РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2019 м. Київ Справа № 910/3013/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "УКРГРАНДПОСТАЧ";

до відповідача-1: державного підприємства "СЕТАМ";

до відповідача-2: відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області;

про: стягнення 6.024.748,49 грн.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Нарожна М.С.

Представники:

позивача: Тютюник Р.В.;

відповідача-1: не з`явилися;

відповідача-2: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРГРАНДПОСТАЧ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до державного підприємства "СЕТАМ" (далі - відповідач-1) та відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - відповідач-2) про стягнення 6.024.748,49 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем не отримано від відповідача-2 акт проведення електронних торгів з продажу лоту № 288947, які відбулися 02.08.2018 та проведені відповідачем-1 у зв`язку з тим, що зведене виконавче провадження, а межах якого проводилася реалізація придбаного позивачем майна, вилучено правоохоронними органами 06.08.2018. Таким чином, позивач не має можливості отримати та використовувати придбане на електронних торгах майно, яке входило до вказаного вище лота, що призвело до звернення позивача до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідачів 6.024.748,49 грн., яка складається з наступних сум.

Стягнення з відповідача-1 - 301.237,42 грн., з яких:

- 62.517,52 грн. - гарантійний внесок;

- 217.482,48 грн. - додаткова винагорода;

- 4.073,42 грн. - 3 % річних;

- 17.164,00 - інфляційні втрати.

Стягнення з відповідача-2 - 5.723.511,07 грн., з яких:

- 5.320.000,00 грн. - основна заборгованість;

- 77.395,07 грн. - 3 % річних;

- 326.116,00 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/3013/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 22.04.2019.

Відповідач-2 скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням: вилучення зведеного виконавчого провадження № 56039745 правоохоронними органами; кошти, сплачені позивачем перебувають на депозитному рахунку відповідача-2 та не є такими, які використовує останній; у позивача відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів грошових сум у зв`язку з об`єктивною неможливістю проведення виконавчих дій.

Відповідач-1 скориставшись своїм правом, наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив з урахуванням того, що порушене право, відповідно до змісту позовної заяви полягає у відмові відповідача-2 видати акт про проведення електронних торгів внаслідок чого позивач не має можливості отримати та використовувати придбане на електронних торгах майно.

В підготовчому засіданні 22.04.2019 оголошено перерву до 20.05.2019.

Позивач скориставшись своїм правом, наданим ст. 166 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відповіді на відзиви, в яких вказано про доцільність застосування до спірних правовідносин положень статті 693 Цивільного кодексу України, враховуючи те, що правовідношення між позивачем та відповідачем-2 визначаються як договір купівлі-продажу.

В підготовчому засіданні 20.05.2019 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 19.06.2019.

В судовому засіданні 19.06.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Відповідачем-1 02.08.2018 проведено електронні торги за лотом № 288947 з реалізації майна, а саме: рухоме майно, малі архітектурні форми, торгівельні павільйони у кількості 79 одиниць, розташовані у м. Одесі, вул. Генерала Петрова, 14. Переможцем торгів по лоту 288947 відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 352687 є позивач.

Так позивачем здійснено платежі на користь відповідача-1, а саме: 62.517,52 грн. - гарантійний внесок та 217.482,48 грн. - додаткова винагорода.

Також позивачем здійснено платіж за примусову реалізацію на користь відповідача-2 в сумі 5.320.000,00 грн.

Проте відповідачем-2, в порушення умов Порядку реалізації арештованого майна, не здійснено складання та затвердження акту про проведені електронні торги.

Позивач звернувся до відповідача-2 з листом від 22.10.2018 № 1-22/10 з вимогою повідомити про причини відсутності направлення на адресу позивача акту про проведені електронні торги. Водночас, у листі-відповіді відповідача-2 від 09.11.2018 № 091-8770 було повідомлено, що акт проведення електронних торгів не може бути направлений на адресу позивача у зв`язку з тим, що зведене виконавче провадження, в межах якого здійснена реалізація придбаного позивачем майна вилучено правоохоронними органами.

Приймаючи до уваги те, що позивач не має можливості отримати та використовувати придбане на електронних торгах майно, що входило до вказаного вище лота, позивач звернувся до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідачів 6.024.748,49 грн. на підставі статті 693 Цивільного кодексу України.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Положеннями пункту 4 розділу Х Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Мінюсту від 29.09.2016 № 2831/5 (далі - Порядок), визначено, що після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Вказана правова позиція також викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 910/856/17.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 06.08.2018 у справі № 520/9962/18 (провадження № 1-кс/520/3279/18) надано дозвіл слідчому СВ Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області на тимчасовий доступ до виконавчого провадження № 56039745, яке в подальшому було вилучено, що підтверджується протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 06.08.2018.

Таким чином, у зв`язку з вилученням зведеного виконавчого провадження 56039745 відповідачем-2 виконавчі дії фактично не здійснюються.

Приписами частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Проте, заявлені позивачем до стягнення з відповідачів суми гарантійного внеску, додаткової винагороди, платежу за примусову реалізацію майна не є сумами попередньої оплати в розумінні частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України.

Відтак, приписи частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України в даному випадку застосовані бути не можуть.

Водночас, положення частини 1 статті 665 Цивільного кодексу України визначають, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Проте, таким правом позивач не скористався.

Таким чином , позовні вимоги про стягнення з відповідачів сум гарантійного внеску, додаткової винагороди та платежу за примусову реалізацію майна задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про стягнення з відповідачів сум 3 % річних та інфляційних втрат задоволенню не підлягають, оскільки такі суми нараховані позивачем на суми, заявлені до стягнення з відповідачів у задоволенні стягнення яких відмовлено судом (гарантійний внесок, додаткова винагорода, платіж за примусову реалізацію майна).

Заперечення позивача, викладені у відповідях на відзиви судом відхилені, оскільки приписи частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин застосовані бути не можуть.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01 липня 2019 року

Суддя С.В. Балац