ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.07.2019 року м.Дніпро справа № 908/167/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузнецова В.О.,

суддів Чус О.В., Вечірка І.О.,

секретар судового засідання Крицька Я.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 (повне рішення складено та підписано 10.05.2019, суддя Мірошниченко М.В.) у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Тітова Костянтина Миколайовича, м. Слов`янськ Донецької області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл", м. Запоріжжя

про стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

22.01.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. №б/н від 18.01.2019) Фізичної особи-підприємця Тітова Костянтина Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" про стягнення 1136130,63 грн. заборгованості за поставлений товар на підставі договору поставки № 18/2016 від 01.04.2016 р.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 у даній справі позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» на користь Фізичної особи-підприємця Тітова Костянтина Миколайовича суму 1 136 130,63 грн. заборгованості за поставлений товар на підставі договору поставки №18/2016 від 01.04.2016, суму 17 041,96 грн. судового збору.

Зазначене рішення обґрунтовано посиланням на те, що доказів погашення заборгованості за договором поставки № 18/2016 від 01.04.2016 у сумі 1136130,63 грн. матеріали справи не містять. Відповідач наявність та розмір заборгованості не заперечив.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із згаданим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржник зазначає, що у наданих позивачем видаткових накладних у графі «отримав» міститься підпис та печатка ТОВ «Український Рітейл», проте не зазначено посаду та дані особи, яка вчинила підпис.

Позивачем не надано доказів того, що особи, які підписували видаткові накладні мали відповідні повноваження.

У товарно-транспортній накладній у графі «прийняв/відповідальна особа вантажоодержувача», міститься лише прізвище (нерозбірливо) та підпис, без зазначення посади, що встановлено вимогами ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Таким чином, на думку апелянта, видаткова накладна та товарно-транспортна накладна, копії яких надано позивачем на підтвердження здійснення поставки товару, не можуть бути прийняті судом як первинні документи.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу фізична особа-підприємець Титов К.М. просить залишити рішення гсоподарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач вважає рішення господарського суду законним і обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам ст. 238 ГПК України. Доводи апеляційної скарги не містять жодних нових обставин, які б залишились поза увагою суду при ухваленні рішення.

При ухваленні рішення судом було враховано, що на усіх видаткових накладних міститься відбиток круглої печатки юридичної особи - відповідача, наявності якої відповідач не заперечив. У накладних зазначене прізвище особи, яка приймала товар. Неістотні недоліки у видаткових накладних, про які зазначив відповідач, не роблять дані накладні недійсними та не свідчать про їх неналежність та недопустимість як доказів. Крім того, відповідач не заявив про підроблення накладних, які покладені у підставу позову, клопотання про призначення відповідної судової експертизи також заявлено не було. Судом також враховано, що у матеріалах справи наявні копії замовлень на поставку товару, позивачем виписувалися та реєструвалися відповідні податкові накладні щодо здійснених поставок, відповідачем здійснювалася часткова оплата поставленого товару.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 10.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" на рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 02.07.2019.

02.07.2019 у судове засідання з`явилися позивач, представники позивача та відповідача, які надали відповідні пояснення.

02.07.2019 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

01.04.2016 між Фізичною особою-підприємцем Тітовим Костянтином Миколайовичем (постачальник за договором, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (покупець, відповідач) укладений договір поставки № 18/2016, за умовами якого постачальник зобов`язався поставляти, а покупець - приймати та оплачувати товар, далі «товар», на умовах цього договору (п.1.1 договору).

Згідно п.1.2 договору, найменування, асортимент та ціна постачаємого товару зазначається у додатку № 1 «Специфікація», який є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.2.1 товар постачається постачальником окремими партіями у відповідності з замовленнями на поставку.

Згідно з Додатком № 2 до договору замовлення на поставку передаються покупцем постачальнику у вигляді електронного повідомлення через платформу електронної комерції.

Зобов`язання по поставці вважаються виконаними з моменту передачі товару та повного пакету належним чином оформлених товаросупровідних документів покупцю згідно умов даного договору та діючого законодавства України (п. 2.8). Сторони вправі встановити особливі умови поставки товару, про що складається та підписується відповідний Додаток № 6 до даного договору (п. 2.26).

За п.3.2 приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місці поставки товару у момент отримання товару від постачальника на підставі супровідних документів.

У розділі 6 договору сторони врегулювали ціну товару та порядок розрахунків. У відповідності до п.6.1 договору ціна на товар визначається на підставі узгодженої сторонами специфікації та може бути змінена виключно по попередньому узгодженню з покупцем один раз у квартал та не більше, чим на 5% від поточної ціни.

Оплата товару проводиться шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 50 календарних днів з дня поставки товару. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунка покупця (п. 6.5).

Згідно п.6.6 вимога постачальника по оплаті поставленого товару може бути припинена заліком вимог покупця по оплаті повернутих чи тих, що підлягають поверненню постачальнику товарів, вимог покупця по оплаті послуг, зазначених у Додатку № 6 до даного договору, вимог покупця по оплаті штрафів, інших зустрічних вимог покупця по даному договору чи іншим договорам, укладених між сторонами. Залік здійснюється по письмовій заяві покупця, направленій на поштову адресу постачальника.

У пункті 2.10 договору сторони визначили зобов`язання постачальника не менш чим за 21 календарний день повідомити покупця про неможливість постачати товар, зазначений у специфікації.

Відповідно до п. 11.1 договору (у редакції додаткової угоди від 24.11.2017), договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018. У разі, якщо за 30 календарних днів до дати закінчення строку дії даного договору жодна з сторін у письмовій формі не заявить про його розірвання, договір автоматично пролонгується на кожний наступний рік.

Сторонами до договору підписані Додатки №№ 1-8, зокрема, специфікації, в яких сторонами визначено найменування товару, одиницю виміру, ціну товару. Також підписані додаткові угоди № 1 від 01.08.2017, від 22.08.2017, від 24.11.2017.

Укладення між сторонами у справі вказаного договору визнано відповідачем у письмовому відзиві.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Із матеріалів справи слідує, що на виконання умов вказаного вище договору позивачем у період із 11.01.2018 по 22.11.2018 поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Український Рітейл» (відповідачу) товар на загальну суму 2037868,80 грн., що підтверджується переліченими у позові видатковими та товарно-транспортними накладними. У накладних міститься посилання на договір № 18/2016 від 01.04.2016.

У видаткових накладних у графі «одержав» міститься підпис представника відповідача з зазначенням його прізвища, який скріплений круглою печаткою відповідача - юридичної особи. У товарно-транспортних накладних у графі «прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача)» також міститься підпис представника відповідача, який скріплений круглою печаткою відповідача - юридичної особи та зазначено його прізвище.

Як зазначив позивач у позовній заяві та слідує з підписаного сторонами акту звірки розрахунків від 30.12.2018, залишок заборгованості за договором станом на 01.01.2018 склав 445057,45 грн.

Позивач долучив до матеріалів справи копії видаткових та товарно-транспортних накладних, з яких вбачається поставка товару відповідачу за договором № 18/2016 у період із жовтня по грудень 2017 року та за якими виникла заборгованість у сумі 445057,45 грн.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач розрахувався за товар частково у загальній сумі 1346795,62 грн. Вказане підтверджується банківськими виписками, з яких вбачається перерахування відповідачем позивачу грошових коштів за договором № 18/2016 (згідно з призначенням платежу) та складеними відповідачем заявами-повідомленнями про зарахування зустрічних однорідних вимог за договором № 18/2016.

Згідно з довідкою позивача від 25.02.2019, за підписом ФОП Тітова К.М. та головного бухгалтера Фролової Ж.О., заборгованість ТОВ «Український Рітейл» перед ФОП Тітовим К.М. за договором поставки № 18/2016 від 01.04.2016 станом на 18.01.2019 становить 1136130,63 грн.

Позивач направив відповідачу письмову претензію від 11.09.2018 про перерахування коштів за договором № 18/2016, яка отримана останнім 18.09.2018 грн. Відповідь на претензію у матеріалах справи відсутня.

02.11.2018 позивач листом з описом вкладення направив відповідачу письмове повідомлення, згідно з яким, посилаючись на пункт 2.10 договору № 18/2016, зважаючи на значну заборгованість за поставлений товар, повідомив про припинення постачання товару на підставі договору поставки № 18/2016 від 01.04.2016 з 26.11.2018. Вказане повідомлення отримане відповідачем 09.11.2018.

Враховуючи наявну заборгованість у сумі 1136130,63 грн., позивач звернувся до господарського суду з позовом, за яким було відкрито провадження у дійсній справі.

3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч.ч.1,2,5 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст.6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і та справедливості (ст.627 ЦК України).

За змістом ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч.1 ст.509 ЦК України).

Господарське зобов`язання виникає, зокрема із господарського договору (ст.174 ГК України.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Судом першої інстанції правомірно встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки.

Частиною 1 статті 265 ГК України статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановленодоговором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Положеннями статті 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

Враховуючи викладене, встановивши факт неналежного виконання відповідачем умов договору поставки № 18/2016 від 01.04.2016 щодо своєчасного розрахунку за поставлений товар в сумі 1 136 130,63 грн., місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про те, що видаткова накладна та товарно-транспортна накладна, копії яких надано позивачем на підтвердження здійснення поставки товару, не можуть бути прийняті судом як первинні документи, враховуючи таке.

За ст.1, ч.ч.1,2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які містять відомості про господарську операцію.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити як назва документа (форми); дата складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів документа кореспондується з п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Наявні в матеріалах справи видаткові накладні містять такі обов`язкові реквізити як дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ і якому здійснюється поставка за цією накладною; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; особистий підпис уповноважених осіб сторін (підписи яких були засвідчені відтиском печатки товариств).

Відсутність у видатковій накладній назви посади особи, яка отримала товар за цією накладною, за наявності її підпису у цій накладній, який засвідчений відтиском печатки самої юридичної особи, не може свідчить про те, що така особа є неуповноваженою чи що така видаткова накладна є неналежним доказом у справі.

Відтиск печатки на видатковій накладній є свідченням участі ТОВ "Український Рітейл", як юридичної особи, у здійсненні господарської операції за цією накладною. Відтиском печатки організації засвідчується на документі підпис відповідальної особи, яка мала доступ до печатки.

Відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печатки і штампів, а також законність користування ними покладається на керівника підприємства, який у разі її втрати має негайно повідомити правоохоронні органи.

Відповідач не заперечує справжність печатки та не надає суду доказів протиправності використання своєї печатки чи доказів її викрадення, так само як і доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з викраденням чи втратою печатки, а тому відсутні правові підстави вважати, що печатка використовувалась не на розсуд відповідача.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи (розділ 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, які затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363).

Наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні відповідають вимогам встановленим Законом України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні», містять всі необхідні реквізити та відомості про вантаж, що транспортується. При цьому, на цих товарно-транспортних накладних міститься підпис представника відповідача щодо отримання спірного товару. Зазначений підпис скріплено печаткою відповідача.

Таким чином, спірні видаткові та товарно-транспортні накладні є належними доказами в підтвердження факту поставки товару.

Також суд апеляційної інстанції враховує, у п.3.2 договору сторони погодили, що приймання товару по кількості та якості проводиться покупцем у місці поставки товару у момент отримання товару від постачальника на підставі супровідних документів.

Згідно з п. 3.3 договору, якщо при передачі товару покупцю виявиться невідповідність товару вимогам даного договору, покупець має право відмовитися від даного товару, зробивши відповідну відмітку у накладній.

Якщо при прийманні товару виявиться невідповідність товару вимогам супровідних документів поставленому товару, умовам договору чи вимогам законодавства (кількість, ціна, інші обов`язкові реквізити первинних документів), покупець вправі відмовитися від приймання товару або прийняти товар, якщо якість товару відповідає вимогам договору (п. 3.4 договору).

Якщо при прийманні товару виявилась невідповідність (помилки) у супровідних документах або невідповідність товару, що приймається, супровідним документам, у момент приймання складається акт розбіжностей за участі представника покупця та особи, яка безпосередньо доставила (передала) товар, в якому зазначаються виявлені при прийманні невідповідності. На видатковій накладній ставиться відмітка про складення акту розбіжностей (п. 3.6 договору).

Згідно п.3.7 разом із товаром постачальник зобов`язаний пред`явити такі супровідні документи: замовлення на поставку; товарно-транспортну накладну; видаткову накладну; посвідчення якості товару; інші документи на товар, надання яких передбачено законодавством України; довіреність на представника постачальника чи перевізника, яка надає право передачі товару, фіксації фактів невідповідності товару та/або супровідних документів умовам договору чи законодавства, отримання листів та документів від покупця.

Якщо супровідні документи не будуть надані разом із товаром, покупець має право відстрочити дату розрахунків з постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів (п.3.9 договору).

У разі відмови від приймання товару складається акт розбіжностей у порядку, передбаченому даним договором, із зазначенням причини відмови від приймання (п. 3.11 договору).

Статтею 666 ЦК України встановлено, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідачем не надано, а матеріали справи не містять доказів відмови відповідача від приймання товару, складення актів розбіжностей стосовно відмови від приймання товару. Також у матеріалах справи відсутнє листування з боку відповідача стосовно виправлення будь-яких невідповідностей у супровідних документах, відсутності супровідних документів на товар, тощо.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права під час постановлення оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено. В зв`язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції має бути залишене без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

Дійшовши висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, колегія суддів покладає витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись стст.269,275,276,281-283 ГПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Рітейл" відмовити.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 06.05.2019 у справы №908/167/19 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 08.07.2019.

Головуючий суддя В.О.Кузнецов

Судді О.В.Чус

І.О.Вечірко