ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2019 Справа № 904/5461/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65 зал №511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Широбокова Л.П., Орєшкіна Е.В.

секретар судового засідання Пінчук Є.С.

представники сторін:

від позивача: Русанова В.В., довіреність №2145 від 30.10.2018, адвокат

від відповідача: Опанасенко І.Ю., довіреність №91/81 від 02.07.2019, адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі №904/5461/18 (суддя Татарчук В.О.; рішення ухвалене о 12:42 год. у місті Дніпро, повне рішення складено 05.04.2019)

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", м.Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у розмірі 402613,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (позивач) звернулось з позовом до приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (відповідач) про стягнення 402613,20 грн з яких: плата за користування вагонами в сумі 157713,60грн, збір за зберігання вантажу - 244899,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним:

- взаємовідносини сторін врегульовані договором про надання послуг № 02076/ПрЗ-2018 від 16.02.2018, а щодо подачі та забирання вагонів регулюються договором №ПР/М-12-2/14-1438 НЮдч "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії приватного акціонерного товариства "Північний ГЗК" від 21.09.2012;

- за накладними №№ 42006502, 46400313, 41763632, 42006460, 42006478, 42006494, 42006478, 42006619, 42006601, 42006593, 42006528, 42006536, 42006551, 42006635, 42006510, 42006486 залізницею було прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат";

- на шляху прямування дані вагони були затримані на підходах до станції призначення на підставі наказу №543 від 29.05.2018 через зайнятість колій на станції призначення Терни, у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем ПрАТ "Північний ГЗК" на свою під`їзну колію, про що станцією призначення Терни складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 2305, 2306, 2309, 2310, 2317, 2318, 2327, 2328, 2332, 2333, 2338, 2339, 2346, 2347, 2348, 2349, 2354, 2355, 2356, 2361, 2364, 2366, 2370, 2371, 2377, 2378, що підписані відповідачем без заперечень;

- наказ №543 від 29.05.2018 про затримку спірних вагонів на підходах до станції призначення було надано через наявність на коліях станції призначення Терни неприйнятих ПрАТ "Північний ГЗК" вагонів, що надійшли на його адресу. За цим фактом станцією затримки Савро, складено акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №144 від 29.05.2018, акт загальної форми ГУ-23 №144 від 29.05.2018 та станцією призначення Терни вручено представнику комбінату повідомлення про затримку цих вагонів;

- станцією Терни на підставі актів форми ГУ-23а, форми ГУ-23 складених станцією Савро через їх затримку з вини ПрАТ "Північний ГЗК", нарахована плата за користування вагонами по відомостях форми ГУ-46 №№05069166, 05069167, 05069189, 05069191, 05069192, 07069177, 07069180, 10069184, 10069185, 11069186 та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №14069005 в розмірі 402613,20грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі №904/5461/18 (суддя Татарчук В.О.) позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" 157713,60 грн. - плати за користування вагонами, 244899,60 грн. - збору за зберігання вантажу, 6039,20 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Означене рішення вмотивовано тим, що позивач правомірно нарахував відповідачу плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, оскільки затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", причиною скупчення вагонів було неприйняття вагонів вантажовласником ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасне вивільнення колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Відповідач (ПрАТ "Північний ГЗК"), не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі №904/5461/18 в частині стягнення 230799,00 грн. (83859,60 грн. плати за користування вагонами, 146939,40 грн. збору за зберігання вантажу) та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог АТ "Українська залізниця" відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права, що на його думку, призвело до помилкового рішення судом, яке ґрунтується на висновках, зроблених після неповного та необ`єктивного з`ясування всій дійсних обставин, що мають значення для справи, та є підставою для його скасування. Апелянт вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не приділив уваги наявним доводам відповідача у їх сукупності, судом не було здійснено належного аналізу документального обґрунтування відсутності вини ПрАТ "ПІВНГЗК", що стало наслідком задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, за відсутності належних на те підстав.

Апелянт звертає увагу на те, що судом першої інстанції залишені поза увагою викладені у відзиві на позовну заяву доводи відповідача про те, що право підпису позовної заяви позивач підтвердив доданими до позовної заяви копіями довіреностей №2130 та 2131, відповідно до змісту даних довіреностей директор регіональної філії "Придніпровська залізниця" Кужановський М.С. та перший заступник регіональної філії "Придніпровська залізниця" Декарчук О.М. діють на підставі Статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №682) та Положення про регіональну філію "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", затвердженого наказом ПАТ "Укрзалізниця" від 19.02.2018 №111. В той же час постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 №938 було затверджено нову редакцію Статуту позивача. Отже, додані до позовної заяви довіреності жодним чином не підтверджують наявність у Ю.Е. Страшка та О.В. Щепеткова права на підписання позовної заяви, оскільки за вказаними довіреностями на момент звернення із позовом до суду представники позивача Кужавський М.С. та Декарчук О.М. діють на підставі Статуту ПАТ "Українська залізниця" у вже нечинній редакції. Окремо звертає увагу на те, що позивачем до позовної заяви не було додано ані статуту позивача, ані Положення про регіональну філію "Придніпровська залізниця", ані довіреності №4524 від 26.10.2018, які б підтверджували повноваження уповноважених осіб позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Апелянт вважає, що позивачем не доведено факт зайнятості колій на станції Терни з вини відповідача. Акти загальної форми, що додані до позовної заяви, враховуючи кількість вагонів та періоди їх затримки, не доводять, що усі колії станції Терни у зазначені періоди були зайняті з вини відповідача, тобто не доведено вини вантажовласника у неможливості прийняти вагони. Вказує на те, що відповідач був готовий прийняти на свої під`їзні колії спірні вагони, затримані згідно наказу №543. Проте судом першої інстанції взагалі не здійснено аналіз зайнятості колій на станції Савро на момент видачі наказу №543. До того, ж судом прийнято до уваги та враховано інформацію щодо зайнятості колій на станції Савро лише на підставі позовної заяви, не зважаючи на те, що дана інформація, в порушення вимог статті 74 ГПК України, не підтверджена жодними доказами.

Відповідач зазначає, що поїзний диспетчер планує процес роботи станції, у тому числі надає вільні колії для приймання вагонів для ПрАТ "ПІВНГЗК" з урахуванням положень Інструкції оформлення затримки поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці, затвердженої наказом начальника Криворізької дирекції залізничних перевезень. В той же час, позивачем не зазначено жодних причин відправлення пізніше затриманих потягів за наказами №561, 564, 569, раніше потягу, затриманого за наказом №543. Тобто позивачем не зазначено жодних фактів підтвердження вини відповідача у зайнятості колій по станції Терни в період з 31.05.2018 23:51 год. до 03.06.2018 12:45 год., оскільки, як вбачається з акту затримки вагонів №145 згідно наказу №561, 31.05.2018 о 23:50 у позивача була можливість закінчити дію наказу №543 та відправити затримані по станції Савро вагони на станцію призначення Терни. Отже, затримка спірних вагонів на підходах до станції Терни в період з 31.05.2018 23:50 за наказом №543 здійснювалась з причин, що не залежать від відповідача. Відповідач надав суду належним чином засвідчені копії повідомлення про затримку вагонів №296, акту про затримку вагонів №145, акту загальної форми №145 - за наказом №561, повідомлення про затримку вагонів №298, акту про затримку вагонів №146, акту загальної форми №146 - за наказом №564, повідомлення про затримку вагонів №299, акту про затримку вагонів №147, акту загальної форми №147 - за наказом №558, проте суд першої інстанції залишив зазначене поза увагою.

За твердженням відповідача, суд першої інстанції не врахував, що документи, згідно яких була нарахована плата за користування вагонами за наказом №543 в період з 31.05.2018 23:50 год. по 03.06.2018 12:45 год., не відповідають дійсним обставинам. При врахуванні факту, що у позивача була можливість закінчити дію наказу №543, починаючи з 31.05.2018 23:50 год. (час закінчення дії наказу №561) плата за користування вагонами та збір за зберігання вантажу за наказом №543 буде складати (з 29.05.2018 10:14 год. по 31.05.2018 23:50 год., всього 61:36 год.) 171814, 20 грн.: плата за користування вагонами - 73854,00 грн., збір за зберігання вантажу - 97960,20 грн.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що керуючись нормами, передбаченими ст.ст. 46, 119, 125 Статуту залізниць України, пунктами 3, 4 розділу ІІ та пунктами 6, 8, 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами, п.3 Правил складання актів, пунктами 8, 9 Правил зберігання вантажів, нормами Тарифного керівництва №1, відповідно до умов Договору, на підставі акту про затримку, акту загальної форми станції затримки, які є підставою для матеріальної відповідальності, актів загальної форми станції призначення, які в сукупності з іншими документальними доказами доводять вину відповідача в затримці вагонів на підходах, згідно наказів про затримку, з урахуванням витягів з Книг повідомлень форми ГУ-2 ним і було нараховано відповідачу плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу. Вважає, що позиція незгоди відповідача з нарахованою сумою є такою, що не має під собою підґрунтя, а доводи, які відповідач наводить в апеляційній скарзі, спростовуються фактичними обставинами справи та відповідними документальними доказами.

За результатами перегляду справи судом апеляційної інстанції у судовому засіданні 03.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до положень ст.ст. 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

Між Державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - Залізниця), та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Власник колії) укладено договір №ПР/М-14-2/14-1438/НЮдч від 21.09.2012 "Про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Північного гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Терни і Рядова ДП "Придніпровська залізниця" (далі - Договір, а.с.27-29 т.1).

Пунктом 1 Договору передбачено, що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій ДП "Придніпровська залізниця": Терни - стрілками №№2,4,6 до колій №6 та №18 станції Терни; Рядова - стрілкою №8 до колії №6 станції Рядова. Під`їзна колія обслуговується власним локомотивом. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено: по станції Терни: біля: - маневрового світлофору М-10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції Терни; - маневрового світлофору М-8, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки №4 станції Терни; - маневрового світлофору М-6, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки №6 станції Терни. По станції Рядова: біля - вхідного світлофору ЧК, розташованого на відстані 500 м від вістряка стрілки №8 станції Рядова.

Договір укладений з протоколами узгодження розбіжностей від 12.06.2013 та 10.07.2013 (а.с.30-32 т.1).

Відповідно до пункту 5 Договору, з урахуванням протоколу розбіжностей, здавання вагонів для під`їзної колії зі станції Терни, Рядова здійснюється:

- порожні хопери - через інтервал часу 2,0 година; - порожні напіввагони для навантаження концентрату залізорудного, обкотишів - через інтервал часу 2,5 години; - вагони з небезпечними вантажами класу "1ВМ" - не пізніше, ніж через 2 години з моменту їх прибуття на станцію примикання; - інші вагони - за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Залізниці прийомоздавальнику Власника колії не пізніше, ніж за 2 години до фактичного здавання вагонів, із реєстрацією у Книзі повідомлень форми ГУ-2. У разі здавання вагонів Залізницею Власнику колії за його згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Відповідно до пункту 6 Договору вагони, що прибули на станцію Терни Придніпровської залізниці для ПАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№1,2,3,4,5,6,7,8,13 станції Терни, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Вагони, що прибули на станцію Рядова Придніпровської залізниці для ПАТ "ПІВНГЗК", подаються локомотивом Залізниці на одну з колій №№3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5 VI, 7,8,9,10 станції Рядова, за вказівкою чергового по станції де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

Про готовність вагонів до забирання власник колії повідомляє залізницю: повідомлення передає начальник зміни цеху зовнішнього транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ по телефону відповідальному працівнику станції примикання залізниці не пізніше, ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113 (п. 8 Договору).

Пунктом 9 Договору передбачено, що з під`їзної колії вагони здаються залізниці: - маршрутного навантаження - цілими маршрутами, сформованими у відповідності з ПТЕ і планом формування поїздів. Партії вагонів, що повертаються з під`їзної колії, формуються згідно ПТЕ і доставляються локомотивом власника колії: - на одну з колій №№1,2,3,4,5,6,7,8 станції Терни, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються приймання вагонів Залізницею у технічному та комерційному відношенні; - на одну з колій №№3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5 VI, 7,8,9,10 станції Рядова, за вказівкою чергового по станції де здійснюються приймання вагонів Залізницею у технічному та комерційному відношенні.

Згідно з пунктом 10 Договору, здавання вагонів з під`їзної колії залізниці здійснюється: - навантажених хоперів - через інтервал часу 2,0 години; - на піввагонів, навантажених концентратом залізорудним та обкотишами - через інтервал часу 2,5 години; - інших вагонів - за повідомленнями, які передає начальник зміни цеху зовнішнього залізничного транспорту (диспетчер зміни, черговий по станції) або диспетчер виробничого відділу УЗТ власника колії по телефону черговому по станції примикання Залізниці, з подальшим письмовим підтвердженням і відміткою відповідального працівника станції. У разі здавання вагонів власником колії залізниці за її згодою раніше встановленого інтервалу передача вагонів здійснюється поза інтервалом.

Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 11 Договору).

Відповідно до пункту 15 договору, власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі:

- за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва №1);

- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;

- інші збори та плати за додаткові роботи та послуги, які виконує залізниця для власника колії згідно з діючими нормативними документами.

Пунктом 20 Договору передбачено, що цей договір укладається терміном на 5 років і діє з моменту його підписання сторонами.

15.12.2015 між сторонами укладено Додаткову угоду №9 до Договору, якою у зв`язку з проведенням реєстрації Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця", яке є правонаступником Укрзалізниці та підприємств і установ, реорганізованих шляхом злиття відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"; назву договору викладено в новій редакції: "Договір про експлуатацію залізничної під`їзної колії Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця" (а.с.33 т.1).

В подальшому між ПАТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (перевізник) та Приватним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (вантажовідправник, вантажоодержувач, платник) укладено договір про надання послуг №02076/Пр3-2018 від 16.02.2018 (далі - договір, а.с.35-42 т.1).

Предметом даного договору є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги. У розумінні цього договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за користування вагоном перевізника не є орендною платою (п.1.1. договору).

Пунктом 3.1. договору визначено, що розмір плати за перевезення вантажу у вагонах замовника та вагонах залізниць інших держав, додаткових зборів, пов`язаних з перевезенням, розраховується за ставками і тарифами, які визначаються у відповідності до умов Збірника Тарифів.

Відповідно до пункту 3.2. договору, розмір плати за перевезення вантажу у вагоні перевізника (крім транспортерів перевізника, проїзду бригад супроводження великовагових транспортерів та вагонів для проїзду цих бригад) складається з:

- плати за перевезення навантаженого вагону перевізника, яка визначається за тарифом, визначеним у Збірнику тарифів встановленим для власного вагону перевізника;

- компенсації витрат на перевезення у порожньому стані вагону перевізника, яка визначається тарифною схемою 14 Збірника тарифів за тарифну відстань перевезення вантажу, скориговану на коефіцієнт порожнього пробігу, зазначеного в додатку 3 до цього договору;

- плати за використання вагону перевізника у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки.

За час перебування вагона перевізника з нумерацією, що починається на "5" в користуванні замовника під вантажними операціями або в інших випадках нараховується плата за користування вагоном в порядку визначеному правилами користування вагонами для вагонів парку залізниць та за ставками встановленими Збірником тарифів (п.3.4 договору).

Розрахунки за цим договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" ПАТ "Укрзалізниця" (пункт 4.1. договору).

Згідно з пунктом 4.2. договору, оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний у пункті 14.2. Розділу 14 договору.

Договір вступає в силу з моменту одностороннього підписання замовником договору в електронному вигляді з накладними ЦЕП в АС "Месплан" або АС "Клієнт УЗ" або вчинення замовником будь-якої дії на виконання цього договору і діє з 19.02.2018 до 31.12.2018 (абзац 1 пункту 12.1. договору).

У травні-червні 2018 року залізницею за накладними №№ 42006502, 46400313, 41763632, 42006460, 42006478, 42006494, 42006478, 42006619, 42006601, 42006593, 42006528,42006536, 42006551, 42006635, 42006510, 42006486 було прийнято до перевезення порожні власні вагони на адресу одержувача - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

По прибутті вагонів на станцію призначення позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони, про що зроблено відповідні записи у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2 (а.с.83-105 т.1).

Однак, на шляху прямування порожні власні вагони, у зв`язку з неприйняттям вантажу одержувачем - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на свою під`їзну колію, були затримані згідно з наказами позивача.

Так, за наказом №543 від 29.05.2018 (10:14 год.) були затримані вагони (голова №56170160 хвіст №56737919 у кількості 57 вагонів, індекс поїзда 4670-698-4573 з вантажем глина бентонітова) на станції Савро Придніпровської залізниці по причині скупчення вагонів на станції Терни Придніпровської залізниці, що прибули на адресу ПрАТ "Північний ГЗК", у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПрАТ "Північний ГЗК" і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на його адресу (а.с.79 т.1).

Наказ на початок і кінець затримки надавався враховуючи наявність (відсутність) затримок в просуванні вагонів, які слідують на адресу підприємства, з метою уникнення заторів на шляху прямування через скупченість вагонів на станції призначення з вини цього підприємства.

За фактом затримки вагонів станцією Савро у порядку, передбаченому пунктами 9, 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 №113, пунктом 9 Правил зберігання вантажів складено:

- акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №144 від 29.05.2018 (а.с.81 т.1);

- акт загальної форми ГУ-23 №144 від 29.05.2018 (а.с.82 т.1);

- повідомлення про затримку вагонів №294 (станція Терни), що перевозяться в поїзді №3550 індекс 4670-698-4573, вручене представнику відповідача 29.05.2018 о 10:45 год. (а.с.80).

Згідно з актом форми ГУ-23А №144 від 29.05.2018 час затримки вагонів, що прибули поїздом №3550 - з 06:15 год. 29.05.2018 по 12:45 год. 03.06.2018.

Станцією призначення Терни складено акти загальної форми ГУ-23 за №№ 2305, 2306, 2309, 2310, 2317, 2318, 2327, 2328, 2332, 2333, 2338, 2339, 2346, 2347, 2348, 2349, 2354, 2355, 2356, 2361, 2364, 2366, 2370, 2371, 2377, 2378, які підписані представником відповідача без заперечень (а.с.64-77 т.1).

За час затримки вагонів з вини вантажовласника позивачем нараховано відповідачу плату за користування спірними вагонами у розмірі 157713,60 грн. та збір за зберігання вантажу у розмірі 244899,60 грн. за відомостями форми ГУ-46 №№05069166, 05069167, 05069189, 05069191, 05069192, 07069177, 07069180, 10069184, 10069185, 11069186 (а.с.47-63 т.1) та накопичувальною карткою форми ФДУ-92 №№ 21019009, 27019010(а.с.46 т.1).

Відомості плати за користування вагонами та накопичувальну картку працівниками відповідача підписано з зауваженням: "З нарахованою сумою по акту форми ГУ-23-а №144 не згодні. Вагони затримані на шляху прямування по незалежним від ПрАТ "ПІВНГЗК" підставам, у зв`язку зі штучною затримкою, в порушення вимог п. 11 Інструкції оформлення затримки потягів на підходах призначенням на Придніпровську залізницю. По станції Савро затримано потяги згідно наказів №561 (з 31.05.2018 09:50 год. до 31.05.2018 23:50 год.), №564 (з 01.06.2018 03:05 год. до 01.06.2018 14:40 год.), №569 (з 02.06.2018 15:50 год. до 02.06.2018 23:55 год.). А потяг №3550 індекс 4670-698-4573, затримка якого почалась раніше (29.05.2018 о 10 год. 14 хв. за наказом №543) було затримано по станції Савро до 03.06.2018 12 год. 45 хв.)".

Предметом спору є вимога ПАТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення з ПАТ "Північний ГЗК" означеної вище плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України, статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Положеннями абзацу 1 статті 42 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, залізниця зобов`язана повідомити одержувача про вантажі, які прибули на його адресу в день прибуття вантажу або до 12-ої години наступного дня.

Статтею 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу; терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами; вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби; цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача; за зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 71 Статуту залізниць України визначено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Згідно частин 1, 2 та 7-9 статті 119 Статуту залізниць України за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків, зазначених розмірів плати. Порядок розрахунків та перелік операцій з вагонами (контейнерами), за час виконання яких не стягується плата, встановлюється Правилами. У розрахунках затримка до 30 хвилин не враховується, затримка 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Пунктом 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів встановлено, що порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділу 1 Тарифного керівництва №1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов`язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов`язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов`язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом №1, а також інші права та обов`язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до абзацу 3 пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

За приписами пункту 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №113 від 25.02.1999, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23.

Пунктом 4 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відповідно до пункту 6 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

За приписами пункту 8 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.

Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані, вказані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" до інформаційно-обчислювального центру залізниці та на станцію призначення.

Пунктом 10 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами встановлено, що акт про затримку вагонів складається у трьох екземплярах - один залишається на станції затримки і два додаються до перевізних документів. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом, установленим начальником станції за погодженням з вантажовласником).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Згідно пунктом 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Задовольняючи позовні вимоги повністю, місцевий господарський суд виходив із того, що матеріалами справи підтверджується, що станціями Савро Придніпровської залізниці були оформлені відповідні документи, в тому числі акти форми ГУ-23а, акти загальної форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження вагонів на станції підходу за вищенаведеними наказами відповідно до Тарифного керівництва №1 (затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009 №317) розрахована плата за користування вагонами по відомостях форми ГУ-46 №№05069166, 05069167, 05069189, 05069191, 05069192, 07069177, 07069180, 10069184, 10069185, 11069186 та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці форми ФДУ-92 №14069005 в розмірі 402613,20грн.

Згідно з частиною першою статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

Отже, наведене є підставою для нарахування відповідачу плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких мотивів.

Несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

В силу статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідачем не доведена відсутність його вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення, що стало причиною затримки залізницею означених спірних вагонів на іншій станції на підходах до станції призначення.

Так ПрАТ "Північний ГЗК" не спростовані доводи позивача, а також не доведена наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Матеріалами справи підтверджено, що відомості плати форми ГУ-46 та накопичувальну картку вантажовласником (відповідачем) було підписано із запереченням, згідно якого він не визнає своєї вини в затримці вагонів.

Однак доводи відповідача щодо наявності вини в затримці вагонів в діях самого позивача спростовуються також наступним.

Зайнятість приймально - відправних колій по станції Терни згідно Технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер Дирекції з урахуванням:

- надання пріоритету у перевезенні вантажів, які їдуть за графіком, з метою уникнення відповідальності залізниці за затримку в доставці вантажу;

- наявності вільного локомотива і локомотивної бригади;

- наявності вільних колій попутних станцій для пропуску даних поїздів;

- знаходження на станції Терни вагонів, що своєчасно не забиралися ПрАТ Північний ГЗК на під`їзну колію;

- наявності вільних колій для обгону локомотива, проведення маневрових робіт, приймання та відправлення навантажених і порожніх власних вагонів.

В Розділі II Єдиного технологічного процесу роботи під`їзної колії ПАТ "ПІВНГЗК" і станцій примикання Терни і Рядова (далі - ЄТП) (копія витягу додається) наведено перелік операцій, що виконуються при обробці поїзда після його прибуття та перед відправленням. Найдовшими за часом є операції з технічного та комерційного обслуговування вагонів.

Отже, підготовка залізницею на коліях станції порожніх власних вагонів під навантаження - звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями договору та ЄТП.

Згідно з п.п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005 №5076, приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (ТРА станції).

Отже, наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП.

Тобто ситуація, за якою всі колії станції постійно зайняті є неможливою, обов`язково мають бути проміжки часу, в які та чи інша колія ставатиме вільною.

Відповідно до пункту 16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 № 411, черговий по станції зобов`язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів.

З урахуванням викладеного, на станції призначення окрім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів, в т.ч. поїздів відповідача, його контрагентів.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (пояснення поїзних диспетчерів є в матеріалах справи). Даний висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в Листі від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14.

За встановлених судом обставин, слід визнати, що затримка вказаних вагонів на підходах до станції призначення Терни за наказами залізниці відбулася з урахуванням фактичної поїзної обстановки, що склалася на дільниці, і це спростовує відповідні доводи відповідача про вину в діях позивача в затримці означених спірних вагонів.

Щодо аргументів відповідача про необґрунтоване збільшення залізницею терміну затримки спірних вагонів судом встановлено наступне.

Як вказує позивач, якщо на станцію прибуває декілька поїздів, в першу чергу обробляються пріоритетні поїзди, які прибули на адресу ПрАТ "Північний ГЗК" для забезпечення наряду на дану добу.

Так, згідно наряду, наданого на станцію Рядова 02.06.2018 заплановано було подавання на під`їзну колію ПрАТ "Північний ГЗК" 166 напіввагонів та 216 хопрів. На станцію Терни 02.06.2018 було надано наряд на 482 порожні напіввагони, 03.06.2018 - 478 порожніх напіввагонів.

Поїзд № 3003, який було затримано по станції Савро за наказом № 561, відправлено на станцію призначення Терни 01.06.2018 о 00год 35хв; після обробки на коліях станції вагони подано на під`їзну колію ПрАТ "Північний ГЗК", завантажено та 02.06.2018 відправлено на станцію Маріуполь-Сортувальний з вантажем "Концентрат залізорудний" (контрольний вагон № 56925092).

Поїзд № 1465, який було затримано по станції Савро за наказом № 564, відправлено на станцію Терни 01.06.2018 15год 30хв; після обробки на коліях станції вагони подано на під`їзну колію ПрАТ "Північний ГЗК", завантажено та 02.06.2018 відправлено на станцію Кам`янське з вантажем "Окатиші залізорудні" (контрольний вагон № 56744915),

Поїзд № 3027, який було затримано по станції Савро за наказом №569, відправлено на станцію Терни 03.06.2018 о 00год 20хв; після обробки на коліях станції вагони подано на під`їзну колію ПрАТ "Північний ГЗК", завантажено та 03.06.2018 відправлено на станцію Рені-експорт з вантажем "Гематит" (контрольний вагон № 56957970).

Отже, порожні вагони, затримані за наказами №№ 561, 564, 569 першочергово було відправлено зі станції затримки Савро на станцію призначення Терни для забезпечення порожніми вагонами під навантаження згідно нарядів, наданих на станції Рядова, Терни.

Відповідач, в свою чергу, посилається на пункт 12 Інструкції оформлення затримки поїздів на підходах до станції призначення на Придніпровській залізниці, затвердженої наказом начальника залізниці № 75/Н від 08.02.2011, де в абзаці 5 зазначено, що при поновленні приймання вагонів вантажовласником, зі станцій затримки у першу чергу повинні відправлятись вагони, які вказані у заявці вантажовласника, з урахуванням поїзної обстановки на дільниці, а за відсутності заявки - враховувати можливість відправлення вагонів, які були затримані першими.

Таким чином, пункт 12 вищезгаданої Інструкції не містить імперативної норми, яка б зобов`язувала позивача відправляти затримані на підходах вагони першочергово без відповідної заявки вантажоодержувача.

Заявка відповідача доставити на його адресу в першу чергу затримані вагони за наказом № 543 із підтвердженням готовності їх прийняти на свою під`їзну колію була відсутня.

Накази №№ 561, 564, 569, на які посилається відповідач, не мають відношення до затримки вагонів за наказом № 543.

На час дії спірного наказу на коліях станції Терни вже були затримані завантажені вагони, які не забиралися ПрАТ "Північний ГЗК" на під`їзну колію, що зафіксовано актами загальної форми ГУ-23: № 2347 - 1 вагон з вантажем "Вироби вогнетривкі", №2346 - 4 вагони з вантажем "Селітра", №2310 - 52 вагони з вантажем "Концентрат залізорудний", №2378 - 1 вагон з вантажем "Селітра", №2377 - 9 вагонів з вантажем "Селітра", №2380 - 52 вагони з вантажем "Концентрат залізорудний".

За встановлених обставин колегія суддів вважає, що відповідач не надав належних документальних доказів в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів на станціях підходу та викладених у відомостях форми ГУ-46 та накопичувальній картці зауважень, які не підпадають під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених пунктом 16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові зауваження представників відповідача, викладені ними при підписанні відомостей плати за користування вагонами та накопичувальної картки, не свідчать самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих зауваженнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Щодо правомірності нарахування плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу, суд зазначає наступне.

Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним п.2 Розділу III Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого Наказом Мінтрансзв`язку України від 26.03.2009 № 317.

Пунктом 2.1 п.2 Тарифного керівництва № 1 передбачено окремі ставки збору:

- при зберігання вантажів у вагонах - 4,0грн за одну тонну;

- за зберігання рухомого складу на своїх осях - 5,9грн за добу.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно абзацу 3 пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 864/5085, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника.

Номери актів (акти виступають в якості документальних підстав матеріальної відповідальності вантажовласника), на підставі яких розраховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу, зазначено відповідно в графі 14 кожної відомості форми ГУ-46 та в графі "найменування та номер документа" накопичувальної картки форми ФДУ-92.

В даному випадку, в межах справи, що розглядається, документальними підставами вимог про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу є акт форми ГУ-23 № 144 від 29.05.2018, складений на підставі наказу № 543.

Одночасне стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу не є порушенням з боку залізниці. За змістом пункту 15 договору власник колії сплачує залізниці: плату за користування вагонами згідно Правил користування вагонами та контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1); збір за зберігання вантажів - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника колії, після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

Аналогічну правову позицію містить постанова Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №904/7360/17.

Таким чином, спірну суму плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу позивачем розраховано на підставі норм чинного законодавства з урахуванням фактичних обставин затримки спірних вагонів.

Щодо решти аргументів відповідача суд апеляційної інстанції враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 № 938 "Про деякі питання акціонерного товариства "Українська залізниця" змінено тип публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та перейменувати його в акціонерне товариство "Українська залізниця".

Встановлено, що 27.11.2018 проведено державну реєстрацію Статуту AT "Укрзалізниця" у новій редакції. Згідно зазначеної редакції Статуту найменування "публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" змінено на акціонерне товариство "Українська залізниця"

Згідно пункту 54 Статуту AT "Укрзалізниця" органами товариства є загальні збори, наглядова рада, ревізійна комісія та правління, яке відповідно до пункту 87 Статуту є колегіальним виконавчим органом товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю. До компетенції правління згідно підпункту 2 пункту 105 Статуту належить, в тому числі, вирішення питань організації господарської діяльності.

У зв`язку зі зміною типу та найменування акціонерного товариства, рішенням правління AT "Укрзалізниця" від 04.12.2018 (протокол № Ц-64/91 Ком.т.) внесено зміни до найменування відокремлених підрозділів AT Укрзалізниця та затверджено положення вказаних підрозділів у новій редакції.

На виконання вказаного рішення правління AT "Укрзалізниця", 07.12.2018 було здійснено заходи щодо внесення відповідних змін у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань у частині найменування відокремлених підрозділів AT "Укрзалізниця".

Згідно абзацу 3 частини другої статті 5 Закону України "Про акціонерні товариства" зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням.

Разом з тим, пунктами 1, 4 частини першої статті 248 Цивільного кодексу України визначено підстави припинення представництва за довіреністю - закінчення строку довіреності, припинення юридичної особи, яка видала довіреність.

Частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Зважаючи на вищевикладене, зміна типу акціонерного товариства та його найменування не є підставою для припинення представництва за виданими довіреностями, чим спростовуються відповідні доводи відповідача про подання позову, що є предметом розгляду в цій справі, неповноважними особами.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі №904/5461/18 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена 09.07.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

Суддя Е.В. Орєшкіна