ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" липня 2019 р. Справа№ 910/3659/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрнафтпродукт"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019

у справі №910/3659/19 (суддя Балац С.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Укрнафтпродукт"

до відповідача: Міністерства фінансів України

про зобов`язання виконати умови контрактів,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

Акціонерне товариство "УКРНАФТОПРОДУКТ" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства фінансів України про зобов`язання виконати умови контрактів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 № 910/3659/19 вказану позовну заяву залишено без руху на підставі п. 3 ч. 3 ст. 162, п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України та встановлено заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

2. Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 позовну заяву і додані до неї документи повернуто заявнику.

При цьому, підставою для залишення позовної заяви без руху, а в подальшому її повернення заявнику стало, за висновком суду те, що заявником не вказано суми розрахунку у вигляді заборгованості відповідача, яку заявник просить зарахувати в погашення витрат державного бюджету за контрактами в частині непроведених розрахунків згідно з розпорядженням КМУ від 27.06.1996 № 411-р, від 29.09.1996 № 591-р та від 28.06.1997 № 332-р. Вказані обставини позбавили суд першої інстанції можливості встановити як зміст позовних вимог (яких саме непроведених розрахунків), так і обґрунтований розрахунок суми, що оспорюється (заборгованість відповідача, яку заявник просить зарахувати в погашення витрат державного бюджету).

Водночас, суд першої інстанції зазначив, що оскільки останнім днем строку на усунення недоліків позовної заяви було 15.04.2019, а станом на 15.04.2019 заява про усунення недоліків до господарського суду не подана, суд повернув позовну заяву і додані до неї документи заявнику.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Акціонерне товариство "Укрнафтпродукт" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у справі № 910/3659/19 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2019 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрнафтпродукт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019; призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрнафтпродукт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заяв про розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укрнафтпродукт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у праві № 910/3659/19 за участі представників сторін не надійшло.

Оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві (заявникові) передбачено п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України. Таким чином, апеляційна скарга Акціонерного товариства "Укрнафтпродукт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у праві № 910/3659/19 підлягає розгляду без повідомлення учасників справи.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в них доводів

Апеляційна скарга мотивована тим, що скаржник вважає оскаржувану ухвалу необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, що є підставою для її скасування.

Скаржник зазначає, що судом в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху було надано позивачу час на усунення недоліків до 15.04.2019. Так, в останній день подання клопотання (15.04.2019) позивачем, на адресу суду, поштою було надіслано відповідне клопотання про усунення недоліків. Однак, суд першої інстанції своєю ухвалою від 18.04.2019, на думку скаржника, неправомірно зазначив про відсутність клопотання від позивача та повернув позовну заяву у дані справі.

Окрім цього, скаржник також зазначив, що враховуючи особливість предмету та підстав позову у даній справі, надання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються або оспорюються не є обов`язковим, оскільки спору про такі суми між сторонами на момент звернення вже не існує і з даних питань є окремі судові рішення. А тому при розгляді даної справи відсутня необхідність перевірки правильності здійснення розрахунків, що були предметом розгляду інших справ, які є преюдиційними.

А тому скаржник просив скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

5 Вимоги відзиву на апеляційну скаргу та короткий зміст наведених в них доводів

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що вважає законною та обґрунтованою оскаржувану ухвалу суду першої інстанції, а тому просив залишити апеляційну скаргу у даній справі залишити без задоволення.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, Акціонерне товариство "УКРНАФТОПРОДУКТ" звернулося до Господарського суду міста Києва із позовом до Міністерства фінансів України про зобов`язання виконати умови контрактів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 позовну заяву залишено без руху, встановлено заявнику строк на усунення недоліків позовної заяви - 7 (сім) днів з дня вручення даної ухвали.

При цьому, суд першої інстанції у вказаній ухвалі зазначив, що заявник, просить суд зобов`язати відповідача зарахувати в погашення витрат державного бюджету за проведеними платежами за отримані під гарантію КМУ іноземні кредити за контрактами № SP-112 від 29.12.1995 та № VN-2-96 від 01.10.1996 заборгованість відповідача в частині не проведених розрахунків за поставлене сільгосптоваровиробникам пальне згідно з розпорядженням КМУ від 27.06.1996 № 411-р, від 29.09.1996 № 591-р та від 28.06.1997 № 332-р. Проте, заявником не вказано суми такого розрахунку у вигляді заборгованості відповідача, яку заявник просить суд зарахувати в погашення витрат державного бюджету за вказаними вище контрактами згідно розпорядження КМУ від 27.06.1996 № 411-р, від 29.09.1996 № 591-р та від 28.06.1997 № 332-р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 позовну заяву і додані до неї документи повернуто заявнику. Водночас, суд першої інстанції зазначив, що до господарського суду в межах строку на усунення недоліків позовної заяви надійшла заява про усунення недоліків, в якій заявник вказує про те, що обставини про відсутність взаємної заборгованості позивача та відповідача вже встановлена судовими рішеннями, а зазначення в позовній заяві обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються або оспорюються не є обов`язковим. При цьому, суд першої інстанції також зазначив, що враховуючи те, що останнім днем строку на усунення недоліків позовної заяви є 15.04.2019, а станом на 15.04.2019 заява про усунення недоліків до господарського суду не подана, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи заявнику.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити, зокрема, зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно зі ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для повернення позовної заяви у даній справі стало неусунення недоліків позивачем, що зазначені в ухвалі суду від 01.04.2019 (в частині надання обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються чи оспорюються).

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим такий висновок місцевого господарського суду, що обґрунтовується таким.

Як вбачається з позовної заяви у даній справі, предметом позову є вимога про зобов`язання Міністерство фінансів України зарахувати в погашення витрат Державного бюджету за проведеними платежами за отримані під гарантію Кабінету Міністрів України іноземні кредити за контрактами № SP-112 від 29.12.1995 та № VN-2-96 від 01.10.1996 заборгованість Міністерства фінансів України перед АТ «Укрнафтопродукт» в частині непроведених розрахунків за поставлене сільгосптоваровиробникам пальне згідно з розпоряджаннями Кабінету Міністрів України від 27.06.1996 №411-р, від 29.09.1996 №591-р та від 28.06.1997 № 332-р.

При цьому, в клопотанні про усунення недоліків позовної заяви у даній справі, що було надіслане поштою на адресу суду 15.04.2019 (в останній день наданого судом строку, докази направлення містяться в матеріалах справи), позивач зазначив, що станом на день подання позову у даній справі обставини про відсутність взаємної заборгованості позивача та відповідача вже встановлені судовими рішеннями, в яких брав учать відповідач. Тоді як такі встановлені обставини жодною із сторін не оспорюються та, за доводами позивача, не потребують повторного доведення.

Як вбачається з матеріалів справи, до клопотання про усунення недоліків позивачем були долучені копії наступних судових рішень: рішення Господарського суду міста Києва від 21.11.2003 у справі № 38/545; ухвала Вищого господарського суду України від 17.02.2004 у справі № 38/545; ухвала Господарського суду міста Києва від 29.08.2008 у справі №44/24-б та постанова Вищого господарського суду України від 24.02.2009 у справі №44/24-б.

Водночас, як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції не дослідив надані позивачем документи та не з`ясував питання наявності або відсутності спору між сторонами щодо заборгованості та взагалі наявність останньої. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі необхідності дослідження додаткових доказів (що підтверджують або спростовують наявність заборгованість) суд першої інстанції не позбавлений права витребувати такі докази під час розгляду справи по суті.

А тому висновки суду першої інстанції про необхідність надання для розгляду даної справи обґрунтованого розрахунку є передчасним.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ за своєю природою потребує регулювання з боку держави, яке може змінюватися у часі та просторі відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб. Встановлені обмеження не повинні обмежувати доступ, наданий особам, у такий спосіб або такою мірою, що підриватимуть саму суть цього права. Крім того, обмеження буде несумісним із пунктом 1 статті 6, якщо воно не переслідує законну мету, та у разі відсутності розумного пропорційного співвідношення між застосованими засобами та метою, якої прагнуть досягти (див. рішення у справі «Станев проти Болгарії» (Stanev v. Bulgaria) [ВП], заява № 36760/06, п. 230, ECHR 2012). Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року).

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно з частиною 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на встановлене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви на підставі ч. 4 ст. 174, ч. 6 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, а тому ухвала Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у справі №910/3659/19 підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України, з направленням скарги Акціонерного товариства "Укрнафтпродукт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у справі №910/3659/19 до місцевого господарського суду для розгляду по суті.

8. Судові витрати

Судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) слід розподілити суду першої інстанції за результатами розгляду справи по суті в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 255, 269, 270, 271 п. 1 ч. 1 ст. 280, ст. 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрнафтпродукт" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у справі №910/3659/19 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 у справі №910/3659/19 - скасувати.

3. Справу направити до Господарського суду Київської області для розгляду по суті.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко