ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1107/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Солом`яний C.C.

за позовом Фізичної особи-підприємця Шевченка Володимира Сергійовича, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості у розмірі 175 098,82 грн. за договором поставки від 27.01.2017 року.

Представники:

від позивача: Шевченко О.В., довіреність № б/н від 17.04.2019 року, представник;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець Шевченко Володимир Сергійович звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" грошові кошти у розмірі 175 098,82 грн., з яких: 54 904,48 грн. - основна сума боргу, 111 970,21 грн. - пеня, 1 840,00 грн. - 3% річних, 6 384,13 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки від 27.01.2017 року, а саме відповідачем не сплачено вартість поставленого позивачем товару.

Розглянувши поданий позов, суд зазначає наступне.

Згідно приписів частини 1 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Відповідно до частин 3-4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно положень ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Виходячи із вказаних вище положень Господарського процесуального кодексу України та беручи до уваги ціну позову (175 098,82 грн.), яка не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто поданий позов відноситься до малозначних справ, а також незначну складність характеру спірних правовідносин та обсяг необхідних доказів, що потребує проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд поданої позовної заяви у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 18.04.2019 року о 11:00 год.

Позивач та відповідач не надав витребувані судом документи, суд вважає за необхідне перейти від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/1107/19 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, у зв`язку зі складністю цього спору, необхідністю визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та встановлення відповідних доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 250 ГПК України, якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2019 року здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 03.06.2019 року о 11:00 год.

03.06.2019 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № б/н від 03.06.2019 року про допуск до судового засідання представника та відповідь на відзив на позовну заяву вих. № б/н від 31.05.2019 року.

03.06.2019 року у підготовче судове засідання відповідач не з`явився.

У підготовчому судовому засіданні 03.06.2019 року обговорені питання, які виникли з приводу спору по даній справі, та зазначено, що позивачем було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 03.06.2019 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2019 року о 11:00 год.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст. 194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вище визначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Шевченко Володимиром Сергійовичем (далі-позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" (далі-відповідач, покупець) укладено договір поставки № б/н від 27.01.2017.

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується передати у встановлений у даному Договорі термін у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його вартість відповідно і до умов цього Договору.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України, продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Правовідносини, що склалися між сторонами, є правовідносинами поставки, які регулюються нормами законодавства про поставку товару в тому числі параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Згідно з п. 1.2. договору, ціна, загальна кількість, асортимент, сортамент, розгорнута номенклатура товару, умови та строки поставки визначаються у специфікаціях, рахунках, видаткових накладних, актах прийому-передачі тощо, що є у разі їх підписання є невід`ємними частинами цього Договору. У разі підписання уповноваженою особою покупця видаткової накладної на відповідну партію товару, ціна зазначена у такій видатковій накладній є узгодженою сторонами та такою, що підлягає оплаті покупцем.

Відповідно до п. 3.1. договору поставка товару здійснюється на умовах EXW-склад постачальника м. Кривий Ріг, Міжнародних правил тлумачення термінів "1НКОТЕРМС у редакції 20|0 року (далі - "ІНКОТЕРМС") з врахуванням особливостей, встановлених цим Договором.

Поставка товару здійснюється окремими партіями протягом 10-и робочих днів з моменту надання заявки від Покупця.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав свої зобов`язання за договором на загальну суму 76 203,48 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна № 3427 від 06.12.2017 на суму 46 251,48 грн.;

- видаткова накладна № 2890 від 31.08.2018 на суму 23 490,00 грн.;

- видаткова накладна № 2889 від 31.08.2018 на суму 6462,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно п. 2.2. договору, оплата товару здійснюється покупцем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний у цьому Договорі.

Згідно п. 2.3. договору датою платежу вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок постачальника.

У відповідності до п. 2.4. договору оплата товару здійснюється на наступних умовах 100 % від вартості партії товару протягом 5 робочих днів з моменту поставки відповідної партії товару.

Проте, відповідач за отриманий товар розрахувався частково.

Заборгованість за поставлений товар у розмірі 54 904,48 грн. відповідач не сплатив.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 526 Цивільного кодексу України.

Отже, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу у розмірі 14 818,80 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Згідно з п. 5.2. договору, за прострочення строків оплати товару, встановлених в цьому договорі та додатках до нього, покупець, сплачує постачальникові 0,5% від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Позивач з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 10.09.2018 по 08.03.2019 у розмірі 3 214,40 грн.

Перевіривши розрахунки позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 3 214,40 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем надано розрахунок 3% річних за період з 10.09.2018 по 08.03.2019 у розмірі 1 831,00 грн. та інфляційних втрат за період серпня 2018 по лютий 2019 у розмірі 6 384,13 грн.

Перевіривши розрахунок за визначений позивачем період, судом встановлено, що нарахування 3% річних та інфляційних втрат проведено у відповідності до умов договору та вимог чинного законодавства, що є підставою для стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних в сумах визначених позивачем.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Позивачем згідно квитанції № 0.0..1 від 19.03.2019, наданої на підтвердження сплати судового збору, сплачено 2 626,49 грн. судового збору.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, що діяла на момент подачі позову), ставки судового збору встановлені в таких розмірах:

а) із заяв майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

б) із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", з 01.01.2019 розмір 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 921,00 грн.

З урахування заяви про зменшення розміру позовних вимог має бути сплачений судовий збір у розмірі 1 921,00 грн.

Отже, позивачем надлишково сплачено 705,49 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за необхідне роз`яснити, що сума сплаченого судового збору у розмірі 705,49 грн. повертається з державного бюджету за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тім-Метиз" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Поштовий, буд. 60, прим. 41, ) на користь Фізичної особи-підприємця Шевченко Володимира Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) - 54 904,48 грн. - основного боргу, 3 214,40 грн. - пені, 1 831,00 грн. - 3% річних, 6 384,13 грн. - інфляційних втрат, 1 921,00 грн. - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 05.07.2019

Суддя В.Г. Бєлік