ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
01.07.2019 Справа № 905/5882/13 Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,
розглянувши матеріали скарги №17/1017-2527 від 03.10.2018 Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ
на дії та бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича під час виконання судового рішення у справі №905/5882/13 від 23.12.2013
у справі за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Варіоком, м. Харків
до відповідача: Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ
Представники сторін:
приватний виконавець: не з`явився;
від позивача (стягувача): не з`явився;
від відповідача (боржника): не з`явився.
Рішенням господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 23.12.2013 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Варіоком, м. Харків до Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ Донецької області про стягнення 24529,59грн. задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м. Краматорськ Донецької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Варіоком, м. Харків суму основного боргу у розмірі 23708,40грн., 3% річних у розмірі 821,19грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 1720,50грн.

08.01.2014 на виконання рішення був виданий відповідний наказ.

10.10.2018 на адресу господарського суду Донецької області надійшла скарга №17/1017-2527 від 03.10.2018 Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ, в якій останній просить суд визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. в частині не передачі наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205; визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. щодо списання з рахунку ПАТ Енергомашспецсталь, відкритого в АТ Альфа-Банк у м. Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №57303373 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014, а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. усунути порушення відповідно до вимог ст. 30 Закону України Про виконавче провадження шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014 на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205.

В обґрунтування поданої скарги скаржник посилається та те, що приватним виконавцем Пишним А.В. не здійснювалось відкриття першого виконавчого провадження про стягнення коштів з боржника, а тому він зобов`язаний був передати відповідний наказ господарського суду на виконання до органу ДВС, який відкрив перше виконавче провадження та здійснює виконання зведеного виконавчого провадження.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Донецької області від 10.10.2018 у зв`язку з відрахуванням зі штату судді Подколзіної Л.Д. справа №905/5882/13 передана на повторний автоматичний розподіл справ.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу содової справи між суддями від 10.10.2018 автоматизованою системою документообігу суду визначений новий склад суду для розгляду справи № 905/5882/13 суддя Курило Г.Є.

Ухвалою від 12.10.2018 відновлено частково справу №905/5882/13 в межах процесуальних документів доступних в програмі "Діловодство спеціалізованого суду" та на офіційному сайті "Єдиний державний реєстр судових рішень" призначено до розгляду скаргу в судовому засіданні на 22.10.2018 об 11:00 год.

Ухвалою суду від 22.10.2018 провадження у справі №905/5882/13 по скарзі №17/1017-2527 від 03.10.2018 Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ на дії та бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича під час виконання судового рішення у справі №905/5882/13 від 23.12.2013 зупинено до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 904/7326/17.

На адресу суду 22.10.2018 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича надійшов відзив на скаргу, в якому останній просив у задоволенні вимог скаржника відмовити в повному обсязі. Зазначив, що дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича вчинені у відповідності та з дотриманням вимог чинного законодавства. Крім цього, зауважив, що боржником не було надано до скарги належних та допустимих доказів щодо наявності зведеного виконавчого провадження, яке перебуває на виконанні в органах державної виконавчої служби.

Ухвалою суду від 18.06.2019 поновлено провадження у справі 905/5882/13 по скарзі №17/1017-2527 від 03.10.2018 Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича під час виконання судового рішення у справі №905/5882/13; призначено до розгляду скаргу №17/1017-2527 від 03.10.2018 Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ на дії та бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича під час виконання судового рішення у справі №905/5882/13 від 23.12.2013 в судовому засіданні на 01.07.2019 об 11:00 год.

У судове засідання 01.07.2019 представник скаржника, стягувача та приватного виконавця не з`явились, про місце, час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Враховуючи, що згідно ч.ч. 1, 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає скаргу у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи те, що судом процесуальний обов`язок згідно ч.1 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України виконаний, суд вважає за необхідне розглянути подану скаргу за відсутності представників стягувача, скаржника (боржника) та приватного виконавця.

Розглянувши матеріали скарги, господарським судом встановлено наступне:

Як вказує відповідач у своїй скарзі, на виконанні Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України знаходиться зведене виконавче провадження ВП №49554205 щодо стягнення грошових коштів з ПАТ Енергомашспецсталь.

26.09.2018 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. на підставі відповідної заяви стягувача винесені постанови про відкриття виконавчого провадження №57303373 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014 та постанову про стягнення з боржника основної винагороди.

02.10.2018 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. винесено постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

03.10.2018 ПАТ Енергомашспецсталь, м.Краматорськ на адресу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. направлено повідомлення про негайну передачу виконавчого провадження №57303373 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту держаної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження № 49554205.

Постановою від 05.10.2018 про закінчення виконавчого провадження №57303373 приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. у зв`язку зі стягненням боргу в повному обсязі з урахуванням основної винагороди та витрат виконавчого провадження, виконавче провадження №57303373 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014 закінчено. Наказ по справі приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. разом з постановою про закінчення виконавчого провадження від 05.10.2018 супровідним листом від 05.10.2018 №1650 направлено до суду.

Відповідач вважає дії приватного виконавця з відкриття виконавчого провадження №57303373 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014 неправомірними та вчиненими з порушенням вимог Закону України Про виконавче провадження, Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Міністерством юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (Інструкція), прав та законних інтересів боржника.

Дослідивши матеріали скарги та інші надані документи, оцінивши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга та докази за своїм внутрішнім переконанням, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд, на підставі приписів чинного законодавства, дійшов висновку про те, що скарга ПАТ Енергомашспецсталь не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У силу статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон № 1403-VIII).

Пункт 6 частини першої статті 4 Закону № 1403-VIII та пункт 4 частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII установлюють принцип (засаду) диспозитивності виконавчого провадження та визначають його обов`язковість при здійсненні виконавчого провадження органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями.

Цей принцип полягає, зокрема, у наданні стягувачу права вибору - пред`явити виконавчий документ для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 Закону № 1404-VIII віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців (абзац другий частини першої статті 19 цього Закону). Тобто, вищевказані положення надають стягувачу право на власний розсуд обрати орган, що буде здійснювати примусове виконання, обираючи при цьому між державною виконавчою службою та приватними виконавцями.

Частина перша статті 27 Закону № 1403-VIII і частина друга статті 24 Закону №1404-VIII також передбачають право фізичних або юридичних осіб вільно обирати приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначених Законом № 1404-VIII. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Залежно від вибору стягувача та після пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, у відповідного виконавця виникають передбачені статтею 18 Закону № 1404-VIII права й обов`язки, зокрема обов`язок здійснювати заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Застосування правила щодо обов`язкового передання виконавчого провадження від приватного виконавця до державного і навпаки призведе до порушення основоположного принципу диспозитивності, порушення права стягувача на вибір виконавця, передбаченого законом.

Забезпечення рівноцінної конкуренції між державними та приватними виконавцями судових рішень (як однієї із необхідних умов підвищення ефективності виконавчого провадження) запроваджено Стратегією реформування судоустрою, судочинства та суміжних правових інститутів на 2015 - 2020 роки, схваленою Указом Президента України від 20 травня 2015 року № 276/2015.

Суд враховує, що Верховний Суд у справі № 904/7326/17 наголосив про право стягувача вільно обирати орган для здійснення примусового виконання рішення - державну виконавчу службу або приватного виконавця.

Верховний Суд у справі № 904/7326/17 також зазначив, що згідно із пунктом 1 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень остання розроблена відповідно до законів № 1403-VIII та №1404-VIII, інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів, що відповідно до Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню.

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог цих законів, та такі, що не можуть їм суперечити, в тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Так, положення Закону № 1404-VIII не зобов`язують приватного виконавця передавати виконавче провадження, яке перебуває у нього на виконанні, державному виконавцю з тієї підстави, що державний виконавець відкрив перше виконавче провадження щодо одного боржника.

Натомість частина п`ята статті 5 цього Закону допускає передачу виконавчого документа від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої приватному виконавцю лише за заявою стягувача.

Системний аналіз норм законів № 1403-VIII і 1404-VIII свідчить про те, що законодавством визначено неоднаковий порядок дій для державних та приватних виконавців у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника, допускаючи можливість одночасного виконання судових рішень щодо одного боржника різними виконавцями у випадку обрання стягувачем приватного виконавця для примусового виконання виконавчого документа, тоді як Інструкція не може визначати такого обов`язку.

Окрім того, за змістом положень законодавства, яким визначено порядок здійснення виконавчого провадження, будь-яка передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від одного виконавця до іншого здійснюється лише за згодою стягувача.

Закони № 404-VIII, № 1403-VIII та Інструкція фактично визначають три ключові процедури (механізми), пов`язані з рухом виконавчого документа та виконавчого провадження між приватними виконавцями та/або органами державної виконавчої служби, а саме "об`єднання та приєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження", "передача виконавчого документа" та "передача виконавчого провадження".

Так, механізм об`єднання та приєднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження передбачений статтею 30 Закону № 1404-VIII та після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом може здійснюватися:

-органом державної виконавчої служби згідно з абзацом першим частини першої статті 30 Закону № 1404-VIII, пунктом 14 розділу ІІІ Інструкції (державна виконавча служба має визначений законом та підзаконними нормативними актами порядок взаємодії своїх органів: державний виконавець може сам сформувати зведене провадження за наявності у нього декількох виконавчих документів або формування такого провадження може відбуватися у межах державної виконавчої служби шляхом передачі всіх виконавчих проваджень щодо одного боржника державному виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження);

-приватним виконавцем згідно з абзацом другим частини першої статті 30 Закону №1404-VIII, пунктом 15 розділу ІІІ Інструкції (формування зведеного виконавчого провадження та приєднання до нього наступних проваджень у випадку звернення до цього ж приватного виконавця стягувача чи стягувачів з виконавчими документами щодо одного й того ж боржника).

При цьому в обох зазначених випадках згоди стягувача на формування зведеного виконавчого провадження чи приєднання до нього інших проваджень не потрібно, оскільки не йдеться про зміну виконавця.

Передача виконавчого документа визначається, зокрема, частиною п`ятою статті 5 Закону № 1404-VIII та розділом V Інструкції та може здійснюватися: від органу державної виконавчої служби до приватного виконавця; від приватного виконавця до органу державної виконавчої служби; від одного приватного виконавця до іншого.

Причому в усіх наведених випадках передача виконавчого документа здійснюється лише за заявою стягувача (принцип диспозитивності).

Порядок передачі виконавчого провадження визначається статтями 42 і 44 Закону №1403-VIII. Така передача відбувається лише у прямо передбачених законом випадках, зокрема в разі зупинення діяльності сам приватний виконавець або Міністерство юстиції України (у випадку припинення діяльності на підставі наказу за наявності незакінчених проваджень) вирішує питання про заміщення такого приватного виконавця іншим приватним виконавцем. Така передача здійснюється за погодженням із стягувачем. У разі відсутності згоди стягувача приватний виконавець повертає виконавчий документ стягувачу або відповідно до рішення останнього передає його відповідному органу державної виконавчої служби або іншому приватному виконавцю.

Принцип передачі виконавчих проваджень виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження, повною мірою не може бути реалізований щодо приватних виконавців, оскільки вони мають низку обмежень у своїй діяльності, зокрема:

-щодо змісту рішень (частина друга статті 5 Закону № 1404-VIII містить перелік рішень, які можуть виконуватися лише державними виконавцями. За змістом цієї норми до таких рішень фактично відносяться рішення, де боржником чи стягувачем є держава, або здійснюється виконання рішень адміністративних судів, рішень Європейського суду з прав людини, рішень про виселення та вселення фізичних осіб, рішень про конфіскацію майна, рішень, де боржники - діти або недієздатні особи та інші);

-щодо кількості виконавчих документів (згідно з пунктом 1 частини третьої статті 5 Закону № 1404-VIII приватний виконавець має право повернути виконавчий документ стягувачу, якщо на момент подачі стягувачем заяви про примусове виконання рішення кількість виконавчих документів за рішеннями про стягнення періодичних платежів, заробітної плати, заборгованості фізичних осіб з оплати житлово-комунальних послуг, поновлення на роботі перевищує 20 відсотків загальної кількості виконавчих документів, що перебувають на виконанні у приватного виконавця);

-щодо суми стягнення (протягом першого року зайняття діяльністю приватного виконавця приватний виконавець не може здійснювати примусове виконання рішень, за якими сума стягнення становить двадцять та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті (абзац тринадцятий частини другої статті 5 Закону № 1404-VIII).

Таким чином, поширення на приватних виконавців дії правила щодо передачі всіх виконавчих проваджень виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження щодо боржника, призведе до створення для державних виконавців більш сприятливих умов діяльності, що є неприйнятним з огляду на мету реформи системи примусового виконання рішень - дотримання балансу повноважень приватних і державних виконавців.

Виходячи з наведеного, Верховний Суд у справі № 904/7326/17 дійшов висновку про те, що передача виконавчого документа чи виконавчого провадження від приватного виконавця до іншого приватного чи державного виконавця може здійснюватися лише за заявою чи згодою стягувача, а стаття 30 Закону № 1404-VIII передбачає обов`язок лише державного виконавця передати відкрите виконавче провадження іншому державному виконавцю, який першим відкрив виконавче провадження, для виконання ним у рамках зведеного виконавчого провадження кількох рішень щодо одного боржника. У зв`язку з чим, приватний виконавець не зобов`язаний передавати виконавчий документ чи виконавче провадження для виконання тому державному чи приватному виконавцеві, який перший відкрив виконавче провадження щодо боржника, для виконання кількох рішень щодо одного боржника у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відтак, самостійне виконання приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. виконавчого провадження № 57303373 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014 без передачі останнього до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205 жодним чином не суперечить приписам законодавства, а тому вимога скаржника визнати неправомірною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. в частині не передачі наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205 не підлягає задоволенню.

Вимоги скаржника в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. щодо списання з рахунку ПАТ Енергомашспецсталь, відкритого в АТ Альфа-Банк у м. Києві (МФО 300346), боргу за виконавчим провадженням №57303373 з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014, а також основної винагороди приватного виконавця та витрат на проведення виконавчих дій задоволенню не підлягають, оскільки приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. не було допущено порушень вимог законодавства при примусовому виконанні наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014, виконавче провадження №57303373 закінчено, борг стягнуто в повному обсязі з урахуванням основної винагороди та витрат виконавчого провадження.

Стосовно вимог скаржника про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. усунути порушення відповідно до вимог ст.30 Закону України Про виконавче провадження шляхом передачі наказу господарського суду Донецької області №905/5882/13 від 08.01.2014 на виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження №49554205., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.39 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. У даному випадку виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

17.10.2018 на адресу господарського суду Донецької області надійшли супровідним листом №1650 від 05.10.2018 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного А.В. постанова про закінчення виконавчого провадження №57303373 від 05.10.2018 та оригінал наказу господарського суду Донецької області від 08.01.2014 №905/5882/13.

Відтак, вказаний виконавчий документ наразі перебуває у матеріалах справи №905/5882/13.

Таким чином, вищенаведені обставини унеможливлюють передачу приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В. відповідного наказу до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України для приєднання його до зведеного виконавчого провадження, отже суд відмовляє у задоволенні данної вимоги.

За таких обставин, керуючись ст.ст.339, 341, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги №17/1017-2527 від 03.10.2018 Публічного акціонерного товариства Енергомашспецсталь, м.Краматорськ на дії та бездіяльність Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Пишного Артема Володимировича під час виконання судового рішення у справі №905/5882/13 від 23.12.2013 відмовити.

Повний текст ухвали підписано 01.07.2019.

Згідно із ст.235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.Є. Курило