УХВАЛА

02 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/4319/18

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Колос І.Б.,

розглянувши заяву дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - Компанія)

про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду

Баранця О.М. та Студенця В.І. від розгляду справи № 904/4319/18

за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2018

та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019

у справі № 904/4319/18

за позовом Компанії

до публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз"

про стягнення 9 572 278,32 грн. інфляційних втрат та 2 678 604,54 грн. 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 06.05.2019, зокрема, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2018 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 зі справі № 904/4319/18 та призначено її до розгляду на 25.06.2019.

25.06.2019 до початку судового засідання від Компанії надійшла заява про відвід суддів Касаційного господарського суду Баранця О.М. та Студенця В.І. у справі № 904/4319/18.

В обґрунтування заяви про відвід Компанія посилається на те, що названі судді Касаційного господарського суду у двох абсолютно однакових спорах ухвалювали різні рішення з протилежними висновками та кардинально змінювали правову позицію щодо застосування статті 625 Цивільного кодексу України. Крім того заявник зазначає, що обставини висловлення суддями Баранцем О.М. та Студенцем В.І. протилежних правових позицій у різних справах з аналогічними правовідносинами свідчать про те, що вони у своїх діях при розгляді таких спорів є непередбачуваними, непослідовними та необ`єктивними у вирішенні аналогічних правовідносин за участю Компанії, що вказує на упередженість зазначених суддів по відношенню до останньої у справі № 904/4319/18.

Враховуючи викладене у Компанії виникають сумніви у неупередженості і об`єктивності суддів та є підставою для відводу.

В ухвалі від 25.06.2019 Верховний Суд (колегія суддів: Баранець О.М. - головуючий, Селіваненко В.П., Студенець В.І.) дійшов висновку про необґрунтованість заявленого Компанією відводу суддям Касаційного господарського суду Баранця О.М. та Студенця В.І. та зупинив провадження у справі № 904/4319/18 до вирішення питання відводу суддів Касаційного господарського суду Баранця О.М. та Студенця В.І.

Згідно з частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.07.2019 для розгляду заяви Компанії про відвід суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Баранця О.М. та Студенця В.І. у справі № 904/4319/18 визначено суддю Верховного Суду Колос І.Б.

Розглянувши зазначену заяву, Суд не знаходить підстав для її задоволення з огляду на таке.

Статтями 38, 42 ГПК України закріплені права та обов`язки учасників справи, серед яких, право подавати заяви, зокрема і про відвід колегії суддів.

Статтями 35, 36 ГПК України визначені підстави для відводу судді.

Відповідно до частини першої статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною третьою статті 38 ГПК України визначено, що відвід повинен бути вмотивованим.

Правовою підставою для задоволення заяви про відвід Компанія визначає пункт 5 частини першої статті 35 ГПК України згідно з яким суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Вичерпний перелік таких обставин чинним законодавством не визначено, і тому вирішення питання про визнання певних обставин такими, що передбачені пунктом 5 частини першої статті 35 ГПК України, належить саме до повноважень суду.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (п. 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п.п. 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду заявнику необхідно подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді. І тільки якщо з`являються об`єктивні сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, або його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

За твердженням заявника підставою для відводу є факт непередбачуваності і непослідовності в діях названих суддів у розгляді спорів за участю Компанії з публічними акціонерними товариствами по газопостачанню та газифікації і необ`єктивність підходу у вирішенні спорів в аналогічних правовідносинах.

Втім, розглянувши зазначені доводи Компанії, Суд дійшов висновку про те, що заява не містить об`єктивно обґрунтованих посилань на дійсні обставини, які викликають сумнів у об`єктивності або неупередженості суддів та можуть бути підставою для відводу відповідно до статей 35, 36 ГПК України. Також Судом не встановлено відомостей та заявником не надано доказів, які б вказували на наявність у суддів Баранця О.М. та Студенця В.І. упередженого ставлення до учасників справи.

До того ж приписами частини четвертої статті 35 ГПК України імперативно визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оцінивши доводи, викладені Компанією у заяві про відвід суддів, Касаційний господарський суд не вбачає об`єктивних обставин, які викликають сумніви в безсторонності вказаних суддів та, відповідно, у їх неупередженості або об`єктивності.

Таким чином, заява Компанії про відвід суддів Касаційного господарського суду Баранця О.М. та Студенця В.І. не містить обґрунтованого посилання на обставини, які в розумінні статті 35 ГПК України є підставою для відводу, у зв`язку з чим в задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про відвід суддів Касаційного господарського суду Баранця О.М. та Студенця В.І. у розгляді справи № 904/4319/18 відмовити.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос