ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1369/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківблагоустрій", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж - М", м.Харків
про стягнення 4929,12 грн.
за участю представників:

позивача - Пономарьова А.О. (довіреність №10 від 02.01.2019р.);

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Харківблагоустрій" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж-М" про стягнення заборгованості за Договором на виконання послуг з санітарного очищення прилеглої території №933 від 19.04.2011 року в загальному розмірі 4 929,12 грн., у тому числі: 3757,07 грн. основного боргу, 977,05 грн. індексу інфляції, 195,00 грн. - 3% річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.05.2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження призначено на 12.06.2019 р. в судовому засіданні, з повідомленням сторін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.06.2019 р. розгляд справи відкладено на 01.07.2019 р. о 12:45.

У судовому засіданні 01.07.2019 р. представник позивача позов підтримував, просив суд його задовольнити.

У судове засідання 01.07.2019 р. відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідач відзив на позов не подав, позовних вимог не заперечив.

Відповідно до приписів ст.251 ГПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч.1 ст.252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч.2 ст.27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як встановлено матеріалами справи, позов у даній справі подано за місцезнаходженням відповідача, адресою якого є: 61118, м.Харків, пр-т Ювілейний,59, що відповідає адресі, за якою ТОВ "Вояж М" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с.38). В матеріалах справи містяться належні докази на підтвердження направлення позову з додатками на зазначену адресу відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.176 ГПКУкраїни ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статі 120 цього Кодексу.

Судом були вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом та про витребування від останнього відзиву на позов. Відповідна ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.05.2019р. та ухвала про відкладення розгляду справи від 12.06.2019р. надсилались на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань - 61118, м.Харків, пр-т Ювілейний,59.

Ухвала суду від 20.05.2019р. про відкриття провадження, направлена на юридичну адресу відповідача, повернута до суду без вручення адресату 05.06.2019р. з відміткою причин невручення: "через не запит", однак, ухвала, направлена на адресу засновника відповідача, отримана останнім особисто 24.05.2019р.

Ухвала суду від 12.06.2019р. про відкладення розгляду справи, направлена на юридичну адресу відповідача, повернута до суду без вручення адресату 25.06.2019р. з відміткою причин невручення: "через не запит".

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п.99 постанови КМУ від 05.03.2009р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату.

У разі відсутності адресата до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення.

Відповідно до п.п.116, 117 розділу "Строк зберігання поштових відправлень, поштових переказів" постанови КМУ від 05.03.2009р. №270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через 5 календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причини невручення.

Поштові відправлення, поштові перекази повертаються також у разі неможливості вручити їх через неправильно зазначену адресу або її відсутність (змита, відірвана чи пошкоджена в інший спосіб) та з інших причин, які не дають змоги оператору поштового зв`язку виконати обов`язки щодо пересилання поштових відправлень, поштових переказів.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвали суду у даній справі відповідачем та повернення її копії до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання та (або) повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Водночас діючі норми Господарського процесуального кодексу України не покладають на господарський суд обов`язок повторного направлення ухвали суду у разі її повернення без вручення адресату. При направленні відповідачеві ухвал судом дотримано відповідних вимог Господарського процесуального кодексу України. В матеріалах справи відсутні відомості щодо іншого місцезнаходження відповідача.

Згідно з положеннями ч.2 ст.11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" інформація про суд, який розглядає справу, сторони спору та предмет позову, дату надходження позовної заяви, апеляційної, касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення, стадії розгляду справи, місце, дату і час судового засідання, рух справи з одного суду до іншого є відкритою та має бути невідкладно оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України, крім випадків, установлених законом.

Згідно із Законом України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвала суду від про відкриття провадження у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим.

Таким чином, відповідач мав можливість ознайомитись зі змістом ухвали господарського суду про відкриття провадження у цій справі.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини одним із критеріїв розумного строку розгляду справ є належна поведінка заявника, яка не повинна становити умисного затягування розгляду справи у відповідній державі.

Частиною 9 ст.165 ГПКУкраїни передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 4 ст.13 ГПК України закріплено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, явку якого в судове засідання не було визнано обов`язковою, суд дійшов висновку, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення позивача, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

19.04.2011р. між Комунальним підприємством "Харківблагоустрій" (виконавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вояж-М" (замовник, відповідач) було укладено договір з надання послуг по санітарному очищенню прилеглої території №933 (надалі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати послуги з санітарного очищення прилеглої території до об`єкту господарської діяльності, розташованого за адресою: вул.Познанська,11-А, площею 65 кв. м. (прилегла територія).

За змістом пункту 4.1. договору оплата за договором робиться замовником шляхом часткової передплати грошових коштів (до 100%) на розрахунковий рахунок виконавця до 5 числа поточного місяця.

Послуги вважаються виконаними, якщо до 01 числа місяця, що йде за звітним, виконавцю не надійшла письмова претензія від замовника (пункт 4.3. договору).

Відповідно до приписів п.5.1 договору вартість послуг, що надаються виконавцем за цим договором щомісячно складає 78,00 грн., у т.ч. 20% НДС у сумі 13грн.

01.11.2013р. між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору, відповідно до якої місячна сума до сплати за договором складає 151,45 грн., у т.ч. 20% НДС у сумі 25,24 грн. Додаткова угода набрала чинності з 01.12.2013 р.

27.12.2016 р. між сторонами була укладена додаткова угода № 2 до договору, відповідно до якої місячна сума до сплати за договором складає 191,75 грн., у т.ч. 20% НДС у сумі 31,96 грн. Додаткова угода набрала чинності з 01.01.2017 р.

Як стверджує позивач у позовній заяві, станом на 27.04.2019р. відповідач має заборгованість перед КП "Харківблагоустрій" по оплаті за надані послуги з санітарної очистки прилеглої території за період з липня 2016 року по 31 березня 2018 року включно в розмірі 3757,07 грн. (123,57 грн. за 25 дня липня 2016 р.; 757,25 грн. (151,45*5) за період з серпня 2016 р. по грудень 2016 р.; 2876,25 грн. (191,75 *15) за період з 01.01.2017р. по 31.03.2018р.).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статями 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 ГК України.

Відповідно до статей 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно з приписами статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

У частині першій статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 ЦК України та статті 193 ГК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував; доказів оплати послуг, наданих йому за договором, у повному обсязі суду не надав.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів здійснення своєчасної оплати наданих послуг за договором або доказів на спростування факту отримання послуг не надав, - позовні вимоги про стягнення боргу в розмірі 3757,07 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що позивачем нарахування інфляційних та 3% річних за спірний період здійснювалось із сукупної суми заборгованості, в той час, як таке нарахування повинно було здійснюватись за кожний місяць та по кожній із сум окремо.

Здійснивши перерахунок інфляційних та 3% річних, судом встановлено, що їх розмір з урахуванням обставин спору становить 436,36 грн. інфляційних та 97,89 грн. 3% річних. Саме такий розмір інфляційних та 3% річних підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині інфляційних (540,69 грн.) та 3% річних (97,11 грн.) слід відмовити, оскільки вони були нараховані помилково.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 2 ст.129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Згідно з приписами ч.9 ст.129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір вник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що спір виник у зв`язку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку своїх договірних зобов`язань, позивачем доведено наявність основного боргу, а також враховуючи сплату позивачем за подання позову судового збору у мінімальному розмірі визначеному ЗУ "Про судовий збір", суд керуючись приписами ч.9. ст.129 ГПК України, вважає за необхідне судовий збір у розмірі 1921,00 грн., сплачений позивачем, покласти на відповідача у повному обсязі та стягнути з останнього на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 123, 129, 202, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж - М" (адреса: 61118, м.Харків, пр-т Ювілейний,59; ) на користь Комунального підприємства "Харківблагоустрій" (адреса: 61166, м.Харків, вул.Шатилівська,4; ; р/р НОМЕР_1 філія ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823) 3757,07 грн. заборгованості за Договором на виконання послуг з санітарного очищення прилеглої території №933 від 19.04.2011 року, 436,36 грн. індексу інфляції, 97,89 грн. - 3% річних, 1921,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "03" липня 2019 р.

Суддя К.В. Аріт