ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02.07.2019 м.Харків Справа № 905/835/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія, м.Бахмут, Донецька область

до відповідача: Громадська організація Екологічна організація МАМА-86, м. Бахмут, Донецька область

про стягнення 5320,21 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Степанова О.В. за дов. №3/01 від 02.01.19р.

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія, м.Бахмут, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Громадської організації Екологічна організація МАМА-86, м.Бахмут, Донецька область про стягнення 5320,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором №1094 від 15.10.2007р. про постачання теплової енергії в частині оплати отриманих послуг.

В якості правової підстави позову позивач посилається, зокрема, на положення статей 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629 Цивільного Кодексу України, статей 179-184, 193, 198, 199, 203, 230- 234 Господарського кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/835/19.

Ухвалою господарського суду від 15.05.19р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/835/19; дану справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 11.06.19р.

Ухвалою суду від 11.06.19р. відкладено судове засідання на 02.07.19р.

25.06.19р. позивачем подано додаткові письмові пояснення по справі з додатками.

У судове засідання 02.07.19р. представник позивача з`явився та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судові засідання не з`явився, про місце, час та дати судових засідань був повідомлений належним чином.

Відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову відповідачем до суду не надані.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що відповідач в судові засідання не з`явився відзив суду не надав, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.10.2007р. між позивачем - ТОВ Артемівськ-Енергія, яке змінило найменування на ТОВ Бахмут-Енергія (енергопостачальна організація) та Громадською організацією Екологічна організація МАМА-86 (споживач) укладено договір постачання теплової енергії №1094 (далі договір), відповідно до умов якого виконувач приймає на себе зобов`язання поставляти теплову енергію у вигляді гарячої води в необхідних споживачу об`ємах для об`єктів, перерахованих у додатку №1 до даного договору, опалювальної площею 9,10 кв.м. та опалювальним об`ємом 45,26 куб.м. Споживач зобов`язується оплачувати отриману теплову енергію по встановленим тарифам в строки та в порядку, передбачені даним договором (п.1.1, п.1.2 договору в редакції додаткової угоди №б/н від 14.10.2011р. до договору).

Пунктом 3.2.3 договору споживач зобов`язався виконувати умови і порядок оплати спожитої теплової енергії в об`ємах і в строки, які передбачені договором.

Відповідно до п.5.1 договору, в редакції додаткової угоди №б/н від 14.10.2011р. до договору, облік теплової енергії здійснюється за допомогою приладу обліку. За відсутності приладу обліку або його несправності, кількість теплової енергії, яка поставляється споживачу, визначається виконавцем розрахунковим способом, у відповідності з тепловим навантаженням (додаток № 2). При цьому, розрахункова кількість тепла не оспорюється.

Пунктом 5.3 договору визначено, що споживач, який має прилади обліку, щомісячно подає енергопостачальній організації звіт про фактичне споживання теплової енергії в терміни, передбачені в додатку 2 до договору.

Згідно з п.6.1 договору, в редакції додаткової угоди №б/н від 22.02.2011р. до договору, оплата за спожиту теплову енергію здійснюється в грошовій формі згідно з встановленими тарифами (цінами), відповідно до чинного законодавства України. У випадку зміни тарифів (цін) на теплову енергію сторони здійснюють розрахунки за новими тарифами (цінами) з дати набрання ними законної сили.

Розрахунковим періодом є календарний місяць (п.6.2 договору).

Оплата за послуги, які надіються енергопостачальною організацією, споживач проводить щомісячно відповідно до платіжних документів, наданих енергопостачальною організацією в порядку, визначеному законодавством України на протязі 3-х банківських днів після їх пред`явлення. Оплата здійснюється в порядку передоплати за кожен місяць опалювального сезону на підставі рахунку енергопостачальної організації. Споживач гарантує 100% відшкодування затрат за надані послуги (п.6.3 договору в редакції додаткової угоди №б/н від 05.01.20009р. до договору).

Пунктами 11.1, 11.4 договору, в редакції додаткової угоди №б/н від 05.01.2009р. до договору, встановлено, що даний договір вступає в силу з дня його підписання та діє до 30.04.2010р. Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії жодна із сторін не заявить про його закінчення.

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками юридичних осіб.

Факт підключення приміщення Споживача до системи централізованого опалення, розташованого за адресою: вул.Мира (Артема), 51, підтверджується відповідними актами №б/н від 26.10.2016р., №б/н від 01.11.2017р.

Згідно умов договору позивачем була поставлена відповідачу теплова енергія, що підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії за період жовтень 2016р. - квітень 2017р., листопад 2017р. - квітень 2018р., на загальну суму 5320,21 грн., та виставлені рахунки:

- №10941016 від 31.10.2016р. на суму 74,08 грн.;

- №10941116 від 30.11.2016р. на суму 342,12 грн.;

- №10941216 від 31.12.2016р. на суму 496,24 грн.;

- №10940117 від 31.01.2017р. на суму 595,33 грн.;

- №10940217 від 28.02.2017р. на суму 527,63 грн.;

- №10940317 від 31.03.2017р. на суму 372,35 грн.;

- №10940417 від 30.04.2017р. на суму 50,21 грн.;

- №10941117 від 30.11.2017р. на суму 426,85 грн.;

- №10941217 від 31.12.2017р. на суму 399,92 грн.;

- №10940118 від 31.01.2018р. на суму 691,41 грн.;

- №10940218 від 28.02.2018р. на суму 625,92 грн.;

- №10940318 від 31.03.2018р. на суму 639,12 грн.;

- №10940418 від 30.04.2018р. на суму 79,03 грн.

Вказані акти прийому-передачі теплової енергії та рахунки направлялися відповідачу поштою, про що свідчать копії описів вкладення у цінний лист та фіскальних чеків поштового зв`язку, наявні в матеріалах справи.

У визначений договором строк відповідач надані послуги не сплатив. Доказів оплати суду не надано.

Так, у зв`язку з порушення відповідачем умов договору в частині повної та своєчасної оплати послуг з теплопостачання, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення суми основного боргу в сумі 5320,21 грн.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Як вбачається із матеріалів справи, предметом спору є стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання, надані позивачем на підставі договору про постачання теплової енергії №1094 від 15.10.2007р.

Враховуючи статус сторін, характер правовідносин між учасниками договору, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України і умовами договору про постачання теплової енергії №1094 від 15.10.2007р.

Дослідивши зміст укладеного між сторонами договору №1094 від 15.10.2007р., суд дійшов висновку, що виниклі на його підставі правовідносини регламентуються нормами параграфу 5 глави 54 Цивільного кодексу України, який визначає загальні положення про постачання енергетичних ресурсів.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу. Стаття 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст.275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України відносно обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач не мав правових підстав для ухилення від виконання обов`язків з оплати спожитої теплової енергії.

Матеріали справи свідчать про те, що оплату за отримані послуги відповідач не здійснював та не виконав зобов`язання у строк визначений договором, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема вимоги пункту 6.3 договору.

Доказів, що свідчать про сплату заборгованості в повному обсязі у період розгляду або до початку розгляду справи суду не представлено.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за зобов`язаннями жовтня 2016р. - квітня 2017р., листопада 2017р. - квітня 2018р. у повному обсязі у сумі 5320,21 грн.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія, м.Бахмут, Донецька область до Громадської організації Екологічна організація МАМА-86, м.Бахмут, Донецька область про стягнення 5320,21 грн., задовольнити.

Стягнути з Громадської організації Екологічна організація МАМА-86 (84500, Донецька область, м.Бахмут, вул.Ювілейна, буд.8, кв.87, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Бахмут-Енергія (84500, Донецька область, м.Бахмут, вул.Зелена, буд.41, ) основний борг у сумі 5320,21 грн., судовий збір у сумі 1921,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

В судовому засіданні 02.07.19р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.07.19р.

Суддя М.О. Лейба