ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2019 Справа № 914/269/19

м. Львів

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Іва Трейд», м.Львів

до відповідача: Акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі Регіональної філії «Львівська залізниця», м.Львів

про стягнення заборгованості. Ціна позову 445740,19 грн.

Суддя Кітаєва С.Б.

При секретарі Зарицькій О.Р.

Представники сторін:

від позивача: Шеремета М.М. - адвокат;

від відповідача: Бухеник І.Б. - адвокат

Суть спору: на розгляді Господарського суду Львівської області знаходиться справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Іва Трейд» до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» про стягнення заборгованості у розмірі 445740,19 грн.

Ухвалою суду від 18.02.2019р. відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.03.2019р.

11.03.2019р, за вх. №10282/19, в документообігу суду зареєстровано поданий відповідачем відзив на позовну заяву з доказами скерування його примірника 07.03.2019р. позивачу.

В підготовчому засіданні 20.03.2019р. оголошувалась перерва до 03.04.2019р.

25.03.2019р, за вх. №12725/19, в документообігу суду зареєстровано відповідь на відзив з доказами скерування його примірника 25.03.2019р. відповідачу.

02.04.2019р, за вх. №13723/19, в документообігу суду зареєстровано заперечення з доказами скерування їх примірника 01.04.2019р. позивачу.

В підготовчому засіданні 03.04.2019р. оголошувалась перерва до 18.04.2019р.

17.04.2019р, за вх.№16136/19, в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

17.04.2019р, за вх.№16137/19, в документообігу суду зареєстровано подану позивачем заяву про поновлення строку на подання доказів та витребування додаткових доказів.

17.04.2019р, за вх.№1082/19, в документообігу суду зареєстровано подане позивачем клопотання про продовження строку підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 18.04.2019р. клопотання позивача від 17.04.2019р. (вх.№16137/19 від 17.04.2019р.) задоволено: визнано причини пропуску позивачем строку на подання доказів у справі поважними та долучено до матеріалів справи докази; строк підготовчого провадження продовжено на 30 днів; витребувано додаткові документи у Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області та в Управління служби безпеки України у Львівській області; підготовче засідання відкладено на 14.05.2019р.

10.05.2019р, за вх.№18818/19, в документообігу суду зареєстровано лист від 10.05.2019 №5317/16/04-19 Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області зі скерованими до суду документами.

13.05.2019р, за вх.№19181/19, в документообігу суду зареєстровано поступлення від відповідача додаткових письмових пояснень по справі.

14.05.2019р, за вх.№19257/19, в документообігу суду зареєстровано поступлення від Управління служби безпеки України у Львівській області листа від 10.05.2019 №621813-275п з документами.

В підготовчому засіданні 14.05.2019р. оголошувалась перерва до 20.05.2019р.

Ухвалою суду від 20.05.2019р. закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті на 12.06.2019р. з підстав, викладених в даній ухвалі,

11.06.2019р, за вх. №24424/19, в документообігу суду зареєстровано подану позивачем в порядку ст.ст.119,207 ГПК України заяву про визнання поважними причин пропуску строків на подання доказів та долучення до матеріалів справи доказу, а саме копії постанови про закриття кримінального провадження, винесену слідчим СУ ГУ Національної поліції у Львівській області капітаном поліції Шикоряком М.М. 07.06.2019.

Ухвалою суду від 12.06.2019р. заяву представника позивача за вх. №24424/19 від 11.06.2019 задоволено: визнано поважними причини пропуску строків на подання доказів і долучено до матеріалів справи доказ, вказаний у п.2 прохальної частини заяви.

В судовому засіданні 12.06.2019р. оголошувалась перерва до 19.06.2019р.

Учасники справи явку повноважних представників в судове засідання 19.06.2019р. забезпечили.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просить позов задоволити у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив та наданих суду усних поясненнях.

У ході судового засідання представником позивача заявлено клопотання про те, що докази понесених позивачем судових втрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі, а відтак просив суд вирішити питання про судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу, після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У судовому засіданні представнику позивача роз`яснено положення ч.8 ст.129 ГПК України та повідомлено час і місце судового засідання щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), а саме 01.07.2019р. о 12:00 год.

Представник відповідача просить в позові відмовити з підстав, наведених у відзиві, запереченні та наданих суду усних та письмових поясненнях.

Відповідно до ст.222 ГПК України фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

У судовому засіданні 19.06.2019р. проголошено вступну та резолютивну частини постановленого у справі рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

Позиція позивача.

16.07.2018р. між позивачем та відповідачем укладено Договір №Л/ДПРК-18691/НЮ на поставку позивачем відповідачу палива котельного (коксохімічного), укладенню якого передувало проведення через електронну систему закупівель процедури закупівлі та визнання відповідачем позивача переможцем такої закупівлі.

Відповідно до п.1.1 Договору № Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. постачальник зобов`язується у 2018 році поставити покупцеві товар зазначений в Специфікації №1 (Додаток№1 до даного договору), а Покупець прийняти і оплатити такий товар.

Підпунктами 1.2, 1.3, 1.4 Договору № Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. та Специфікації №1 (Додаток №1 до договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р.), визначено, що найменуванням (номенклатура, асортимент) товару є: паливо пічне побутове код ДК021:2015-09130000-9 (нафта і дистиляти). Код УКТ ЗЕД. Паливо котельне коксохімічне. Кількість 140 тонн. Виробник товару, країна походження: ТзОВ «Альтер Групп», України.

Відповідно до п.п. 5.1-5.4 Договору № Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р., постачальник здійснює поставку товару на умовах DAP за правилами «ІНКОТЕРМС-2010», за реквізитами, зазначеними в заявці покупця (виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Львів-Захід» (ТЧ-1) регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»). Поставка проводиться на протязі не більше 15 днів з дати відправлення заявки покупцем (структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (електронна адреса покупця: ) на електронну адресу постачальника (електронна адреса: ). Місце поставки товару - 79025, м. Львів, вул. Таллінська,1 (ТЧ-1) Локомотивне депо Львів-Захід. Датою поставки товару вважається дата підписання Сторонами акту приймання-передачі товару.

Позивач стверджує, що 26.09.2018р., на виконання умов договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018 р., на підставі заявки відповідача №НХЛьв-1/7218 від 24.09.2018р., здійснив поставку відповідачу у визначене Договором місце поставки 24,54 тони палива котельного (коксохімічного) вартістю 445740,19 гривень, в тому числі ПДВ. Факт поставки підтверджуються товарно-транспортною накладною №РО4918 від 23.09.2018р. та актом передачі-приймання матеріальних цінностей від 26.09.2018р. Зазначення в акті передачі-приймання матеріальних цінностей від 26.09.2018р., про те, що товар приймається до вияснення обставин не спростовує факту прийняття товару відповідачем. Підписувати надану позивачем видаткову накладну на товар №71 від 24.09.2018р. відповідач відмовився.

Відповідно до пп. 2.1, 2.2 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р., постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає наступним нормативним документам та умовам: Технічний регламент щодо вимог автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №927 від 01.08.2013 та ТУУ24.1-1-2001. Підтвердженням якості товару з боку постачальника є наступні документи: декларації про відповідність, паспорт якості.

Незважаючи на те, що постачальником покупцю разом із товаром було надано декларацію виробника про відповідність товару вищевказаним вимогам п.2.1 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. та паспорт якості від 23.09.2018р. на відповідну партію товару, у відповідача виникли необґрунтовані та невмотивовані застереження щодо якості поставленого товару.

З метою усунення будь-яких сумнів у сторін Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. щодо якості поставленого товару, сторонами спільно було замовлено випробування поставленої партії товару.

Здійсненими сертифікованою випробувальною лабораторією продукції нафтохімічної промисловості Державного підприємства «Органу з сертифікації нафтопродуктів та систем управління якістю «МАСМА-СЕПРО» дослідженнями (випробуваннями) зразка поставленої партії товару встановлено відповідність товару вимогам щодо якості визначеним пп. 2.1 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. Вищевказані обставини підтверджуються протоколами випробувань №231/П-18 від 16.11.2018р. та №234/П-18 від 19.11.2018р.

Відповідно до пп. 2.7-2.9 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р., при виявленні невідповідності кількості або якості товару, виклик представника постачальника для складання двостороннього акту обов`язковий. Якщо протягом гарантійного терміну будуть виявлені дефекти товару або його якість не буде відповідати умовам договору, постачальник за свій рахунок усуває недоліки або замінює невідповідний товар на якісний в 20-ти денний термін з моменту складання відповідного акту. У разі виявлення істотних порушень вимог щодо якості товару, покупець має право розірвати договір та вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Позивач стверджує, що відповідач з моменту отримання у власність 26.09.2018р. товару - 24,54 тони палива котельного (коксохімічного) до закінчення строку дії Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. - 31.12.2018р., не звертався до позивача ні з пропозицією складання двостороннього акту про виявлені недоліки щодо якості, ні з вимогою усунути недоліки чи замінити товар, ні з пропозицією розірвання вищевказаного Договору № Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. Разом з тим оплати за поставлений товар не здійснив.

Відповідно до п.4.1 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р., розрахунки проводяться у безготівковій формі шляхом оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунку-фактури на оплату товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару, (за наявності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Позивач стверджує, що ним двічі 26.09.2018р. та 12.12.2018р. (після проведення випробувань зразків товару) відповідачу надавався рахунок-фактура на оплату вартості поставленої партії товару, а також тричі 23.10.2018р., 21.11.2018р. та 12.12.2018р. надавалась претензія, оплату за поставлений товар відповідачем не здійснено.

Не здійснення позивачем в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрації податкової накладної по вказаній господарській операції обумовлена неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань передбачених Договором, а саме не підписання видаткової накладної яка могла би бути правовою підставою для реєстрації податкової накладної у відповідності до вимог 201 ПК України.

Таким чином, позивач стверджує, що станом на момент ухвалення рішення заборгованість відповідача перед позивачем за поставлений товар складає 445740,19 гривень.

Позиція відповідача.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. За твердженнями відповідача, вказані позивачем у позовній заяві доводи щодо відповідності товару вимогам щодо якості є безпідставними та суперечать пп. 2.1, 2.2, 6.3.2 Договору, вимогам Технічного регламенту і паспорту якості, а також листу ДП ОС «МАСМА-СЕПРО» від 18.12.2018р. №0550/ОС, що свідчить, за твердженням відповідача, про порушення позивачем своїх договірних зобов`язань у цій частині та позбавляє його правових підстав вимагати оплати відповідачем вартості такого товару.

Відповідно до п. 5.4. Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р., датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

Згідно із п. 4.1. Договору, розрахунки проводяться у безготівковій формі шляхом оплати покупцем після пред`явлення постачальником рахунка-фактури на оплату товару протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару, (за наявності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Відповідно до п. 6.1.2 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. покупець зобов`язаний приймати поставлений товар згідно акту приймання-передачі товару.

Відповідач стверджує, що умовами Договору передбачено, що поставка товару підтверджується виключно актом приймання-передачі товару, підписання сторонами якого є підставою для здійснення розрахунків.

Акт приймання-передачі матеріальних цінностей від 26.09.2018р. не містить даних щодо договору за яким здійснюється господарська операція, та на підставі якої заявки, не вказує суми матеріальних цінностей і не містить інформації щодо дійсної дати його складання, що за твердженням відповідача позбавляє позивача правових підстав стверджувати про те, що такий акт є актом приймання-передачі товару згідно із умовами Договору.

Відбір сторонами 26.09.2018р. зразків проб палива для проведення аналізу його якісних характеристик, а також зазначена у акті приймання-передачі матеріальних цінностей мета його складання - до вияснення обставин, свідчить про відсутність у діях сторін ознак поставки товару, та підтверджує зміст здійснення іншої господарської операції.

Таким чином, за твердженням відповідача, поставка товару на передбачених договором умовах фактично не відбулась, правових підстав для здійснення відповідачем оплати вартості такого товару немає, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення 445740,19 гривень заборгованості є також безпідставними і суперечать пп. 5.4, 4.1 Договору.

Відповідач стверджує, що факт не реєстрації позивачем податкової накладної у встановленому порядку та терміни свідчать про те, що позивач такою поведінкою підтвердив відсутність податкового зобов`язання з постачання товару та відповідно такої господарської операції, що є додатковою обставиною на підтвердження відсутності правових підстав для оплати вартості такого товару згідно із п.4.1 Договору.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Як визначено п. 3 ч. 1 ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Договір №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. на підставі якого заявлено позовні вимоги, за своєю правовою природою є договором поставки.

За договором поставки, відповідно до вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідач по справі не вжив заходів щодо погашення заборгованості в добровільному порядку. Станом на час розгляду справи відповідач не погасив борг та не надав доказів погашення заборгованості, яка заявлена до стягнення.

Зокрема, судом встановлено, що 16.07.2018р., між позивачем та відповідачем був укладений Договір №Л/ДПРК-18691/НЮ на поставку позивачем відповідачу палива котельного (коксохімічного). Укладенню вищевказаного договору передувало проведення через електронну систему закупівель процедури закупівлі та визнання відповідачем позивача переможцем такої закупівлі.

Як підтверджено матеріалами справи, відповідачем за електронною адресою: https://www.dzo.com.ua/tenders/2405737 була розміщена «Тендерна документація для учасників процедури закупівлі, щодо підготовки тендерних пропозицій для участі в процедурі відкритих торгів та закупівлю наступного: (паливо пічне побутове) код ДК 021:2015-09130000-9 (Нафта і дистиляти)» (копія додається до цієї відповіді на відзив). У Додатку №5 «Технічна специфікація (ТС)» до Тендерної документації зазначено що позивач має намір закупити котельне паливо (пічне побутове рідке) з масовою часткою сірки не більше 1,0%, яке за технічними характеристиками повинно відповідати вимогам Додатку №5 Технічного регламенту, щодо вимог автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013р. №927 або еквівалент. Усі показники еквіваленту мають бути не гіршими, ніж у товару зазначеному у цьому переліку.

Судом встановлено, що позивач пропонував відповідачу для закупівлі еквівалент палива котельного (пічного побутового рідкого) з вмістом сірки не більше 1% - паливо котельне (пічне коксохімічне) з вмістом сірки не більше 1%. Вказані обставини підтверджуються «Тендерною пропозицією» ТзОВ «Компанія Іва Трейд», складеною за формою визначеною Додатком №3 до Тендерної документації, довідкою про еквівалент ТзОВ «Компанія Іва Трейд», довідкою «Дані про товар», складеною за формою визначеною Додатком №8 до Тендерної документації.

Також матеріалами справи підтверджено, що позивач у складі тендерної пропозиції надавав відповідачу декларацію про відповідність, складену виробником палива котельного коксохімічного ТзОВ «Альтер Групп», в якій зазначено, що виробник підтверджує, що паливо котельне коксохімічне виготовляється за ТУ У 24.1-1-2001 «Паливо котельне коксохімічне» та відповідає вимогам Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013р. №927 (надалі - Технічний регламент) та ТУ У 24.1-1-2001, Декларацію постачальника про відповідність від 18.05.2018р., Декларацію постачальника про відповідність (згідно з ІSO/IES17050-1) від 18.05.2018р., згідно з яким ТзОВ «Компанія Іва Трейд» підтвердило відповідність палива котельного коксохімічного вищевказаному Технічному регламенту та ТУ, а також паспорт якості виробника від 20.04.2018р.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що предметом поставки Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. є паливо котельне коксохімічне за своїми вимогами до характеристик повинно відповідати вимогам до характеристик, передбачених Технічним регламентом та ТУ У 24.1-1-2001.

Відповідно до п.1.1, Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. постачальник зобов`язується у 2018 році поставити покупцеві товар зазначений в Специфікації №1 (Додаток№1 до даного договору), а Покупець прийняти і оплатити такий товар.

Згідно пп. 1.2, 1.3, 1.4 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. та Специфікації №1 (Додаток №1 до договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р.), визначено, що найменуванням (номенклатура, асортимент) товару є: паливо пічне побутове код ДК021:2015-09130000-9 (нафта і дистиляти). Код УКТ ЗЕД. Паливо котельне коксохімічне. Кількість 140 тонн. Виробник товару, країна походження: ТОВ «АЛЬТЕР ГРУПП», Україна.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач придбав паливо котельне коксохімічне у кількості 24,54т у виробника - ТОВ «Альтер Групп», здійснив оплату вартості товару та транспортних послуг. Вказані обставини підтверджені укладеним 06.09.2018р. між ТзОВ «Альтер Групп» (Постачальник) та ТзОВ «Компанія Іва Трейд» (Покупець) договором поставки продукції №2018/06-09, видатковою накладною №525 від 26.09.2018р., актом надання послуг №524 від 26.09.2018р., платіжними дорученнями №161 від 18.09.2018р. та №177 від 27.09.2018р.

Відповідно до п.п. 5.1-5.4 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р., постачальник здійснює поставку товару на умовах DAP за правилами «ІНКОТЕРМС-2010», за реквізитами, зазначеними в заявці покупця (виробничий структурний підрозділ «Локомотивне депо Львів-Захід» (ТЧ-1) регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця»). Поставка проводиться на протязі не більше 15 днів з дати відправлення заявки покупцем (структурний підрозділ «Служба матеріально-технічного забезпечення» регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (електронна адреса покупця: ) на електронну адресу постачальника (електронна адреса: ). Місце поставки товару - 79025, м. Львів, вул. Таллінська,1 (ТЧ-1) Локомотивне депо Львів-Захід. Датою поставки товару вважається дата підписання Сторонами акту приймання-передачі товару.

Судом встановлено, що позивач, на підставі заявки відповідача №НХЛьв-1/7218 від 24.09.2018р., здійснив поставку відповідачу у визначене п.5.3. Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018 р. місце поставки 24,54 тони палива котельного (коксохімічного) вартістю 445740,19 гривень, в тому числі ПДВ.

Відповідно до п. 7.3 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р., у випадку постачання постачальником товару без письмової заявки покупця, товар приймається на відповідальне зберігання. У цьому випадку постачальник зобов`язаний укласти договір зберігання з покупцем та сплатити покупцеві вартість зберігання товару по пред`явленому рахунку.

Сторонами суду не надано ні доказів пропозиції укладення, ні відповідно доказів укладення між ними договору зберігання 24,54 тони палива котельного (коксохімічного). Тому суд прийшов до висновку, що господарська операція з поставки позивачем палива котельного (коксохімічного) відбулась на підставі заявки відповідача №НХЛьв-1/7218 від 24.09.2018р.Зазначені обставини (поставка 24,54 тонни палива котельного (коксохімічного) саме на підставі заявки відповідача №НХЛьв-1/7218 від 24.09.2018р) підтвердив також представник відповідача в судовому засіданні.

Факт поставки підтверджуються товарно-транспортною накладною №РО4918 від 23.09.2018р. підписаною представником вантажовідправника (ТОВ «Альтер Групп»), водієм/експедитором та представником відповідача, а також актом передачі-приймання матеріальних цінностей від 26.09.2018р.

На переконання суду зазначення в акті передачі-приймання матеріальних цінностей від 26.09.2018р. того, що товар приймається до вияснення обставин не спростовує факту прийняття товару відповідачем (переходу права власності на товар від позивача до відповідача).

Судом встановлено, що відповідач не підписав надану позивачем видаткову накладну на товар №71 від 24.09.2018р. Оформлення та надання позивачем відповідачу вищевказаного документа підтверджується складеним під час приймання-передачі товару співробітником управління СБУ у Львівській області Гедз Т.Б актом огляду від 26.09.2018р. При цьому, відповідачем не надано суду доказів наявності у нього станом на момент прийняття товару обґрунтованих підстав не підписання відповідної видаткової накладної на товар.

Так, пунктом 6.1.2 Договору зобов`язано покупця (відповідача) прийняти поставлений товар згідно акта приймання-передачі товару. Пунктом 5.5 договору сторони обумовили приймання продукції за якістю та кількістю здійснювати відповідно до: Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю1965р. № П-6 (далі за текстом - Інструкція П-6); Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю1966р. № П-7, з наступними змінами та доповненнями при наявності товаросупроводжувальних документів.

Як встановлено судом та підтверджується наявною в матеріалах справи товарно-транспортною накладною №РО4918 від 23.09.2018р. та актом передачі-приймання матеріальних цінностей від 26.09.2018р., позивач здійснив поставку товару у вересні 2018р., натомість, станом на час розгляду справи у суді, тобто протягом більш як 8 місяців відповідач так і не підписав видаткової накладної, посилаючись на поставку товару неналежної якості та відсутності супроводжуючих документів.

Відповідно до пункту 29 Інструкції П-7 за результатами приймання продукції, визначеними у пунктах 19, 20 цієї інструкції осіб, тобто представника покупця, і за необхідності представника постачальника, складається акт про фактичну якість та комплектацію продукції. Акт має бути складено в день завершення приймання продукції.

Пунктом 6 Інструкції П-7 визначено граничні строки, протягом яких продукція має бути перевірена за якісними показниками, та складено відповідний акт.

Слід зауважити, що системний аналіз положень Інструкції П-7 дає підстави для висновку про те, що саме на покупця покладено обов`язок здійснити прийомку товару та скласти відповідний акт. Представник постачальника залучається до складання акту у виключних, передбачених умовами договору чи інструкцією випадках (пункти 16-19 Інструкції П-7).

За приписами статті 689 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Також, обов`язок покупця прийняти поставлений йому товар обумовлено як нормами статей 655, 712 Цивільного кодексу України, так і умовами укладеного між сторонами договору.

У пп. 2.1, 2.2 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р., передбачено, що постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає наступним нормативним документам та умовам: Технічний регламент щодо вимог автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №927 від 01.08.2013 та ТУУ24.1-1-2001. Підтвердженням якості товару з боку постачальника є наступні документи: декларації про відповідність, паспорт якості.

Судом встановлено, що постачальником надано покупцю разом із товаром декларацію виробника про відповідність товару вищевказаним вимогам п.2.1 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. та паспорт якості від 23.09.2018р. на відповідну партію товару.

Крім цього, як підтверджено матеріалами справи, сторонами спільно було відібрано проби та позивачем замовлено випробування поставленої партії товару, яке здійснене сертифікованою випробувальною лабораторією продукції нафтохімічної промисловості Державного підприємства «Органу з сертифікації нафтопродуктів та систем управління якістю «МАСМА-СЕПРО». Проведеним дослідженням (випробування) зразка поставленої партії товару не встановлено факту невідповідності товару вимогам щодо якості визначеним пп. 2.1 Договору № Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р., що підтверджується поданими суду позивачем протоколами випробувань №231/П-18 від 16.11.2018р. та №234/П-18 від 19.11.2018р.

На переконання суду наданий відповідачем в обґрунтування своїх заперечень проти позову лист ДП «ОС «МАСМА-СЕПРО» №0550/ОС від 18.12.2018р. не є відповідно ст. ст. 76-78 ГПК України належним, допустимим та достовірним доказом поставки позивачем товару неналежної якості, оскільки, із змісту цього документа не вбачається, що його підписантом здійснювалось дослідження зразків (проб) поставленого товару.

З огляду на викладене суд прийшов до висновку про те, що враховуючи характер правовідносин сторін, обов`язок покупця прийняти поставлений йому товар належної якості виникає з моменту поставки та у строки визначені умовами договору, а не підписання відповідачем - покупцем товару видаткової накладної на товар, не звільняє покупця від обов`язку оплатити поставлений йому товар.

Слід також зазначити, що відповідно до пп. 2.7-2.9 Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р., при виявленні невідповідності кількості або якості товару, виклик представника постачальника для складання двостороннього акту обов`язковий. Якщо протягом гарантійного терміну будуть виявлені дефекти товару або його якість не буде відповідати умовам договору, постачальник за свій рахунок усуває недоліки або замінює невідповідний товар на якісний в 20-ти денний термін з моменту складання відповідного акту. У разі виявлення істотних порушень вимог щодо якості товару, покупець має право розірвати договір та вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Відповідачем не надано суду доказів, що з моменту отримання у власність 26.09.2018р. товару - 24,54 тони палива котельного (коксохімічного) до закінчення строку дії Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р. - 31.12.2018р., відповідач звертався до позивача з пропозицією складання двостороннього акту про виявлені недоліки щодо якості чи з вимогою усунути недоліки чи замінити товар, чи із пропозицією розірвання Договору №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р.

Суд погоджується з твердженням позивача, про те, що неможливість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних обумовлена неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині оформлення документів з приймання товару, а саме не підписання видаткової накладної на товар. Водночас, суд відхиляє доводи відповідача про те, що розрахунок за товар не може бути проведений без «наявності реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних» , п.4.1 Договору, оскільки зобов`язання щодо належного (своєчасного) оформлення податкових накладних, їх офіційної реєстрації та наявності чи відсутності можливості відшкодувати податковий кредит, не стосуються господарських відносин, що склалися між сторонами на підставі укладеного між ними договору поставки №Л/ДПРК-18691/НЮ від 16.07.2018р, а є за своєю правовою природою податковими зобов`язаннями, які регулюються нормами ПК України та контролюються ДФС. Наявність у п.4.1 Договору наведеної умови не має наслідком зміну характеру відповідних правовідносин, які виникли між сторонами на підставі господарського договору.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Відповідно до частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю, а саме: 445740,19 грн. заборгованості за поставлений товар.

На підставі положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір необхідно віднести на відповідача.

Згідно із положеннями п.5 ч.6 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності у резолютивній частині рішення також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру, понесених нею судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-80, 123, 129, 221, 236-238, 240, 241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська,5, код в ) в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1, код в ЄДРПОУ ВП: 40081195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Іва Трейд» (79017, м. Львів, вул. Б.Хмельницького, буд. 121, код в ) 445740,19 грн. основного боргу та 6686,10грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4.Призначити судове засідання щодо вирішення питання про судові витрати позивача, пов`язані з розглядом справи, на 01.07.2019 на 12 год.00 хв.

Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Львівської області за адресою:79014, м.Львів, вул.Личаківська,128, 2-ий поверх, зал судових засідань №9.

5. Позивачу, в строк до 25.06.2019 подати суду докази на підтвердження судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №914/269/19.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписано 01.07.2019р.

Суддя Кітаєва С.Б.