ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р. Справа№ 920/671/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Смірнової Л.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.,

за участю представника згідно з протоколом судового засідання від 01.07.2019

за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни

на рішення Господарського суду Сумської області від 20.12.2018 (повне рішення складено 28.12.2018)

у справі № 920/671/18 (суддя Соп'яненко О.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сумиобленерго»

до Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни

про врегулювання розбіжностей,

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), Північний апеляційний господарський суд,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

У серпні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Сумиобленерго» (далі - ПАТ «Сумиобленерго») звернулося до Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни (далі - ФОП Павленко Л.С.) про врегулювання розбіжностей з ФОП Павленко Л.С. по договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018 та до Технічних умов стандартного приєднання № 78-5/1157 до договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018, що є невід'ємним додатком до договору, виклавши спірні п. 1.2, 4.2 договору та п. 2, 5 Технічних умов в редакції ПАТ «Сумиобленерго» та п. 1.1, 3.1.2, 8.3 договору та розділ І п. 1.3 Технічних умов у погодженій сторонами редакції, викладеній в редакції ПАТ «Сумиобленерго».

Позовні вимоги про врегулювання розбіжностей обґрунтовані тим, що відповідачем не було повернуто на адресу позивача підписаного протоколу узгодження розбіжностей до договору, а також не надійшло жодної письмової відповіді щодо результатів розгляду даного протоколу узгодження розбіжностей, водночас, запропонований проект Договору розроблено на підставі Типового договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, що є додатком № 1 до Кодексу систем розподілу, а також у відповідності до вимог цього Кодексу, у зв'язку з чим п. 1.2, 4.2 договору та п. п. 2, 5 Технічних умов, на думку позивача, необхідно викласти в його редакції.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Сумської області від 20.12.2018 у задоволенні позову - відмовлено.

Рішення обґрунтовано тим, що договір, викладений як в редакції позивача, так і в редакції відповідача, суперечить чинному законодавству, що підтверджено також рішенням Комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Сумиобленерго» від 03.08.2018. Також суд першої інстанції виходив з того, що на момент вирішення даного спору, строк дії даного договору, визначений і не скорегований відповідачем, сплив.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

У лютому 2019 року ФОП Павленко Л.С. звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 20.12.2018 та ухвалити нове, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог на підставі їх незаконності та невідповідності вимогам нормативних документів у галузі електроенергетики з урахуванням заперечень скаржника щодо строку дії договору.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2019 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Павленко Л.С. на рішення Господарського суду Сумської області від 20.12.2018. Справу призначено до розгляду на 06.05.2019.

Розгляд справи здійснювався різними складами суду.

06.05.2019 відкладено розгляд апеляційної скарги на 30.05.2019, а 30.05.2019 - на 01.07.2019. Також ухвалою суду апеляційної інстанції було залишено без розгляду клопотання ФОП Павленко Л.С. про долучення нових доказів на підставі ст. 118, ч. 2 ст. 207, п. 6, ч. 2 ст. 258, ч. 3 ст. 269 ГПК України, оскільки скаржником подано нові докази без обґрунтування та доказів неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього та не заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на таке надання.

Суд апеляційної інстанції задовольнив клопотання учасників справи про розгляд справи в режимі відеконференції, забезпечення проведення якої доручено Господарському суду Сумської області (за клопотання позивача) та Господарському суду Харківської області (за клопотанням скаржниці).

01.07.2019 в судове засідання з'явився представник позивача. Ані представник скаржниці, ані сама скаржниця в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, в порядку, передбаченому ст. 120, 242 ГПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 13.06.2019.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив та просив відмовити в її задоволенні, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

ФОП Павленко Л.С. в апеляційній скарзі не погоджується з мотивами суду першої інстанції, з яких виходив Господарський суд Сумської області, ухвалюючи оскаржуване рішення, з огляду на таке.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржниця вказувала на те, що в порушення приписів ч. 2 ст. 237 ГПК України, суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного рішення, вийшов за межі позовних вимог, вказавши, що спірний договір суперечить законодавству, в той час, як позивачем не ставилось питання про його недійсність.

Скаржник вважає поилковим висновок суду першої інстанції про те, що укладений договір суперечить діючому законодавству, оскільки сам позивач не ставив питання про недійсність договору, а просив суд врегулювати розбіжності за укладеним договору. Роз'яснення щодо законності та необхідності укладення такого договору сторона отримала від Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Судом, на думку скаржника, не було надано уваги належним доказам. Так, у листі від 09.08.2018 №01/10-4774 Державна Інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії зазначила, що дії електропередавальної організації у частині визначення точки забезпечення потужності у неіснуючій фізично мережі, як просить позивач у своїй позовній заяві, якої фізично не існує, є необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам нормативних документів у галузі електроенергетики.

Також скаржниця зазначає, що у позовних вимогах позивач просить суд, всупереч закону, затвердити його вимоги щодо наданні скаржнику ПАТ «Сумиобленерго» для приєднання точки забезпечення потужності в неіснуючих та недіючих електричних мережах.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

19.04.2019 на адресу суду апеляційної інстанції від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому ПАТ «Сумиобленерго» просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги з таких підстав.

Позивач зазначає, що договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018 укладений, як в редакції позивача, так і в редакції відповідача, буде суперечити нормативно-правовим актам у сфері обігу електроенергії, оскільки технічні умови, що видані на нежитлове приміщення № 39 першого поверху заводоуправління за адресою: м. Білопілля, вул. Макаренка буд. 1/1 (окрему кімнату) є окремою кімнатою.

Безпідставним позивач вважає посилання скаржниці на лист Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 3892/17/9-18 від 10.05.2018, оскільки вказаним листом роз'яснено лише загальний порядок укладення договору на приєднання до електричних мереж системи розподілу відповідно до вимог Кодексу систем розподілу, що затверджений постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, а не даний конкретний випадок.

Також позивач зазначає, що скаржниця просить відмовити в позові. Однак, рішенням Господарського суду Сумської області від 20.12.2018 і так відмовлено ПАТ «Сумиобленерго» у задоволенні позовної заяви до ФОП Павленко Л.С. про врегулювання розбіжностей до договору.

Крім того, відповідно до протоколу розбіжностей від 08.08.2018 до договору про стандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу № 818-23 від 26.07.2018 (в редакції відповідача) цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов'язань, але не довше ніж до 30.09.2018. На момент вирішення даного спору, строк дії даного договору, визначений і не скорегований відповідачем, сплинув.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з позовної заяви, ПАТ «Сумиобленерго» звернулося до суду з позовом, в якому просило врегулювати розбіжності за договором про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018 та до технічних умов стандартного приєднання № 78-5/1157 до договору, що є невід'ємним додатком до цього договору, виклавши спірні п. 1.2, 4.2 договору та п. 2, 5 технічних умов в редакції ПАТ «Сумиобленерго» та п. 1.1, 3.1.2., 8.3 договору та розділ І п. 1.3. технічних умов в погодженій сторонами редакції, а саме:

викласти в редакції ПАТ «Сумиобленерго»:

п. 1.2. договору «місце забезпечення потужності об'єкта замовника встановлюється: РУ-0,4 кВ новозбудованої ТП-(КТП)-10/0,4 кВ».

п. 4.2. договору «виконавець послуг зобов'язаний надати замовнику рахунок на сплату плати за приєднання не пізніше 3 робочих днів від дати укладення цього договору у встановленому законодавством порядку».

п. 2. технічних умов «Існуюча дозволена (приєднана) потужність згідно з договором про розподіл електричної енергії:

I категорія - кВт

II категорія - кВт

III категорія - кВт

Додаткова потужність 15,0кВт.»

п. 5. технічних умов «точка забезпечення потужності: РУ-0,4кВ новозбудованої ТП-(КТП)-10/0,4 кВ.».

Викласти в погодженій сторонами редакції:

п. 1.1. договору «за цим договором до електричних мереж виконавця послуг приєднується: нежитлове приміщення №39 першого поверху заводоуправління, місце розташування об'єкта замовника: м. Білопілля, вул. Макаренка, 1/1».

п. 3.1.2. договору «підключити електроустановки замовника до електричних мереж системи розподілу упродовж 5 робочих днів або 10 робочих днів, якщо підключення потребує припинення електропостачання інших користувачів, після виконання умов цього договору, введення в експлуатацію об'єкта замовника в порядку, встановленому законодавством у сфері містобудування, та після укладення договору про надання послуг з розподілу, після виконання замовником зобов'язань, визначених підпунктами 3.2.1. 3.2.2, 3.2.4 пункту 3.2 цього договору, та надання послуги з первинного підключення електроустановок (об'єкта) як окремої послуги».

п. 8.3. договору «перелік невід'ємних додатків до цього договору:

1. Технічні умови стандартного приєднання № 78-5/1157 від 26.07.2018 до електричних мереж електроустановок нежитлового приміщення № 39 першого поверху заводоуправління.

2. Протокол розбіжностей до договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018.

3. Протокол розбіжностей до технічних умови стандартного приєднання № 78-5/1157 від 26.07.2018 до електричних мереж електроустановок нежитлового приміщення № 39 першого поверху заводоуправління.

4. Протокол узгодження розбіжностей до договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018».

5. Розділ І п. 1.3. технічних умов «вимоги до електропостачання приладів та пристроїв, які використовуються для будівництва та реконструкції об'єктів електромереж: дозволяється підключення будівельних струмоприймачів замовника на потужність, що не перевищує зазначену в заяві та технічних умовах і відповідає заявленому в них ступеню напруги».

Як встановлено судом першої інстанції, 23.07.2018 відповідачем було направлено на адресу філії «Білопільський РЕМ» заяву про приєднання електроустановки певної потужності, в якій зазначено назву, місце розташування та функціональне призначення об'єкта замовника - нежитлове приміщення № 39 першого поверху заводоуправління, м. Білопілля, вул. Макаренка, 1/1. До вказаної заяви відповідачем було додано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об'єкт вищевказаного нерухомого майна, з якого вбачається, що на праві приватної власності за Павленко Л.С. зареєстровано вказане майно.

26.07.2018 ПАТ «Сумиобленерго» в особі філії «Білопільський район електричних мереж» надало ФОП Павленко Л.С. два примірники договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018 разом з технічними умови стандартного приєднання № 78-5/1157 до договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018, що є невід'ємним додатком до цього договору.

09.08.2018 на адресу позивача від відповідачки надійшов лист б/н від 08.08.2018 щодо погодження договору з урахуванням протоколів розбіжностей, яким відповідачка повернула договір та технічні умови з приміткою, що вони підписані з протоколом розбіжностей, а також вказаним листом було надано протокол розбіжностей до договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018 та протокол розбіжностей до технічними умовами стандартного приєднання № 78-5/1157 до договору.

Позивачем були розглянуті розбіжності до договору та до технічних умов та листом № 78-25/1312 від 23.08.2018 направлено відповідачці протокол узгодження розбіжностей від 23.08.2018 з обґрунтуванням підстав викладення погоджених пунктів договору у новій редакції та спірних пунктів договору в редакції позивача.

У зв'язку з тим, що відповідачкою не було повернуто на адресу позивача підписаного протоколу узгодження розбіжностей до договору, а також не надійшло жодної письмової відповіді щодо результатів розгляду даного протоколу узгодження розбіжностей, посилаючись на те, що запропонований їй проект договору розроблено на підставі типового договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу, що є додатком № 1 до Кодексу систем розподілу, а також у відповідності до вимог цього Кодексу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, застосовані ним положення законодавства та межі апеляційного перегляду рішення суду

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Між сторонами у справі склалися переддоговірні відносини у сфері електропостачання. Спір у справі стосується розбіжностей, що виникли при укладенні договору приєднання до електричних мереж.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 6 ст. 179 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині першій цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг). Законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Відповідно до ч. 2 - 7 ст. 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпрограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованому на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Враховуючи вищевказані обставини та з огляду на наведені приписи законодавства, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що між позивачем та відповідачем було врегульовано п. 1.3, 1.5, 3.2.4, 7.1 договору та п. 1, 4, 6 технічних умов, а неврегульованими залишилися п. 1.2, 4.2 договору та п. 2, 5 технічних умов.

Також, позивач не погоджувався із запропонованою відповідачем редакцією п. 1.1, п. 3.1.2, п. 8.3 договору та розділу І п. 1.3. технічних умов, а тому, врахувавши пропозиції відповідача, пропонував відповідні редакції даних пунктів.

Згідно зі ст. 648 Цивільного кодексу України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

При цьому, порядок приєднання електроустановок замовника до електричних мереж оператора системи розподілу визначається Законом України «Про ринок електричної енергії» та Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310 (19.04.2018 набрав чинності) (далі - Кодекс).

Відповідно до абзацу 1, 2 п. 4.1.2. розділу IV «Порядок приєднання до систем розподілу» Кодексу оператор системи розподілу (далі - ОСР) не має права відмовити в приєднанні електроустановок замовника до системи розподілу за умови дотримання замовником вимог розділу IV Кодексу.

Послуга з приєднання надається на підставі договору про приєднання, що укладається за типовою формою.

Пунктом 4.1.9 розділу IV Кодексу послуга з приєднання електроустановок замовника до системи розподілу є платною послугою та надається ОСР відповідно до договору про приєднання.

Згідно з п. 4.4.1. розділу IV Кодексу замовник звертається до ОСР щодо наміру приєднатися до системи розподілу із заявою за типовою формою, наведеною в додатку 4 до цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 88 ст. 1 Розділу І «Загальні положення» Закону України «Про ринок електричної енергії» стандартне приєднання - приєднання електроустановки замовника до діючих мереж оператора системи розподілу на відстань, що не перевищує 300 метрів по прямій лінії від місця забезпечення потужності до місця приєднання, яке диференціюється за ступенем потужності: перший ступінь - до 16 кВт включно; другий ступінь - від 16 кВт до 50 кВт включно.

За приписами п. 4.1.19 розділу IV Кодексу для визначення приєднання (стандартне/нестандартне) за місце (точку) забезпечення потужності приймається найближча точка в існуючих (діючих) електричних мережах (повітряна лінія, трансформаторна підстанція або розподільний пункт) ОСР ступеня напруги, що відповідає ступеню напруги в точці приєднання.

Згідно з п. 2.1. розділу ІІ Кодексу технічні умови на приєднання - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта замовника, заявленого до приєднання до електричних мереж, які повинні відповідати його розрахунковим технічним і технологічним параметрам та меті приєднання (виробництво, розподіл, споживання електричної енергії) та є невід'ємним додатком до договору про приєднання та складовою частиною завдання на проектування.

Як вбачається з листа, № 01/10-4774 від 09.08.2018 Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії (далі - Держенергонагляд), наданого ФОП Павленко Л.С. на її звернення від 18.07.2018, на підставі поданих заяв від 05.06.2018 енергопостачальник підготував та надав відповідачці проекти договорів про приєднання до електричних мереж від 15.06.2018 № 818-13, № 818-14 та №818-15 з визначеними у них розмірами плати за приєднання, невід'ємними частинами яких є технічні умови приєднання, які є стандартними, №№78-5/967, 78-5/966, 78-5/965 від 15.06.2018 відповідно (далі - ТУ).

У вказаному листі зазначено, що за інформацією енергопостачальника договір про приєднання до електричних мереж №818-13 від 15.06.2018 ФОП Павленко Л.С. не підписано, тому відповідно до положень ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України цей договір є неукладеним. Договори № 818-14 та № 818-15 від 15.06.2018 підписані споживачем та 25.06.2018 здійснено оплату вартості послуг приєднання за договором № 818-15 від 15.06.2018.

Відповідно до вимог п. 5 цих ТУ точка забезпечення потужності була встановлена в «РУ-0,4 кВ новозбудованої ТИ-(КТП)-10/0,4 кВ».

У зв'язку з наведеним, Держенергонагляд у вказаному листі зазначив, що дії електропередавальної організації у частині визначення точки забезпечення потужності у неіснуючій фізично мережі, були необґрунтованими та такими, що не відповідали вимогам нормативних документів у галузі електроенергетики, а тому рекомендував ПАТ «Сумиобленерго» виконати в установленому порядку коригування виданих договорів та ТУ у частині визначення іншої точки забезпечення потужності в існуючих (діючих) електричних мережах.

При цьому, доводи скаржниці про ненадання оцінки вказаному листу Держенергонагляду спростовуються висновками суду з посиланням на такий лист, викладеними в оскаржуваному рішенні.

Як встановлено судом першої інстанції, 03.08.2018 за участі ФОП Павленко Л.С. відбулося засідання Комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Сумиобленерго» (далі - комісія), рішення якої оформлено протоколом №1/08/2018 від 03.08.2018.

Відповідно до положення про Інформаційно-консультаційний центр по роботі із споживачами електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕ № 299 від 12.03.2009 та згідно з наказом ПАТ «Сумиобленерго» №8/260 від 17.07.2018 до складу комісії увійшли відповідні представники ПАТ «Сумиобленерго», сектору НКРЕКП у Сумській області, інспекції Державного енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Сумській області.

З вказаного протоколу №1/08/2018 від 03.08.2018 вбачається, що на засіданні комісії вирішувалося питання про обґрунтованість вимог технічних умов приєднання, виданих раніше ФОП Павленко Л.С., на окремі нежитлові приміщення (окремі кімнати) № 18, 38, 45, що знаходяться за адресою: м. Білопілля, вул. Макаренка 1/1, які є одним цілим нежитлового приміщення за вказаною адресою, вимогам нормативних документів у галузі енергетики.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, аналогічні обставини мали місце і по договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018, згідно умов якого технічні умови видані на нежитлове приміщення (окрему кімнату) № 39, що розташована на першому поверсі будівлі - заводоуправління, за адресою: м. Білопілля, вул. Макаренка 1/1.

Так, враховуючи, що об'єкт архітектури перебуває у власності однієї особи, відповідно до Закону України «Про архітектурну діяльність» комісією було ухвалено рішення, що технічні умови стандартного приєднання електроустановок окремих нежитлових приміщень необхідно вважати недійсними, оскільки технічні умови необхідно видавати на об'єкт архітектури в цілому (як при новому будівництві, так і для існуючих об'єктів) з подальшим приєднанням окремих приміщень об'єкта архітектури (у даному випадку нежитлового приміщення) до внутрішньобудинкових мереж.

Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000, що затверджений наказом Держстандарту України від 17.08.2000 № 507, не передбачає визначення нежитлового приміщення, натомість до будівель нежитлових відносить будівлі офісні, що використовуються як приміщення для конторських та адміністративних цілей, у тому числі для промислових підприємств, банків, поштових відділень, органів місцевого управління, урядових та відомчих департаментів тощо. ДК 018-2000 не передбачено поділу будівель офісних на окремі приміщення, тому це робить неможливим отримання споживачем, у даному випадку - ФОП Павленко Л.С., технічних умов на приєднання окремих частин будівлі.

Вказаним рішенням було рекомендовано ПАТ «Сумиобленерго» виконати умови договору приєднання електроустановок до електричних мереж № 818-15 від 15.06.2018 (підключення нежитлового приміщення 1-го поверху № 45 за адресою: м. Білопілля, вул. Макаренка. буд. 1/1 від існуючих (діючих) електричних мереж), а всі інші технічні умови, на окремі кімнати необхідно вважати недійсними, а подальше приєднання окремих нежитлових приміщень за адресою м. Білопілля, вул. Макаренка. буд. 1/1 можливе лише з подальшим приєднанням окремих приміщень нежитлового приміщення до внутрішньобудинкових мереж (шляхом збільшення потужності вже підключеного об'єкту - нежитлового приміщення 1-го поверху).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що договір про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018, укладений як у редакції позивача, так і в редакції відповідача, суперечить вищевказаним нормативно-правовим актам та рішенню Комісії.

При цьому, доводи скаржниці про вихід суду першої інстанції за межі позовних вимог у зв'язку з визнанням недійсним вказаного договору, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки як в мотивувальній, так і в резолютивній частині оскаржуваного рішення відсутній висновок суду про визнання недійсним договору.

Крім того, відповідно до протоколу розбіжностей від 08.08.2018 до договору про стандартне приєднання до електричних мереж систем розподілу № 818-23 від 26.07.2018 (в редакції відповідачки) цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов'язань, але не довше ніж до 30.09.2018 (п. 7.1 договору).

Матеріали справи не містять доказів звернення скаржниці, у визначеному п. 7.3. договору порядку, до ПАТ «Сумиобленерго» з відповідним зверненням про продовження строку дії договору.

Доводи скаржниці про те, що терміни дії договору не були погоджені з нею, оскільки позовна заява була отримана раніше протоколів узгоджень розбіжностей до договору, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки такі обставини не спростовують висновку суду про погодження позивачем запропонованої відповідачкою редакції п. 7.1 договору.

Отже, правомірним є висновок суду першої інстанції про те, що на момент вирішення даного спору строк дії договору про стандартне приєднання до електричних мереж системи розподілу № 818-23 від 26.07.2018, визначений і не скорегований скаржницею, сплив.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи скаржниці з посиланням на лист НКРЕКП №8027/14.3/9-18 від 21.09.2018 про те, що зазначений договір є діючим з огляду на те, що з вказаного листа не вбачається про які саме договори йде мова. До того ж, вказаний лист датований 21.09.2018, тобто датою, яка передувала даті закінчення дії договору, передбаченій у протоколі розбіжностей від 08.08.2018 до договору (в редакції відповідача).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Отже, Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову ПАТ «Сумиобленерго» до ФОП Павленко Л.С. про врегулювання розбіжностей.

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність залишення апеляційної скарги у даній справі без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

9. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги по суті, понесені судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на скаржницю в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Павленко Лариси Сергіївни на рішення Господарського суду Сумської області від 20.12.2018 у справі № 920/671/18 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Сумської області від 20.12.2018 у справі № 920/671/18 - залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені у зв'язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Фізичну особу-підприємця Павленко Ларису Сергіївну.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено - 03.07.2019

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.Г. Смірнова