстави зменшити розмір неустойки, а також не довів, що нараховані позивачем штрафні санкції є надмірно великими порівняно із збитками кредитора.

Враховуючи те, що відповідач в суді апеляційної інстанції не спростував обставин, за яких суд відмовив у задоволенні клопотання про зменшення неустойки судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення цього клопотання відповідача.

При цьому, судова колегія зазначає, що доводи відповідача про те, що він не мав можливості розпочати комплекс земляних робіт без наявності труб не відповідають умовам договору від 01.02.2018.

Також суд бере до уваги, що відповідач так і не надав позивачу нових графіків виконання робіт з урахуванням термінів поставки труби, а пункт 5.5. договору від 01.02.2018, на який покликається відповідач, насамперед передбачає право, а не обов`язок замовника надати обладнання, механізм та матеріали, необхідні для виконання робіт.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, у відповідності до ст.129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ПМК -77» б/н від 16.04.2019 відмовити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 19.03.2019 у справі № 909/1079/18 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за апеляційну скаргу, покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови підписано 08.07.2019.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Зварич О.В.

суддя Кравчук Н.М.