ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1067/19

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Тіщенко Д.І.

За участю представників сторін:

Від позивача: Туфекчі І.Ф. на підставі ордеру;

Від відповідача: Клочко С.І. за довіреністю №16 від 08.01.2019р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Служба стягнення заборгованості" до комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеса" про стягнення 605 403, 35 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Служба стягнення заборгованості" (далі по тексту - ТОВ „Служба стягнення заборгованості") звернулось до господарського суду із позовною заявою до комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеса" (далі по тексту - КП „Теплопостачання міста Одеса") про стягнення заборгованості у загальному розмірі 600 726,08 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 547 815,36 грн., збитків від інфляції у розмірі 37 061,60 грн., трьох відсотків річних у розмірі 15 849,12 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем зобов`язань, прийнятих на себе за умовами договору про надання послуг №ТМО-116/17 від 13.04.2017р. в частині оплати вартості наданих позивачем послуг.

10.05.2019р. ТОВ „Служба стягнення заборгованості" звернулась до суду із заявою про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість у загальному розмірі 605 719,82 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 547 815,36 грн., збитків від інфляції у розмірі 42 325,49 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 15 578,97 грн. Необхідно зазначити, що за змістом подана ТОВ „Служба стягнення заборгованості" заява є заявою про збільшення розміру позовних вимог, яка була прийнята до розгляду господарським судом.

21.06.2019р. ТОВ „Служба стягнення заборгованості" було подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість у загальному розмірі 605 403, 35 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 547 815,36 грн., збитків від інфляції у розмірі 42 324,21 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 15 263,78 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи надане позивачу право на подання заяви про зменшення розміру позовних вимог, господарським судом було прийнято до розгляду заяву про зменшення позовних вимог як остаточну редакцію позову.

КП „Теплопостачання міста Одеса" у відзиві на позовну заяву було частково визнано позовні вимоги. Поряд з цим, відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог ТОВ „Служба стягнення заборгованості" в частині стягнення трьох відсотків річних у розмірі 315,18 грн. У підготовчому засіданні позивачем було визнано заявлені ТОВ „Служба стягнення заборгованості" позовні вимоги у повному обсязі. При цьому, відповідачем було наголошено про наявність правових підстав для повернення позивачу із державного бюджету 50 % сплаченого судового збору за звернення до суду із даною позовною завою відповідно до ст. 130 ГПК України.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 191 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

За результатами надання правової оцінки наявним в матеріалах справи доказам, господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

13.04.2017р. між ТОВ „Служба стягнення заборгованості" (Виконавець) та КП „Теплопостачання міста Одеса" (Замовник) було укладено договір про надання послуг №ТМО-116/17, у відповідності до п. п. 2.1, 2.2 якого предметом договору є надання інформаційних послуг у вигляді інформування споживачів (фізичні особи, які мають заборгованість перед Замовником) про стан розрахунків та наявність заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води. Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання з надання послуг по інформуванню споживачів Замовника про стан розрахунків та наявність заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, яка не стягнута за судовим рішенням на користь Замовника. Перелік (реєстр) споживачів - боржників Замовник визначає самостійно, з урахуванням доцільності їх інформування про стан розрахунків та заборгованість, без врахування строків утворення заборгованості.

Відповідно до п. 3.10 договору про надання послуг №ТМО-116/17 від 13.04.2017р. виконавець починає надавати Замовникові послуги з моменту отримання Виконавцем підписаного повноважним представником Замовника реєстру про стан заборгованості Споживачів згідно п.3.2. даного договору.

Згідно з п. п. 3.13-3.15 договору про надання послуг №ТМО-116/17 від 13.04.2017р. про надані Виконавцем та отримані Замовником послуги на підставі звіреної між ними та Споживачами інформації сторони щомісяця підписують акт приймання-передачі наданих послуг. За умови отримання від Замовника реєстру оплат споживачів, Виконавець не пізніше 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний скласти та направити Замовнику акт приймання-передачі наданих послуг у двох примірниках. У випадку відсутності з боку Замовника зауважень до акту приймання-передачі наданих послуг, він зобов`язаний підписати всі його примірники та один з них надіслати Виконавцю протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання акту приймання-передачі наданих послуг від Виконавця.

Положеннями п. 4.4 договору про надання послуг №ТМО-116/17 від 13.04.2017р. визначено, що загальна сума, що має бути сплачена Замовником за надані Виконавцем відповідно до договору послуги визначається сторонами в актах приймання-передачі наданих послуг, після підписання яких Виконавець складає та надає Замовнику рахунки. Для підтвердження обсягу та кількості наданих послуг Виконавець надає замовнику звіт про надані послуги, в якому мають бути зазначені: найменування послуг, їх кількість, дати їх надання та адреси відповідних споживачів.

Відповідно до п. п. 7.1, 7.6 договору надання послуг №ТМО-116/17 від 13.04.2017р. договір набуває чинності з моменту його підписання і вважається укладеним у разі його підписання уповноваженими представниками сторін, а також скріплення дійсними печатками сторін та діє до 31.12.2017р., а в частині розрахунків - до їх повного виконання в межах суми передбаченої п. п. 4.1, 4.2. договору. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не заявить про свій намір припинити його дію, він вважатиметься продовженим на той самий строк, на який він був укладений.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору про надання послуг №ТМО-116/17 від 13.04.2017р. між сторонами по справі були підписані наступні акти наданих послуг: акт №229 від 16.08.2018р. на суму 151 956,10 грн., акт №279 від 18.09.2018р. на суму 98 965,41 грн., акт №101 від 16.04.2018р. на суму 58 236,44 грн., акт №116 від 08.05.2018р. на суму 53 704,61 грн., акт №161 від 18.06.2018р. на суму 178 170,57 грн., акт №187 від 17.07.2018р. на суму 208 723,28 грн. Відповідно до підписаного між сторонами по справі акту звіряння взаєморозрахунків між сторонам по справі за 2018р. заборгованість КП „Теплопостачання міста Одеса" перед ТОВ „Служба стягнення заборгованості" станом на 31.12.2018р. складала 749 756,41 грн.

Звертаючись до господарського суду із позовними вимогами до КП „Теплопостачання міста Одеса" позивачем було наголошено, що у порушення прийнятих на себе за договором про надання послуг №ТМО-116/17 від 13.04.2017р. зобов`язань відповідачем не було у повному обсязі оплачено вартості наданих позивачем послуг, що і стало підставою для звернення ТОВ „Служба стягнення заборгованості" до господарського суду із даними позовними вимогами.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положеннями ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивачем прийняті на себе зобов`язання з надання послуг, передбачених умовами договору №ТМО-116/17 від 13.04.2017р., були виконанні у повному обсязі, що підтверджується підписаними між сторонами по справі актами наданих послуг. Проте, відповідачем у порушення зобов`язань, прийнятих на себе за договором про надання послуг №ТМО-116/17 від 13.04.2017р., не було здійснено остаточної та повної оплати наданих позивачем послуг.

З викладених обставин, позовні вимоги ТОВ „Служба стягнення заборгованості" до КП „Теплопостачання міста Одеса" в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 547 815,36 грн. підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості наданих послуг позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України, було нараховано відповідачу до сплати збитки від інфляції у розмірі 42 324,21 грн. та три відсотки річних у розмірі 15 263,78 грн.

Згідно з п. 1.12 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" (з наступними змінами і доповненнями) огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 ГПК України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції та трьох відсотків річних, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, що має наслідком задоволення позовних вимог ТОВ „Служба стягнення заборгованості" до КП „Теплопостачання міста Одеса" у названій частині шляхом присудження до стягнення на користь позивача збитків від інфляції у розмірі 42 324,21 грн. та три відсотки річних у розмірі 15 263,78 грн.

Згідно вимог ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Разом з тим, ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Підсумовуючи викладене вище, господарський суд доходить висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Служба стягнення заборгованості" до комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеса" шляхом присудження до стягнення на користь позивача суми основного боргу у розмірі 547 815,36 грн., збитків від інфляції у розмірі 42 324,21 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 15 263,78 грн. відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 509, 525, 526, 530, 546-549, 610, 612, 615, 617, 625, 901, 903, 905, 907, 978 ЦК України, ст. ст. 179, 193 ГК України.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України. Судовий збір у розмірі 50% від суми сплаченої позивачем при поданні позову, що складає 4540,53 грн., підлягає поверненню з державного бюджету на підставі ст. 130 ГПК України, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті.

При цьому, решта судового збору у розмірі 1850,85 грн. підлягає поверненню з державного бюджету за клопотанням позивача на підставі ухвали суду відповідно до ст. 7 Закону України „Про судовий збір", у зв`язку зі сплатою судового збору понад необхідного розміру та поданням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 130, 236 - 238, 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеса" /65110, м. Одеса, вул. Балківська, буд. 1-Б, ідентифікаційний код 34674102/ на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Служба стягнення заборгованості" /03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 139, кв. 315/4, ідентифікаційний код 36304183/ суму основного боргу у розмірі 547 815,36 грн. /п`ятсот сорок сім тисяч вісімсот п`ятнадцять грн. 36 коп./, збитки від інфляції у розмірі 42 324,21 грн. /сорок дві тисячі триста двадцять чотири грн. 21 коп./, три відсотки річних у розмірі 15 263,78 грн. /п`ятнадцять тисяч двісті шістдесят три грн. 78 коп./, судовий збір у розмірі 4540,53 грн. /чотири тисячі п`ятсот сорок грн. 53 коп./.

3. Повернути з державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одеса /65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Служба стягнення заборгованості" /03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 139, кв. 315/4, ідентифікаційний код 36304183/ судовий збір у розмірі 4540,53 грн. /чотири тисячі п`ятсот сорок грн. 53 коп./, сплачений на підставі платіжного доручення №6 від 09.04.2019р.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 02.07.2019р.

Суддя С.П. Желєзна