У Х В А Л А

про відкриття провадження у справі

01 липня 2019 року м. Чернігів справа № 927/526/19

Суддя Господарського суду Чернігівської області Фетисова І.А., перевіривши матеріали позовної заяви № 5885вих19 від 25.06.2019

за позовом: Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури (вул. Шевченко, 1, м. Чернігів, 14000) в інтересах держави

в особі Черниської сільської ради Чернігівського району

вул. Перемоги, 1-А, с. Черниш, Чернігівський район, Чернігівська область, 15522

до відповідача: Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації

вул. Єлецька, 11, м. Чернігів, 14000

про стягнення 958 450,70 грн

ВСТАНОВИВ:

Заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури подано позов в інтересах держави в особі Черниської сільської ради Чернігівського району до Управління капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди в розмірі 426617,50 грн, завданої незаконною рубкою дерев.

Оскільки, відповідно до ст. 12, п. 8 ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, справа № 927/526/19 не підпадає під категорію малозначної справи, суд дійшов висновку, що її слід розглядати за правилами загального позовного провадження.

Крім того, Заступником керівника Чернігівської місцевої прокуратури заявлено клопотання в тексті позовної заяви про залучення в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державної екологічної інспекції у Чернігівській області, оскільки матеріали справи про вчинення адміністративного правопорушення та розрахунок розміру шкоди складено працівника Державної екологічної інспекції у Чернігівській області.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Враховуючи викладене суд приходить висновку про задоволення клопотання Заступника керівника Чернігівської місцевої прокуратури та залучення в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державної екологічної інспекції в Чернігівській області.

В обґрунтування підстав представництва прокурора в суді, Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури, зазначає, що Черниська сільська рада за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту не вживає належних заходів щодо стягнення шкоди, завданої незаконною рубкою дерев для усунення порушень інтересів держави та поновлення її прав, у тому числі через суб`єктивні та об`єктивні, а саме пасивність, бездіяльність, відсутність посади юриста тощо. Листом № 03-08/225 від 22.05.2019 Черниська сільська рада повідомила Чернігівську місцеву прокуратуру, що не має наміру звертатись до суду, причинами неможливості звернутись до суду з вказаним позовом є відсутність посади юриста в сільській раді, вчиняти дії по пред`явленню позову до суду самостійно не згодна. Таким чином підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка позивачів, їх бездіяльність. Нездійснення відповідними органами повноважень щодо захисту вказаних інтересів є підставою для представництва в суді інтересів держави відповідно до ст.. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Водночас, під час розгляду позовних матеріалів з`ясовано, що у зв`язку з необхідністю формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування положень статті 23 Закону України «Про прокуратуру», Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу №587/430/16-ц разом із касаційною скаргою.

Так, ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2019 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 587/430/16-ц (провадження № 61-31707св18) про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсними договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Сумської області на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 12 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року.

Необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду Верховний Суд обґрунтована формуванням єдиної правозастосовчої практики, оскільки наявні протилежні за змістом правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду, щодо застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Ухвалою Великої Палати Верховного суду від 11 березня 2019 року у справі № 587/430/16-ц (провадження № 14-104 цс 19) прийнято до розгляду справу за позовом заступника керівника Сумської місцевої прокуратури Сумської області до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, ОСОБА_3 про визнання незаконними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди та повернення земельної ділянки, за касаційною скаргою заступника прокурора Сумської області на ухвалу Сумського районного суду Сумської області від 12 липня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 14 вересня 2017 року. Призначено справу до розгляду Великою Палатою Верховного Суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами на 3 квітня 2019 року у приміщенні Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Пилипа Орлика, 8.

При цьому, з Ухвали ВП ВС від 11.03.2019 у справі 587/430/16-ц вбачається неоднакове застосування статті 23 Закону України «Про прокуратуру» у подібних правовідносинах Верховним Судом, що викладено в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду.

Так у постанові від 7 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17 за позовом заступника прокурора Хмельницької області в інтересах держави до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькобленерго», ТзОВ «Еліз» про визнання недійсним рішення тендерного комітету, оформленого протоколом розгляду тендерних пропозицій, визнання переможцем відкритих торгів, визнання недійсним договору поставки від 4 вересня 2017 року Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку, що прокурор, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави та зазначаючи, що державний орган, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, відсутній, повинен не лише обґрунтувати, чому відсутній такий орган, але й надати докази того, що прокурор вчинив усі необхідні дії для того, щоби встановити такий орган. У постанові від 5 липня 2018 року у справі № 917/1461/17 за позовом заступника прокурора Харківської області до Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібороб», третя особа - ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду дійшов висновку, що суди попередніх інстанцій не з`ясували питання про те, чи правильно прокурор зазначив про неможливість ГУ Держгеокадастру у Полтавській області як органу виконавчої влади, через який держава Україна реалізує право державної власності на спірну земельну ділянку, звертатися з відповідним позовом до суду, а отже, не з`ясували, чи правомірно пред`явлений позов без зазначення ГУ Держгеокадастру у Полтавській області позивачем. 26 липня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ухвалив постанову у справі № 926/1111/15 за позовом прокурора міста Чернівці до Чернівецької міської ради, Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив Захисник 37», треті особи - Управління по фізичній культурі та спорту Чернівецької міської ради, Державна інспекція сільського господарства в Чернівецькій області, Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно юридичного управління Чернівецької міської ради, а також фізична особа-набувач земельної ділянки, про визнання незаконним і скасування окремих пунктів рішень органу місцевого самоврядування, звільнення та повернення земельної ділянки. У цій постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вказав, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, мав не тільки право, але й обов`язок здійснити захист інтересів держави у спірних правовідносинах.

Таким чином, як вбачається із зазначених судових рішень Верховного Суду, неоднакове застосування судової практики по правозастосуванню ст.23 Закону України «Про прокуратуру» стосувались різних предметів заявлених позовів та з різним суб`єктним складом сторін у справах.

Згідно з ч.1 ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття "якість закону" означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справах "C. G. та інші проти Болгарії" від 24 квітня 2008 року ("C. G. andOthers v. Bulgaria", заява № 1365/07, § 39), "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року ("OleksandrVolkov v. Ukraine", заява № 21722/11, § 170).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatismutandis рішення ЄСПЛ у справах "Кантоні проти Франції" від 11 листопада 1996 року ("Cantoni v. France", заява № 17862/91, § 31-32), "Вєренцов проти України" від 11 квітня 2013 року ("Vyerentsov v. Ukraine", заява "№ 20372/11, § 65)).

Також слід зазначити, що суперечливі правові позиції суду порушують ст. 6 Конвенції.

Такого висновку дійшов Європейський суд з прав людини у справі "Аксіс та інші проти Туреччини" (заява № 4529/06), передає інформаційний ресурс: UkrainianAspect вказавши на те, що очевидні суперечності у прецедентній практиці вищого суду та невиконання механізму, спрямованого на забезпечення гармонізації судової практики стали причиною порушення прав громадян на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що на даний час Великою Палатою Верховного Суду не прийнято рішення у справі №587/430/16-ц щодо неоднакового застосування ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», з метою дотримання принципу правової визначеності, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав зупинити підготовче провадження у справі № 927/526/19 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі №587/430/16-ц, а саме до закінчення перегляду зазначеної справи.

В зв`язку з цим, вирішення питання про призначення справи до розгляду у підготовчому провадження судом буде здійснено після поновлення.

Керуючись ст. 50, 176, п. 7 ч. 1 ст. 228, п.11 ч. 1 ст. 229, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

3. Залучити в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державну екологічну інспекцію у Чернігівській області (вул. Малясова, 12, м. Чернігів, 14017).

4. Підготовче провадження у справі 927/526/19 зупинити до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 587/430/16-ц.

Ухвала, в частині зупинення провадження, може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання в порядку ст.256 Господарського процесуального кодексу України та підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 01.07.2019.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://cn.arbitr.gov.ua/sud5028/

Відомості про адреси для листування та зв`язку Господарського суду Чернігівської області: пр-т. Миру, 20, м. Чернігів, 14000 , e-mail: ; тел. 676-311, факс 77-44-62

Суддя І. А. Фетисова