АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2019 року м. ОдесаСправа № 923/69/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

Представники учасників справи в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика"

на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 14.05.2019

по справі №923/69/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика"

до фізичної особи-підприємця Докучаєвої Тетяни Володимирівни

про стягнення 549 714,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЦ Фабрика" (далі - ТОВ "ТРЦ Фабрика") звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовом до фізичної особи-підприємця Докучаєвої Тетяни Володимирівни (далі - ФОП Докучаєвої Т.В.) в якому просило стягнуто з відповідача на свою користь грошові кошти у загальному розмірі 510412,89 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтував неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору оренди приміщення.

У травні 2019 позивачем було подано до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову в якій останній просив вжити заходів по забезпеченню позову та накласти арешт у межах суми стягнення на грошові кошти відповідача, які знаходяться на банківських рахунках.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 14.05.2019 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

В мотивах оскаржуван6ої ухвали суд першої інстанції пославшись на приписи ст. 136 ГПК України зазначив, що на час вирішення даної заяви наведені позивачем обставини необхідності вжиття заходів забезпечення позову не є достатніми, а припущення не є мотивованими та не вказують на неможливість виконання судового рішення, оскільки не наведеного відповідних доказів такого можливого ухилення.

Не погодившись із даною ухвалою до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось ТОВ "ТРЦ Фабрика" з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Херсонської області від 14.05.2019 у справі №923/69/19 про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права, не повно з`ясовано усі обставини, що мають значення для справи, при цьому суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду, а тому оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою.

Так апелянт зазначає, що суд не звернув увагу на ряд обставин, які підтверджують припущення про неможливість виконання рішення, зокрема на підстави виникнення спору в результаті тривалих порушень відповідачем умов договору оренди щодо своєчасного виконання грошових зобов`язань, на докази, які надавались позивачем щодо ігнорування відповідачем вимог позивача стосовно усунення порушень прийнятих на себе зобов`язань, на значну ціну позову та те, що відповідач намагається позбутися шляхом продажу власного бізнесу, що також підтверджує те, що відповідач у будь-який спосіб ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором, що зробить неможливим виконання рішення суду в подальшому, у разі задоволення позовних вимог.

Апелянт також вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги збалансованості інтересів сторін, оскільки відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову не враховано, що відповідачем порушено умови договору оренди щодо сплати орендних платежів, у той час як позивачем належним чином виконані умови укладеного між сторонами договору.

За твердженням скаржника, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що відповідач не виконує зобов`язання перед позивачем протягом певного часу та вказані зобов`язання не забезпечені ані майном відповідача, ані в будь-який інший спосіб, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Відтак, враховуючи предмет позову, наведені позивачем докази та обґрунтування заявлених вимог у заяві про забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог апелянт вважає, що припущення щодо утруднення виконання або невиконання рішення суду є мотивованими для задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти.

Також посилаючись на приписи ч.1 ст. 140 ГПК України апелянт зазначає, що отримавши заяву про забезпечення позову 10.05.2019 року суд першої інстанції розглянув її лише 14.05.2019 у судовому засіданні спільно з розглядом справи у підготовчому засіданні, що є порушенням щодо строків розгляду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №923/69/19 за апеляційною скаргою ТОВ "ТРЦ Фабрика" на ухвалу Господарського суду Херсонської області від 14.05.2019, призначено справу до розгляду на 01.07.2019 та доручено Господарському суду Херсонської області невідкладно надіслати копії матеріалів справи №923/69/19, необхідних для розгляду скарги на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

14.06.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано копії матеріалів справи №923/69/19, необхідних для розгляду скарги.

У судове засідання від 01.07.2019 представники учасників справи не з`явились. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 04.06.2019, яке вручено як позивачеві, так й відповідачеві - 07.06.2019.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Херсонської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ "ТРЦ Фабрика" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч. 1, 2 ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Звертаючись до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову, позивач послався на тривале порушення відповідачем умов договору в частині своєчасної сплати орендних платежів, значну ціну позову, не бажання відповідача погасити існуючу заборгованість добровільно, ігнорування претензій позивача про сплату заборгованості, у зв`язку із чим, на думку заявника, є підстави вважати, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути чи зменшитись за кількістю.

Разом з цим, саме лише посилання на істотний розмір порушених грошових зобов`язань та ризики відчуження майна, що унеможливить в майбутньому виконання рішення суду, на думку суду, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову із посилання на відповідні докази.

З урахуванням предмету позову у даній справі - стягнення заборгованості у розмірі 510412,89 грн., звертаючись із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову, позивач мав довести на підставі належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення в результаті об`єктивних (відсутність грошових коштів для виконання зобов`язань за спірними договорами, незадовільний фінансовий стан, наявність невиконаних безспірних зобов`язань, відкритих виконавчих проваджень щодо відповідачів тощо) або суб`єктивних (вчинення відповідачами умисних дій, направлених на приховування або відчуження майна або вчинення інших дій з метою уникнення відповідальності за спірними договорами або перешкоджання законному стягненню зазначеної заборгованості) причин.

Колегія суддів відзначає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Крім того судова колегія відзначає, що твердження позивача про наявність ризиків відчуження відповідачем майна є лише припущенням останнього, оскільки не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Колегія суддів зазначає, що ТОВ "ТРЦ Фабрика" звертаючись до суду першої інстанції з заявою про забезпечення позову не зазначало про намагання відповідача здійснити відчуження належного йому майна, з посиланням на відповідні докази.

Відтак, з огляду на те, що заява позивача про забезпечення позову не містила доводів з приводу вчинення відповідачем дій про відчуженню належного йому та доказів на підтвердження вказаних доводів, суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали був позбавлений можливості надати оцінку даним доводам заявника.

Разом з цим, апелянтом додано до апеляційної скарги роздруківку із веб-сайту, якою за твердженням позивача підтверджується вчинення відповідачем дій щодо відчуження належного йому майна.

За приписами ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

В той же час, зазначаючи про ці обставини в апеляційній скарзі та надавши роздруківку із веб-сайту, якою за твердженням позивача підтверджується вчинення відповідачем дій щодо відчуження належного йому майна, апелянтом не обґрунтовано, з посиланням на відповідні докази, неможливість подання таких доказів до місцевого господарського суду. З огляду на що, колегія суддів при прийнятті рішення не приймає їх до уваги.

Судова колегія також відзначає, що із наданої апелянтом роздруківки не можливо встановити чи дійсно запропоноване до продажу майно належить відповідачеві.

Потенційна можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Не заслуговують на увагу й твердження позивача, як на підставу вжиття заходів забезпечення позову, щодо тривалого порушення відповідачем умов договору в частині своєчасної сплати орендних платежів, не бажання відповідача погасити існуючу заборгованість добровільно та ігнорування претензій позивача про сплату заборгованості, оскільки такі обставини є безпосередньо предметом позову у даній справі, а факт ухилення відповідача від виконання зобов`язань не є встановленим та підлягає доведенню під час вирішення справи по суті і сам по собі не може свідчити про майбутнє ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду.

Отже, заявником суду не наведено жодних достатніх підстав, які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Колегією суддів не приймаються до уваги твердження апелянта з приводу порушення судом першої інстанції приписів ч.1 ст.140 ГПК України в частині розгляду заяви про забезпечення позову не пізніше двох днів з дня її надходження, з наступних підстав.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін (ч.4 ст. 140 ГПК України).

Заява про забезпечення позову надійшла до суду першої інстанції 10.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 13.05.2019 прийнято заяву про забезпечення позову до розгляду та призначено розгляд заяви у підготовчому засіданні на 14.05.2019.

При цьому в даній ухвалі судом першої інстанції, з посилання на приписи ч.4 ст. 140 ГПК України, зазначено, що вирішуючи питання прийняття даної заяви до розгляду, суд вважає за необхідне, враховуючи недостатність мотивів та тверджень заявника для розгляду заяви без участі представників сторін, прийняти заяву до розгляду у судовому засіданні спільно з розглядом справи у підготовчому засіданні.

За таких підстав колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала Господарського суду Херсонської області від 14.05.2019 є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята з додержання норм матеріального та процесуального права та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу Господарського суду Херсонської області від 14.05.2019 р. у справі №923/69/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.07.2019 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.