ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. Справа№ 910/22191/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Грека Б.М.

Остапенка О.М.

Секретар судового засідання: Камінська Т.О.

За участю представників: відповідно до протоколу судового засідання від 26.06.2019.

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 р.

у справі №910/22191/13 (судя Мандичев Д.В.)

за скаргою Кредитної спілки "Аккорд" на дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві

за заявами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4

до Кредитної спілки "Аккорд"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

28.01.2019 Господарським судом міста Києва отримано від КС «Аккорд» скаргу на дії/бездіяльність державного виконавця з такими вимогами:

- визнати неправомірними дії/бездіяльність начальника та державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в частині відмови у закінченні виконавчого провадження № 15771498 з примусового виконання виконавчого листа № 2*2339 від 05.06.2009 Жовтневого районного суду м. Полтави на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2014 у справі № 910/22191/13 про банкрутство КС «Аккорд»;

- скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва від 28.12.2018 про відновлення виконавчого провадження № 15771498 на підставі Апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2018 у справі № 554/352/18;

- зобов`язати державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва закінчити виконавче провадження № 15771498 на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2014 у справі № 910/22191/13 про банкрутство КС «Аккорд».

Ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/22191/13 від 20.02.2019, зокрема:

- закрито провадження з розгляду скарги КС «Аккорд» на дії/бездіяльність державного виконавця в частині скасування постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва від 28.12.2018 про відновлення виконавчого провадження № 15771498 на підставі постанови Апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2018 у справі № 554/352/18;

- скаргу спілки на дії/бездіяльність державного виконавця задоволено частково, а саме:

визнано неправомірними дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в частині відмови у закінченні виконавчого провадження № 15771498 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2339 від 05.06.2009 Жовтневого районного суду м. Полтави на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2014 у справі № 910/22191/13 про банкрутство КС «Аккорд»;

зобов`язано державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва закінчити виконавче провадження № 15771498;

- відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про притягнення скаржника до відповідальності за зловживання процесуальними правами.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_3 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу скасувати і закрити провадження у даній справі.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що:

скарга не підлягає розгляду у господарських судах України;

виконавче провадження № 15771498 відкрите на виконання рішення № 2-2339/09 за позовом ОСОБА_3 до КС «Аккорд», а отже не може бути предметом розгляду в межах справи № 910/22191/13;

у справі № 910/22191/13 виконавче провадження не відкривалося, а отже не існує можливості укладання і судового затвердження будь-яких угод в процесі виконання рішення про банкрутство;

оскільки мирова угода в процесі її підписання і затвердження у справі про банкрутство має, на думку апелянта, іншу нормативну природу і процедуру, вона не може вважатися мировою угодою, затвердженою в процесі виконання, а отже не є підставою для закриття виконавчого провадження.

Згідно із витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_3 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Отрюха Б.В., суддів: Грека Б.М., Остапенка О.М.

Ухвалою суду від 01.04.2019 вказану апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

24.04.2019 відділом документального забезпечення Північного апеляційного господарського суду отримано лист у якому скаржник повідомив про усунення недоліків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши подані суду квитанцію про сплату судового збору у встановленому законом розмірі та докази направлення апеляційної скарги з додатками до неї сторонам, колегія суддів визнала подані матеріали достатніми для відкриття апеляційного провадження у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/22191/13 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2019, розгляд справи призначено на 26.06.2019, запропоновано учасникам справи у відповідності до статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) надати відзиви на апеляційну скаргу із доказами надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

25.06.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від ОСОБА_3 надійшло клопотання, в якому він підтримав аргументи, викладені у апеляційній скарзі та просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

У судове засідання 26.06.2019 представники сторін не з`явилися, правами, наданими статтею 263 ГПК України не скористалися, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Частиною 11 статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності учасників провадження у справі, які не з`явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.

26.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частини постанови у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у ній докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_3 і, відповідно, залишення ухвали Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі № 910/22191/13 без змін виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2013 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 звернулися до Господарського суду міста Києва з заявами про порушення провадження у справі про банкрутство КС «Аккорд».

Ухвалою вказаного суду від 25.06.2014 затверджено мирову угоду, провадження у справі № 910/22191/13 припинено.

28.01.2019 спілка подала Господарському суду міста Києва скаргу на дії/бездіяльність державного виконавця з такими вимогами, вказаними вище.

Скаргу на дії/бездіяльність державного виконавця КС «Аккорд» мотивує тим, що:

- 23.12.2013 Господарський суд міста Києва, керуючись Законом (у редакції 22.12.2011), порушив провадження у справі № 910/22191/13 про банкрутство спілки, про що 27.12.2013 в газеті «Урядовий кур`єр» № 241 надруковано відповідне оголошення;

- 19.05.2014 ОСОБА_3 подав Господарському суду міста Києва заяву про визнання кредиторських вимог, які ґрунтуються на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави № 2-2339/09 від 05.06.2009;

- 04.06.2014 ухвалою Господарського суду міста Києва ОСОБА_3, на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.06.2009 у справі № 2-2339/09, визнано кредитором КС «Аккорд» на суму 167 330 грн. з віднесенням до шостої черги задоволення;

- 25.06.2014 на стадії процедури розпорядженням майном Господарський суд міста Києва у справі № 910/22191/13 визнав мирову угоду, щодо вимог кредиторів в тому числі вимоги ОСОБА_3 в сумі 167 330 грн., які виникли на підставі рішення Октябрського районного суду м. Полтави № 2-2339/09;

- 26.12.2014 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 15771498 про стягнення з КС «Аккорд» на користь ОСОБА_3 заборгованості за виконавчим документом № 2-2339/09 виданого Октябрським районним судом м. Полтави (керуючись пунктом 2, 4 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження»; в редакції Закону від 21.04.1999), у зв`язку із визнанням Господарським судом міста Києва у справі № 910/22191/13 мирової угоди між сторонами виконавчого провадження та припиненням зобов`язань за виконавчим документом № 2-2339/09 на підставі статті 604 ЦК України;

- 16.01.2018 ОСОБА_3 звернувся до Октябрського районного суду міста Полтави із скаргою на дії державного виконавця, в якій просив скасувати постанову державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, про закінчення виконавчого провадження № 15771498 від 26.12.2014.

- ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 22.05.2018 задоволено скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Шевченківського РУЮ у місті Києві, скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження № 15771498 (про стягнення грошових коштів з КС «Аккорд»);

- постановою Полтавського апеляційного суду від 12.12.2018 апеляційну скаргу КС «Аккорд» - залишено без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 22.05.2018 залишено без змін;

- 22.01.2019 КС «Аккорд», отримано постанову Шевченківського РУЮ у місті Києві державного виконавця Полісмака О.О. від 28.12.2018 про відновлення виконавчого провадження № 15771498;

- 23.01.2019 в канцелярії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва, КС «Аккорд» зареєстровано заяву про закінчення виконавчого провадження № 15771498 на підставі ухвали Господарського суду м. Києва № 910/2219/13 від 25.06.2014;

- 24.01.2019 начальник відділу Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Гоцій Б.І. - відмовив у задоволені вище зазначеної заяви, зазначивши, що наведені в заяві обставини, є не правомірними та суперечать рішенню Октябрського районного суду м. Полтави у справі № 554/352/18 від 22.05.2018;

У зв`язку з наведеним, КС «Аккорд» вважає, що дії державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва стосовно відмови у задоволені заяви про закінчення виконавчого провадження № 15771498 на підставі ухвали Господарського суду міста Києва № 910/22191/13 від 25.06.2014 порушують її права.

На підставі ухваленої Господарським судом міста Києва ухвали у справі № 910/22191/13 від 20.02.2019 настали відповідні наслідки, не погоджуючись з якими, ОСОБА_3 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу скасувати і закрити провадження у даній справі з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Частиною шостою статті 12 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Як зазначалося, ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.06.2014 у справі № 910/22191/13 було затверджено мирову угоду.

У частині 1 статті 7 Закону про банкрутство поряд з розпорядженням майном боржника, санацією боржника та ліквідацією банкрута передбачено таку судову процедуру банкрутства як мирова угода.

Мирова угода у справі про банкрутство це - домовленість боржника і кредитора (стягувач у виконавчому провадженні) стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржнику, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами (стаття 77 Закону).

Водночас, мирова угода в процедурі банкрутства - це механізм фінансового оздоровлення неплатоспроможного підприємства, яка створює баланс інтересів, вона є підсумком всієї процедури банкрутства та результатом всіх проведених спеціальних заходів по фінансовому оздоровленню боржника, передбачених процедурою банкрутства. Закон про банкрутство в першу чергу спрямований саме на відновлення платоспроможності боржника та налагодження його господарської діяльності. Укладення мирової угоди, як один з етапів процедури банкрутства, направлений на відновлення платоспроможності боржника, а, відтак, умови такої угоди мають містити положення, які вказують на можливість сталого функціонування господарюючого суб`єкта, за результатами виконання мирової угоди її учасниками

Законодавець, в контексті приписів статей 7, 77 Закону, зазначає, що мирова угода у справі про банкрутство одночасно є судовою процедурою у справі про банкрутство та цивільно-правовою угодою (правочином), оскільки є домовленістю між боржником і кредиторами.

Частинами першою - третьою статті 6 ЦК України встановлено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

За змістом частини першої статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У пункті 3.4.42 мирової угоди (аркуш 240 ухвали про затвердження Мирової угоди) вимоги ОСОБА_3 в сумі 167 330 грн. підлягають прощенню (списанню) в розмірі 40 %, що становить 66 932 грн., залишок вимог до погашення (задоволення) боржником (КС «Аккорд») становить 100 398 грн.

Згідно з пунктом 3.6.42 (аркуш 268 ухвали) вимоги ОСОБА_3 в розмірі 100 398 грн. сплачуються за період:

-з 02.10.2018 по 31.12.2018 в сумі 6 274,88 грн. до 30.01.2019;

-з 01.01.2019 по 31.03.2019 в сумі 6 274,88 грн. до 30.04.2019;

-з 01.04.2019 по 30.06.2019 в сумі 6 274,88 грн. до 30.07.2019;

- з 01.07.2019 по 30.09.2019 в сумі 6 274,88 грн. до 30.10.2019;

-з 01.10.2019 по 31.12.2019 в сумі 6 274,88 грн. до 30.01.2020;

-з 01.01.2020 по 31.03.2020 в сумі 6 274,88 грн. до 30.04.2020;

- з 01.04.2020 по 30.06.2020 в сумі 6 274,88 грн. до 30.07.2020;

-з 01.07.2020 по 30.09.2020 в сумі 6 274,88 грн. до 30.10.2020;

- з 01.10.2020 по 31.12.2020 в сумі 6 274,88 грн. до 30.01.2021;

-з 01.01.2021 по 31.03.2021 в сумі 6 274,88 грн. до 30.04.2021;

-з 01.04.2021 по 30.06.2021 в сумі 6 274,88 грн. до 30.07.2021.;

- з 01.07.2021 по 30.09.2021 в сумі 6 274,88 грн. до 30.10.2021;

-з 01.10.2021 по 31.12.2021 в сумі 6 274,88 грн. до 30.01.2022;

-з 01.01.2022 по 31.03.2022 в сумі 6 274,88 грн. до 30.04.2022;

-з 01.04.2022 по 30.06.2022 в сумі 6 274,88 грн. до 30.07.2022;

-з 01.07.2022 по 30.09.2022 в сумі 6 274,80 грн. до 30.10.2022.

В пункті 4.11. мирової угоди сторони підтвердили, що вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

21.01.2015 ОСОБА_3 листом визнав умови мирової угоди, якому за період з 2015 по 2016 ( належним чином копія заяви наявна у матеріалах справи)

Пунктом 4.4 мирової угоди (сторінка 336), передбачено, що з дня набрання чинності цією мировою угодою, всі грошові зобов`язання боржника перед кредиторами, які випливають із підстав, зазначених у пред`явлених кредиторами заявах про грошові вимоги до боржника, припиняються, відповідно до статті 604 ЦК України, за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація), одночасно у боржника виникають перед кредиторами зобов`язання, передбачені цією мировою угодою.

Отже, як вірно встановлено Господарським судом міста Києва, зобов`язання за виконавчим документом № 2-2339/09 від 05.06.2009 є припиненим на підставі частини другої статті 604 ЦК України за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація), одночасно у КС «Аккорд» виникли нові зобов`язання згідно ухвали господарського суду міста Києва від 25.06.2014 у справі № 910/22191/13.

Згідно з частиною четвертою статті 83 Закону у випадках закриття провадження у справі, зокрема, у зв`язку із затвердження мирової угоди в порядку, передбаченому цим Законом, господарський суд в ухвалі про закриття провадження у справі зазначає, що вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Законом строк або відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнаються такими, що не підлягають виконанню.

Як наслідок, виконавчий документ № 2-2339/09, виданий Октябрським районним судом м. Полтави 05.06.2009, з моменту затвердження Мирової угоди від 25.06.2014 у справі № 910/22191/13 про банкрутство КС «Аккорд» вважається таким, що не підлягає виконанню в силу частини четвертої статті 83 Закону.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов мирової угоди спілка сплатила стягувачу кошти у розмірі 25 099 грн. (що підтверджується платіжними документами, долученими до матеріалів справи).

Таким чином, в результаті відновлення виконавчого провадження № 15771498 у КС «Аккорд» перед ОСОБА_3 виникає два різних виконавчих документа на виконання одного й того ж судового рішення, зокрема: виконавчий лист № 2-2339/09 від 05.06.2009 та ухвала Господарського суду міста Києва від 25.06.2014 у справі № 910/22191/13, що в свою чергу законом - не передбачено та порушує статтю 61 Конституції України.

У частині другій статті 343 ГПК України зазначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на наведене, можна дійти висновку, що державний виконавець неправомірно відмовив спілці у закінченні виконавчого провадження № 15771498.

А, отже, Господарський суд міста Києва обґрунтовано дійшов висновку, що скарга в частині визнання неправомірними дій державного виконавця ВДВС в частині відмови у закінченні виконавчого провадження № 15771498 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2339 від 05.06.2009 Жовтневого районного суду м. Полтави на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 25.06.2014 у справі № 910/22191/13 про банкрутство КС «Аккорд» підлягає задоволенню. Водночас, правильним є і висновок про задоволення вимоги спілки про зобов`язання державного виконавця ВДВС закінчити виконавче провадження № 15771498.

Стосовно вимоги про скасування постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва від 28.12.2018 про відновлення виконавчого провадження № 15771498 на підставі постанови Апеляційного суду Полтавської області від 12.12.2018 у справі № 554/352/18 суд вбачає за можливе зазначити таке.

Як встановлено судом першої інстанції, виконавче провадження № 15771498 було відкрито на підставі виконавчого листа № 2-2339 від 05.06.2009, виданого на виконання рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 10.03.2009 у справі № 2-2339/09.

Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною першою статті 340 ГПК України встановлено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, Господарським судом міста Києва в порядку Розділу VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ГПК України можуть бути розглянуті скарги щодо рішень державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця ухвалені в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчих документів, виданих на виконання рішень саме Господарського суду міста Києва.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено, що кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Частиною третьою вказаної статті гарантується, доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

У частині першій статті 8 вказаного Закону встановлено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Під час вирішення питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК України.

Постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012 (пункт 9.9) містить аналогічну правову позицію.

За приписами пункту 1 частини першої статті 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Таким чином, Господарський суд міста Києва дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки спірна постанова винесена в межах виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого документа місцевого суду загальної юрисдикції, а саме Октябрського районного суду м. Полтави, то провадження у межах скарги в частині вимоги про скасування постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва від 28.12.2018 слід закрити. Таким чином, судом одночасно було частково задоволено заяву ОСОБА_3 про закриття провадження за скаргою.

Разом з тим, Господарський суд міста Києва правильно зауважив апелянту, що вирішення питання щодо зловживання процесуальними правами учасниками процесу, належить до виключної компетенції суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що правових підстав для її задоволення та скасування ухвали місцевого господарського суду не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 281-284 ГПК України та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі № 910/22191/13 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 у справі № 910/22191/13 залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288, 289 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 02.07.2019.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Б.М. Грек

О.М. Остапенко