ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р. Справа №926/767-б/15

Західний апеляційний господарський суд в складі:

головуючого - судді - О.Л. Мирутенко

суддів - О.І. Матущак

- М.І. Хабіб

секретаря судового засідання: К. Кострик

Розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову господарського суду Чернівецької області від 31.08.2016

у справі № 926/767-б/15

за заявою: ПАТ "Піреус Банк МКБ"

до: ПФ "Інтервал"

про: банкрутство

З участю представників :

від апелянта - Юрійчук М.А. - адвокат (ордер ЧЦ №27325)

ОСОБА_1.

від боржника - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Чернівецької області від 01.06.2016, суддя Бутирський А.А., було визнано банкрутом приватну фірму «Інтервал» та відкрито ліквідаційну процедуру. Строк виконання всіх грошових зобов`язань ПФ «Інтервал» вважати таким, що настав 31.08.2016. Призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. Припинено повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном. Оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет повідомлення про визнання банкрутом ПФ «Інтервал». Зобов`язано ліквідатора банкрута щомісячно надавати господарському суду Чернівецької області звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника, про використання коштів банкрута тощо. Зобов`язано ліквідатора відповідно до ст. ст. 41-46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виконати ліквідаційну процедуру банкрута у строк, передбачений даним Законом, за результатами роботи по ліквідації підприємства-банкрута надати суду обґрунтований звіт про виконану роботу, всі докази, що свідчать про виконання ліквідаційної процедури.

З даною постановою не погодився ОСОБА_1 і оскаржив її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом неповністю досліджені докази та судом порушено норми матеріального і процесуального права. Апелянт вважає, що суд не дослідив належним чином чи була проведена інвентаризація майна боржника, чи дійсно мав право розпорядник майна подавати клопотання про визнання боржника банкрутом та чи можливо було відновити платоспроможність боржника за допомогою санації чи мирової угоди. Апелянт вказує на порушення судом першої інстанції вимог ст..27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Також апелянт вважає, що суд першої інстанції порушив норми ч.16 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки не надсилав йому як засновнику боржника копії ухвал суду. Також апелянт зазначає, що його не було повідомлено про судове засідання, в якому вирішувалось питання про відкриття ліквідаційної процедури.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову господарського суду Чернівецької області від 31.08.2016 у справі №926/767-б/15 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2015 року до суду першої інстанції звернулося Публічне акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ" з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника з вимогами на суму 13 821 339,68 грн., з яких 615 791,33 доларів США (станом на 29.04.2015 року у гривневому еквіваленті становить 13 743 996,60 грн.) основного боргу, 35 000,00 грн. штрафу, 3 190,00 доларів США (що в гривневому еквіваленті станом на 29.04.2015 року становить 71 017,08 грн.) витрат державного мита, 236,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, та 6 090,00 грн. судового збору за подання заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, з яких вимоги кредитора у сумі 4 346 915,00 грн. забезпечені заставою майна боржника, які кредитор просить включити до реєстру вимог кредиторів згідно із встановленою законом черговості.

У підтвердження грошових вимог до боржника заявником подано копію кредитного договору № 00443-СL від 17.01.2008 року (з додатками), договору іпотеки від 18.01.2008 року, договору застави від 01.10.2008 року, рішення Господарського суду Чернівецької області від 12.01.2010 року у справі № 1/99, наказ господарського суду Чернівецької області від 11.05.2010 року про примусове виконання рішення суду, постанову державного виконавця від 27.05.2010 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 19448713, постанову державного виконавця від 27.06.2013 року про повернення виконавчого документа стягувачу, постанову державного виконавця від 18.09.2013 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 39843849, довідку про рух коштів по рахунку боржника, платіжні доручення про часткове погашення боргу боржником.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2015 було порушено провадження у справі про банкрутство, визнано безспірні грошові вимоги заявника до боржника на суму 9 433 334,67 грн.

Дана ухвала була оскаржена боржником в апеляційному порядку. Апеляційну скаргу підписав директор боржника - ОСОБА_1.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 в задоволенні вимог апеляційної скарги ПФ «Інтервал» було відмовлено. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2015 у справі №926/767-б/15 залишено без змін.

З постанови Львівського апеляційного господарського суду вбачається, що в судовому засіданні 15.07.2015 були присутні директор боржника ОСОБА_1 . та представник боржника за довіреністю ОСОБА_3 .

Постановою Вищого господарського суду України від 15.03.2016 касаційну скаргу приватної фірми "Інтервал" було залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Чернівецької області від 27.05.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 у справі №926/767-б/15 залишено без змін.

Як вбачається із тексту постанови Вищого господарського суду України від 15.03.2016 у судовому засіданні були присутні директор боржника ОСОБА_1 та представник боржника ОСОБА_3.

Апеляційним судом встановлено, що директор боржника ОСОБА_1 та засновник боржника ОСОБА_1 являються однією і тією ж особою. Дана обставина не заперечується самим апелянтом - ОСОБА_1 .

Тобто апелянту - засновнику боржника ОСОБА_1 було добре відомо про ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2015 у справі №926/767-б/15 ще в 2015 році.

При цьому в судовому засіданні апеляційного суду 01.07.2019 громадянин ОСОБА_1 стверджував, що директор і засновник боржника це різні особи і директор не повідомив засновника про існування ухвали Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2015 у справі №926/767-б/15.

З матеріалів справи слідує, що 11.08.2016 до суду першої інстанції надійшло клопотання розпорядника майна про визнання Приватної фірми «Інтервал» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, ліквідатором просить призначити арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі Закон про банкрутство), у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців. Банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов`язання встановлена господарським судом.

Розпорядником майна було проведено аналіз фінансово-господарської діяльності боржника, яким встановлено надкритичну неплатоспроможність, відсутність активів у боржника для погашення кредиторської заборгованості та зроблено висновок про необхідність застосування ліквідаційної процедури.

13.06.2016 було проведено збори кредиторів боржника, на яких обрано комітет кредиторів боржника та делеговано останньому повноваження на прийняття рішень, передбачених ч. 2 ст. 27 Закону про банкрутство.

09.08.2016 на засіданні комітету кредиторів боржника прийнято рішення уповноважити розпорядника майна боржника звернутись до господарського суду Чернівецької області з клопотанням про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. Останній подав заяву, в якій не заперечує проти призначення його ліквідатором у даній справі.

Згідно балансу боржника станом на 31.12.2015, активи боржника складають 7638,3 тис. грн., а пасив, згідно реєстру вимог кредиторів, становить 31159618,53 грн. При цьому суд першої інстанції зазначив, що інших фінансових звітів боржником не подавалось.

Отже, кредиторська заборгованість боржника була значно більшою за майнові активи, які підлягають включенню до ліквідаційної маси боржника. Пропозицій про санацію боржника чи укладення мирової угоди до суду не поступало. Процедура розпорядження майном боржника тривала 14 місяців. На підставі вказаного, судом першої інстанції було зроблено правомірний висновок про неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 22, ч. 1 ст. 24 Закону про банкрутство, у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру. У постанові про визнання боржника банкрутом господарський суд відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, передбаченому для призначення керуючого санацією. Господарський суд має право призначити ліквідатором особу, яка виконувала повноваження розпорядника майна або (та) керуючого санацією боржника.

За наведених обставин, суд першої інстанції правомірно вважав обґрунтованим введення ліквідаційної процедури та призначив ліквідатором Приватної фірми «Інтервал» арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., який виконував функції розпорядника майна боржника.

При цьому апеляційний суд відхиляє за безпідставністю твердження апелянта про порушення судом першої інстанції вимог ст..27 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». В оскаржуваній постанові зазначено та підтверджується матеріалами справи, що 13.06.2016 було проведено збори кредиторів боржника, на яких обрано комітет кредиторів боржника та делеговано останньому повноваження на прийняття рішень, передбачених ч. 2 ст. 27 Закону про банкрутство. Комітет кредиторів, уповноважений зборами кредиторів прийняв 09.08.2016 рішення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Колегія суддів апеляційного суду також відзначає, що нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачено обов`язку суду залучити до участі у справі про банкрутство засновників боржника. Вони можуть стати учасниками провадження у справі про банкрутство подавши відповідну заяву до суду. Тобто, засновники повинні самі вирішувати для себе чи хочуть вони брати участь у справі про банкрутство підприємств де вони являються засновниками особисто. Засновники набувають процесуального статусу після винесення відповідної ухвали господарського суду у справі. В апеляційному суді з`ясовано, що громадянин ОСОБА_1 не звертався до суду першої інстанції із заявою про залучення його до участі в справі в якості засновника боржника. Навпаки, апелянт всіляко уникав отримання судової кореспонденції по даній справі.

Пунктом 6 оскаржуваної постанови суд оприлюднив на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет повідомлення про визнання банкрутом ПФ «Інтервал». Відповідно до п.10 даної постанови копія постанови була направлена державному реєстратору. Інформація про про визнання банкрутом ПФ «Інтервал» була внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. При наявності мінімального бажання засновник боржника - ОСОБА_1. мав можливість ознайомитись з цією загальнодоступною інформацією.

Таким чином, твердження апелянта - засновника боржника ОСОБА_1 про те, що йому не було відомо про існування оскаржуваної постанови та справи про банкрутство ПФ «Інтервал» спростовується матеріалами справи.

Посилання апелянта на ту обставину, що суд не з`ясував чи була проведена інвентаризація майна боржника, чи дійсно мав право розпорядник майна подавати клопотання про визнання боржника банкрутом та чи можливо було відновити платоспроможність боржника за допомогою санації чи мирової угоди відхиляється апеляційним судом за безпідставністю, як такі, що спростовано матеріалами справи.

З огляду на викладене, колегія Західного апеляційного господарського суду вважає, що постанова господарського суду Чернівецької області від 31.06.2016 по справі №926/767-б/15 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 269,270,275,276,281,282 ГПК України Західний апеляційний господарський суд

Постановив:

Постанову господарського суду Чернівецької області від 31.08.2016 року у справі №926/767-б/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанова набуває чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена сторонами в касаційному порядку до Верховного Суду.

Головуючий-суддя О.Л. Мирутенко

Судді: О.І. Матущак

М.І. Хабіб

"Повний текст постанови виготовлено 04.07.2019"