РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ

08.07.2019Справа № 910/4625/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Моторно (транспортного) страхового бюро України до Міністерства оборони України про стягнення 51 741,00 грн., без виклику представників сторін,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року до господарського суду міста Києва звернувся позивач з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача 51 741,00 грн. страхового відшкодування на підставі ст.ст. 1191, 1188 ЦК України.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11.10.2015 року, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді солдата військової частини № НОМЕР_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA HILUX», спеціальний реєстраційний номер на темному фоні НОМЕР_2 , рухаючись проїзною частиною 127 - 128 кілометру автодороги «Київ - Одеса» в напрямку м. Київ, та ігноруючи вимоги ПДР України, вирішив здійснити маневр розвороту через розділювану смугу, по якій заборонено рух та зупинка транспортних засобів, не впевнившись, що вказаний маневр буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, проявивши неуважність розпочав маневр розвороту та допустив зіткнення з автомобілем, який рухався в попутному напрямку, марки «VOLKSWAGEN CADDY», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу не була застрахована при використанні транспортного засобу «TOYOTA HILUX», спеціальний реєстраційний номер на темному фоні НОМЕР_2 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн.
Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано. Відповідач відзив на позов не подав.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.
Як вбачається з довідки про ДТП та вироку Володарського районного суду Київської області від 30.11.2018 року у справі № 364/1135/16-к, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді солдата військової частини № НОМЕР_1 , керуючи автомобілем «TOYOTA HILUX», спеціальний реєстраційний номер на темному фоні НОМЕР_2 , рухаючись проїзною частиною 127 - 128 кілометру автодороги «Київ - Одеса» в напрямку м. Київ, та ігноруючи вимоги ПДР України, вирішив здійснити маневр розвороту через розділювану смугу, по якій заборонено рух та зупинка транспортних засобів, не впевнившись, що вказаний маневр буде безпечним та не створить перешкод іншим учасникам руху, проявивши неуважність розпочав маневр розвороту та допустив зіткнення з автомобілем, який рухався в попутному напрямку, марки «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок чого сталося зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до вказаного вироку Володарського районного суду Київської області від 30.11.2018 року у справі № 364/1135/16-к, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 Кримінального кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.
Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. НОМЕР_3 .
Пошкоджений автомобіль був застрахований у Товаристві з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Київ Ре" за договором обов`язкового страхування № АЕ 5444569.
Як вбачається зі звіту № МК1605_MTSBU_28775_15 від 11.11.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. НОМЕР_3 у ДТП склала 207 392,47 грн.
Позивачем було виплачено страхове відшкодування в сумі 50 000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжними дорученням №8227рв від 25.10.2015 року.
Статтею 27 Закону України Про страхування та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом автомобілем «TOYOTA HILUX», спеціальний реєстраційний номер на темному фоні НОМЕР_2 , який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. НОМЕР_3 , керував ОСОБА_1 .
Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.
Вина особи, яка керувала автомобілем «TOYOTA HILUX», спеціальний реєстраційний номер на темному фоні 2814 а2, ОСОБА_1 встановлена у судовому порядку.
Тому, ОСОБА_1 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю «VOLKSWAGEN CADDY», д.н.з. НОМЕР_3 , у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.
Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Водночас, згідно зі статтею 29 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Тобто, відповідач, як страховик винної у ДТП особи, зобов`язаний відшкодувати завдані останньою збитки третій особі (у цьому випадку позивачу) в обсязі, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", та відповідно до договору страхування, укладеному з особою, що застрахувала свою цивільно-правову відповідальність.
Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п`ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Згідно пп. а) п. 41.1. ст. 41 вказаного Закону України "Про обов`язкове страхування ціивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Пунктом 36.2. ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування ціивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.
Потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України "Про обов`язкове страхування ціивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі.
Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч. 1 ст. 1166 зазначеного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. ( ч. 1 ст. 1191 ЦК України )
Відповідно до ст. 1173 ЦК України юридична особа або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Доказів сплати перерахованого позивачем страхового відшкодування в сумі 50 000,00 грн. відповідачем суду не надано.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги в частині стягнення 50 000,00 грн. страхового відшкодування підлягають задоволенню.
В іншій частині позовних вимог про стягнення з відповідача 1 741,00 грн. решти страхового відшкодування слід відмовити, оскільки позивачем не обгрунтовано підстав для стягнення вказаної суми страхового відшкодування.
Судовий збір відповідно до вимог ст. 129 ГПК України покладається на відповідача, пропорційно до задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Міністерства оборони України ( 03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6, код 00034022 ) на користь Моторного ( транспортного ) страхового бюро України ( 02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 8; 04112, м. Київ, вул. Сікорського, 8, 6 поверх, офіс 32, код 21647131 ) 50 000 (п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. страхового відшкодування та 1 856 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят шість) грн. 36 коп. судового збору.
В іншій частині позову відмовити.
Після вступу рішення в законну силу видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Повне рішення складено 08.07.2019р.

Суддя С.О. Чебикіна