ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.07.2019 Справа № 920/477/19
м. Суми

Господарський суд Сумської області у складі судді Коваленко О.В., розглянувши матеріали справи №920/477/19

за позовом: Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області (41500, Сумська область, м. Путивль, вул. Князя Володимира, 50, код 04058083)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Акулова Вячеслава Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про стягнення 93 771 грн. 49 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

при секретарі судового засідання Молодецькій В.О.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 93 771 грн. 49 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати, а також стягнути з відповідача судові витрати у справі.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 04.06.2019 провадження у справі №920/477/19 відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 01.07.2019 р.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

Від позивача надійшло клопотання №1025 від 18.06.2019 про розгляд справи за відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позов не подав, ухвала про відкриття провадження у справі була надіслана на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 62620, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Довгеньке, вул. Трудова, 12, та повернута на адресу суду з позначкою: «адресат не проживає».

Відповідно до п. 5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення зокрема є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за вказаною адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи викладене, суд вважає відповідача таким, що повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своєї позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши докази по справі, суд встановив:

Згідно Розпорядження голови Путивльської районної державної адміністрації №116 від 25.02.2008 р. «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ПП АФ «Злагода-21» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право оренди на земельну ділянку ПП АФ «Злагода-21» та надано в оренду ПП АФ «Злагода-21» в оренду земельні ділянки для ведення товарного с/г виробництва терміном на 49 років загальною площею 4,9121 га в т.ч.: виробнича база - 2,9441 га; свиноферма - 0,6482 га; зерносховище - 1,3198 га, за рахунок земель запасу, які знаходяться за межами населеного пункту на території Бобинської сільської ради.

Розпорядженням голови Путивльської районної державної адміністрації Сумської області № 240 від 15.04.2011 за клопотанням ПП агрофірма «Злагода- 21» від 06.04.2011 № 48 та відповідно до Постанови Верховної Ради України від 22.10.2009 № 1670-VI «Про встановлення меж міста Путивль Путивльського району Сумської області» розірвано договір оренди земельної ділянки загальною площею 2,9441 га на території Бобинської сільської ради, укладений між Путивльською районною державною адміністрацією та ПП АФ «Злагода-21».

Відповідно до договору купівлі - продажу №3 від 01.06.2011, укладеного між Приватним підприємством «Злагода -21» (продавець) та ФОП Акуловим Вячеславом Васильовичем (покупець), відповідно до специфікації №1 від 01.06.2011 року, що є невід`ємною частиною договору, покупець придбав незавершений об`єкт будівництва СТО.

Зазначене нерухоме майно знаходиться на земельній ділянці, що у відповідності до положень п. «а» ч. 2 ст.83 Земельного кодексу України належить територіальній громаді м. Путивль на праві комунальної власності.

Рішенням 10 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 28.07.2011 ФОП Акулову В.В. було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду по вул. Комсомольській , 35 , орієнтованою площею 0,15 га для комерційного використання.

За заявою відповідача від 14.03.2012 року рішенням 22 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 27.03.2012 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ФОП Акулову В. В . для комерційного використання по вул. Комсомольській, 35 у м. Путивль та надано ФОП Акулову В.В. вказану земельну ділянку площею 0,1345 га в оренду із встановленням орендної плати в розмірі 10 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Відповідно витягу з чергового кадастрового плану м. Путивль, затвердженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 0,1345 га за адресою м. Путивль, вул. Комсомольська, 35 , остання є частиною земельної ділянки під кадастровим номером :01:014:0002, загальною площею 2,9441 га за адресою м. Путивль, вул . Комсомольська, 35, яка до 15.04.2011 року перебувала в оренді приватного підприємства агрофірма «Злагода -21».

Пунктом 3 зазначеного рішення відповідача було зобов`язано укласти договір оренди на дану земельну ділянку терміном на 10 років. Відповідно до п. 4 рішення приступати до використання земельної ділянки ФОП Акулов В.В. мав тільки після укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації.

Таким чином, вказаним рішенням на ФОП Акулова В.В. було покладено обов`язок укласти з Путивльською міською радою договір оренди вказаної земельної ділянки та здійснити його реєстрацію.

Проте відповідач з Путивльською міською радою договір оренди земельної ділянки 0,1345 га по вул. Комсомольській, 35 в м. Путивль не уклав та фактично приступив до її використання без належним чином оформлених документів, що підтверджують право власності або право користування цією землею та без державної реєстрації відповідних прав на неї згідно з вимогами ст. 125 ЗК України, а отже без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі, у вигляді орендної плати.

В подальшому, 29.10.2015 за заявою ПП «Злагода-21» рішенням 80 сесії 6 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області надано дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки розташованої в м . Путивль, по вул . Комсомольській, 35, кадастровий номер :01:014:0002 на дві окремі земельні ділянки орієнтованою площею 0,1345 га та 2,8096 га.

Рішенням 80 сесії 6 скликання Путивльської міської ради від 29.10.2015 «Про перейменування вулиць міста Путивля» змінено назву вулиці Комсомольська на вулицю Богдана Хмельницького.

30.06.2016 року рішенням 12 сесії 7 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області затверджено проект землеустрою щодо поділу земельної ділянки кадастровий номер :014:0002 та за завою ФОП Акулова В.В. йому передано в оренду створену в результаті поділу земельну ділянку кадастровий номер :01:04:0049, площею 0,1378 га, що розташована по вул. Богдана Хмельницького ( колишня вулиця Комсомольська) , 35 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на 20 років та встановлено орендну плату в розмірі 10% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Пунктом 2.1. вказаного рішення ФОП Акулова В.В. було зобов`язано зареєструвати право оренди на земельну ділянку відповідно до чинного законодавства.

Рішенням виконавчого комітету Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області №163 від 30.11.2016 «Про внесення змін до рішення виконкому №17 від 19.02.2016 року «Про розгляд звернення ФОП Акулова В.В.» земельній ділянці кадастровий номер : 01:04: 0049 по вул. Богдана Хмельницького, 35 , яка сформована в результаті поділу, присвоєно адресу м . Путивль, вул . Богдана Хмельницького , 35 «а».

Так, всупереч вимогам п. 2.1. рішення 12 сесії 7 скликання Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області від 30.06.2016 року відповідач не зареєстрував право оренди на земельну ділянку по вул. Богдана Хмельницького , 35 «а», площею 0,1378 га та продовжив з 30.06.2016 року використовувати земельну ділянку, на якій розміщено об`єкт незавершеного будівництва станція технічного обслуговування автомобілів, без договору оренди та його державної реєстрації до 27.07.2017 року.

Отже, з наведеного вище вбачається, що відповідач в період з 27.07.2014 року по 29.06.2016 року використовував земельну ділянку кадастровий :01:014:0002, площею 0,1345 га, по вул. Богдана Хмельницького (колишня вулиця Комсомольська), 35 в м. Путивль та в період з 30.06.2016 року по 27.07.2017 року використовував створену в результаті поділу земельну ділянку, кадастровий помер :01:04:0049, площею 0,1378 га, по вул. Богдана Хмельницького ( колишня вулиця Комсомольська), 35 «а» в м. Путивль без належним чином оформлених документів, що підтверджують право власності або право користування цією землею та без державної реєстрації відповідних прав згідно з вимогами ст. 125 ЗК України у вигляді несплаченої орендної плати у сумі 93771 грн. 49 коп.

З метою врегулювання даного спору в досудовому порядку міською радою було направлено ФОП Акулову В.В. за місцем реєстрації суб`єкта господарювання ФОП Акулова В.В. рекомендованим листом претензію - вимогу від 21.03.2019 р. за №429 стосовно укладення з Путивльською міською радою договору про добровільне відшкодування безпідставно збережених коштів за використання земель комунальної форми власності на території м. Путивль з порушенням вимог законодавства та добровільно сплатити безпідставно збережені кошти у сумі 93 771 грн. 49 коп., проте вказаний лист повернувся на адресу позивача з позначкою «адресат не проживає».

Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст.792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття «земельний податок» і «орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності».

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна право оренди земельної ділянки, на якій розташований об`єкт нерухомості, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондиційними. Аналогічна правова позиція міститься в постановах Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року справа №629/4628/16-ц; від 20.11.2018 у справі №922/3412/17, а також у постановах Верховного Суду України від 30.11.2016 у справі № 922/1009/15; від 07.12.2016 у справі №922/1009/15; від 11.02.2019 року у справі №922/391/18; від 14.01.2019 у справі №912/1188/17.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 ЦК України (близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі №922/207/15).

Враховуючи те, що відповідачем не подано доказів оформлення у встановленому законодавством порядку права користування земельною ділянкою, на якій розміщений об`єкт будівництва (СТО) по вул. Богдана Хмельницького (колишня вулиця Комсомольська), 35 в м. Путивль Сумської області , власником якого є відповідач, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з ФОП Акулова В.В. на користь позивача 93 771 грн. 49 коп. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно Закону України «Про судовий збір» та відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати в розмірі 1 921 грн. 00 коп. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Акулова Вячеслава Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області (41500, Сумська область, м. Путивль, вул. Князя Володимира, 50, код 04058083, місцевий бюджет м. Путивль, код доходів: 18010600, код одержувача: 37235451, р/р НОМЕР_4 , банк одержувача Казначейство України, МФО 899998) безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 93 771 грн. 49 коп.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця Акулова Вячеслава Васильовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Путивльської міської ради Путивльського району Сумської області (41500, Сумська область, м. Путивль, вул. Князя Володимира, 50, код 04058083) 1 921 грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 03.07.2019 р.

Суддя О.В. Коваленко