ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1233/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59)
до Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Харківське вище професійне училище швейного виробництва та побуту" (61012, м. Харків, вул. Конторська, буд. 2)
про стягнення 151739,06 грн.
за участю

представників:

від позивача - Третьяк О.О., довіреність №Др-43-1218 від 28.12.2018;

від відповідача - не прибув.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" до Державного закладу професійної (професійно - технічної) освіти "Харківське вище професійне училище швейного виробництва та побуту" про стягнення 142752,43 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/1233/19 в судовому засіданні з повідомленням сторін та призначено розгляд справи по суті на 04.06.2019 об 11:00.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2019 прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог (вх. № 10650 від 02.05.2019) та подальший розгляд справи вирішено здійснювати з її врахуванням.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2019 на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України відкладено розгляд справи по суті на 02.07.2019 о 10:30.

24.06.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду Харківської області від відповідача надійшов лист (вх. №15316), в якому останній повідомляє суд про те, що проти заявлених вимог щодо стягнення заборгованості за спожитий у січні-березні 2019 року природний газ у розмірі 149391,38 грн. не заперечує, при цьому зазначає, що в іншій частині позову щодо стягнення 3% річних та нараховної суми інфляційних витрат заперечує з огляду на недоцільність їх нарахування, який досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач в судове засідання 04.06.2019 прибув, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41GBKhz856-18 від 02.11.2018 у розмірі 151739,06 грн., з яких: 149391,38 грн. - основна сума заборгованості за спожитий у січні-березні 2019 року природний газ; 701,83 грн. - 3 % річних за прострочення сплати заборгованості; 1645,85 грн. - нарахована сума інфляційних витрат за прострочення сплати заборгованості та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2276,09 грн.

Відповідач в судове засідання 02.07.2019 свого повноважного представника не направив, про розгляд даної справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про вручення рекомендовних поштових відправлень від 17.05.2019 (011823/1) та від 13.06.2019 (014267).

На підставі викладеного, суд вважає відповідача таким, що був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

В силу частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що норми статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлюють принципи диспозитивності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, беручи до уваги приписи статті 129 Конституції України, які визначають одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Положеннями частини 8 статті 252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарський суд встановив наступне:

Відповідно до редакції п. 2.2.2 статті 2 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" однією з основних функцій товариства є надання послуг по забезпеченню газом підприємств усіх форм власності і населення шляхом постачання природного газу.

02.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (постачальник) та Державним закладом професійної (професійно-технічної) освіти "Харківське вище професійне училище швейного виробництва та побуту" (споживач) було укладено Договір № 41GBKhz856-18 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (промислові споживачі та суб`єкти господарювання) (далі-Договір), відповідно до положень п. 1.1 якого, постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2018 році природний газ, а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. (а.с. 13 -16)

Згідно з п. 11.1. вищевказаного Договору, цей Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення їх підписи печатками (за наявності) сторін, і діє в частині постачання газу з 02.11.2018 до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (з урахуванням внесених змін Додатковими угодами № 1 від 07.12.2018, № 2 від 07.12.2018, № 3 від 21.12.2018).

Позивач - ТОВ "Харківгаз Збут" (постачальник) надав Відповідачу послуги з постачання природного газу у кількості:

- січень 2019 р. - 5,531 тис.м.куб. на загальну суму 72 216,72 грн.,

- лютий 2019 р. - 5,631 тис.м.куб. на загальну суму 70 535,71 грн.

- березень 2019 р. - 0,530 тис.м.куб. на загальну суму 6 638,95 грн.

Таким чином, на даний час сума несплаченої Відповідачем заборгованості перед Позивачем складає 149 391,38 грн.

Відповідно до положень пункту 1 частини 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Слід відмітити, що постачання природного газу за період січень - березень 2019 р. відбулось в результаті господарсько-правових відносин, на підставі угоди на постачання природного газу, яку сторони оформили шляхом вчинення конклюдентних дій, а саме - в силу загальних приписів цивільного законодавства замість відповіді про прийняття пропозиції укласти договір контрагент може вчинити дії по виконанню зазначених в пропозиції (оферті) умов договору, зокрема, прийняти товар, сплатити відповідні суми тощо. Вчинення таких конклюдентних означає згоду на укладання договору.

Пунктом 12 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. за підсумками розрахункового періоду передбачено, що споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про тактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем.

На підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу.

Отже, Постачальник природного газу проводить нарахування за послуги з постачання газу на підставі даних, отриманих від Споживача та/або Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) протранспортованого газу.

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2019 р., 12.03.2019 р., та 19.04.2019 р. Позивачем разом із вимогами про оплату заборгованості Відповідачу надсилались акти приймання-передачі природного газу, що підтверджується відміткою поштового відділення. (а.с. 22-27, 39-42)

При цьому, направляючи акти приймання-передачі природного газу Відповідачу, ТОВ "Харківгаз Збут", щомісячно засвідчувало факт надання послуг та вказувало суму, яка підлягає відшкодуванню, що є письмовою вимогою про оплату та підставою для виконання зобов`язання в розумінні статті 530 ЦК України.

Разом з тим, Акт №Х від 31.01.2019 р. приймання-передачі природного газу після підписання споживачем було повернуто постачальнику.

Проте, Акт №Х від 28.02.2019 р., та Акт №ХО389009149 від 31.03.2019 приймання-передачі природного газу всупереч нормам чинного законодавства Відповідачем повернуто не було.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошує про те, що за час дії Договору позивач належним чином виконував свої зобов`язання, надаючи послуги з постачання природного газу відповідачу. Натомість відповідач не сплачував кошти за спожитий природний газ за спірний період з урахуванням чого, у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість, яка склала 149 391,38 грн.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем грошового зобов`язання щодо своєчасного погашення заборгованості, позивачем заявлено також до стягнення: 701,83 грн. 3 % річних та 1645,85 грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, Суд керується наступним.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Аналогічна норма міститься у ст. 193 Господарського кодексу України.

За змістом ст. 610 ЦК України несплата боржником суми боргу вважається порушенням зобов`язання а в разі його порушення настають правові наслідки передбачені договором або законом (ч. 1 ст 611 ЦК України).

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, позивач подав суду належні докази, які об`єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію щодо позовних вимог про стягнення основної заборгованості, тому вимоги позивача про стягнення з ДЗП освіти "Харківське вище професійне училище швейного виробництва та побуту" суми основного боргу у розмірі за послуги з постачання природного газу складає - 149 391,38 грн. визнаються судом правомірними, обґрунтованими, тому підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлені до стягнення 3 % річних в сумі 701,83 грн. та інфляційних втрат в сумі 1645,85 грн.

В силу вимог частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши надані позивачем нарахування 3 % річних у розмірі 701,83 грн. та 1645,85 грн. інфляційних втрат, суд приходить до висновку, що даний розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, з урахуванням чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, Суд дослідивши подані позивачем докази, визнав їх належними та достатніми в розумінні статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Висновок суду.

Оцінивши надане суду обґрунтування позовних вимог, перевіривши матеріали справи, Суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено наявність передбачених Законом умов для стягнення 149 391,38 грн. заборгованості за спожитий природний газ; 3 % річних у сумі 701,83 грн. та інфляційних втрат у розмірі 1645,85 грн., а Судом не виявлено на підставі наявних у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" є обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат у справі №922/1233/19.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог та враховуючи висновки господарського суду про повне задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного закладу професійної (професійно-технічної) освіти "Харківське вище професійне училище швейного виробництва та побуту" (61012, м. Харків, вул. Конторська, буд. 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/р НОМЕР_1 в АБ "Кліринговий дім" м. Київ, МФО 300647, ) - 149391,38 грн. заборгованості за спожитий природний газ; 3 % річних у сумі 701,83 грн.; інфляційні втрати у розмірі 1645,85 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2276,09 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "04" липня 2019 р.

Суддя Г.І. Сальнікова