номер провадження справи 35/24/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2019 Справа № 908/1379/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: головуючий суддя - Топчій О.А.,

за участю секретаря судового засідання Авраменко К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарську справу

за позовом Бердянського міськрайонного центру зайнятості (71100, м. Бердянськ, вул. Консульська, б. 14/2)

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, б. 14)

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

04.06.2019 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Бердянського міськрайонного центру зайнятості до відповідача Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення суми попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії у розмірі 15 310,21 грн.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу від 04.06.2019 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1379/19 та визначено до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою суду від 10.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №908/1379/19, присвоєно справі номер провадження 35/24/19. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 03.07.2019 о 15 год. 00 хв.

Позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з вимогою стягнути з відповідача суму попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії в розмірі 15 310,21 грн.

Представник позивача в судове засідання 03.07.2019 не з`явився. 21.06.2019 на адресу суду від позивача надійшов лист про розгляд справи без участі представника позивача.

Відповідач у призначене судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому порядку шляхом направлення на адресу відповідної ухвали. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Вимоги ухвали суду не виконані, відзив на позов не надано.

Про отримання відповідачем 14.06.2019 ухвали суду від 10.06.2019 свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 69 3.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки (п. 2).

Отже, враховуючи, що сторони були належним чином повідомлений про дату, час та місце призначеного судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін за наявними в матеріалах справи документами.

В судому засіданні 03.07.2019 судом прийнято рішення.

Враховуючи неявку у судове засідання представників сторін, запис розгляду справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювався.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

10.10.2003 Відкритим акціонерним товариством «Запоріжяобленерго» - постачальник та Бердянським районним центром зайнятості (правонаступником є Бердянський міськрайонний центр зайнятості внаслідок злиття Бердянського міського центру зайнятості та Бердянського районного центру зайнятості на підставі наказу Державної служби зайнятості №71 від 08.06.2018) - споживач укладено договір про постачання електричної енергії № 1132.

Згідно з розділом 1 договору постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

Відповідно до п. 7.2. договору розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються по діючих тарифах, що визначаються відповідно до положень нормативних документів НКРЕ.

Згідно з п. додаткової угоди від 24.05.2018 оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати за рахунками, що направляються споживачу постачальником електричної енергії у розрахунковому періоді, що передує звітному з кінцевим терміном оплати за 5 днів до закінчення розрахункового періоду, що передує звітному розрахунковому періоду.

Згідно з п. п. 2.2.1, 2.2.3. договору споживач зобов`язався виконувати умови цього договору; оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатка № 4 "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" та додатка № 5 "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії".

Пунктом 9.7 договір визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2004. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буду заявлено про припинення його дії.

26.12.2018 Бердянському міськрайонному центру зайнятості було надано заяву-приєднання. У заяві-приєднанні до умов «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії», ПАТ «Запоріжжяобленерго» повідомило споживача про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом та приєднання споживача з 01.01.2019 до «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії» на умовах договору про постачання електричної енергії №1132 від 10.10.2003. Договір про надання послуг з розподілу вважається укладеним з 01.01.2019.

Крім того, 03.01.2006 між ВАТ «Запоріжжяобленерго» - постачальник електричної енергії та Бердянським міським центром зайнятості (правонаступником є Бердянський міськрайонний центр зайнятості внаслідок злиття Бердянського міського центру зайнятості та Бердянського районного центру зайнятості на підставі наказу Державної служби зайнятості №71 від 08.06.2018) - споживач укладено договір №236 про постачання електричної енергії.

За умовами розділу 1 договору, постачальник електричної енергії постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є його невід`ємними частинами.

За умовами п. 3 додаткової угоди №9 від 24.05.2018, оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі попередньої оплати за рахунками, що направляються споживачу постачальником електричної енергії у розрахунковому періоді, що передує звітному з кінцевим терміном оплати за 5 днів до закінчення розрахункового періоду, що передує звітному розрахунковому періоду.

26.12.2018 Бердянському міськрайонному центру зайнятості було надано заяву-приєднання. У заяві-приєднанні до умов «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії», ПАТ «Запоріжжяобленерго» повідомило споживача про припинення діяльності постачальника за регульованим тарифом та приєднання споживача з 01.01.2019 до «Договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії» на умовах договору про постачання електричної енергії №236 від 03.01.2006. Договір про надання послуг з розподілу вважається укладеним з 01.01.2019.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Частинами 6 та 7 ст. 276 Господарського кодексу України закріплено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору про постачання електричної енергії № 1132 від 10.10.2003 відповідач виставив позивачу рахунок №1132/2пп від 17.12.2018 на попередню оплату за електроенергію, що буде використана у лютому 2019 року, на суму 1 795,31 грн.

Споживачем сплачено авансовий внесок за електричну енергію за лютий 2019 року в розмірі 1 795,31 грн, що підтверджується платіжним дорученням №369 від 21.12.2018.

На виконання умов договору про постачання електричної енергії № 236 від 03.01.2006 відповідач виставив позивачу рахунок №236/1пл від 17.12.2018 на попередню оплату за електроенергію, що буде використана у січні 2019 року, на суму 10 928,77 грн.

Споживачем сплачено авансовий внесок за електричну енергію за січень 2019 року в розмірі 10 928,77 грн, що підтверджується платіжним дорученням №368 від 21.12.2018.

06.02.2019 сторонами проведено звірку взаєморозрахунків та встановлено, що за договором №1132 існує заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 3 992,55 грн, а за договором №236 - 11 317,66 грн. За результатами звірки сторонами складено відповідні акти, які підписані сторонами та скріплені печатками.

13.11.2018 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову № 1415 "Про видачу ПАТ "Запоріжжяобленерго" ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом".

Відповідно до п. 1 вказаної постанови, НКРЕКП видано ПАТ "Запоріжжяобленерго" () ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць провадження господарської діяльності, а саме: на території Запорізької області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності ПАТ "Запоріжжяобленерго", та електричних мереж інших власників, які приєднані до мереж ліцензіата (з якими укладені відповідні договори згідно з законодавством).

У пункті 2 постанови НКРЕКП вказано: анулювати ПАТ "Запоріжжяобленерго" () з 01 січня 2019 року ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 73, та ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, видану відповідно до постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 04 вересня 1996 року № 74, на підставі пункту 13 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії".

Таким чином, з 01.01.2019 ПАТ "Запоріжжяобленерго" не є електропостачальником та не може згідно вимог закону здійснювати діяльність з постачання електричної енергії.

У зв`язку із цим, починаючи з 01.01.2019 оплату за спожиту електричну енергію позивач здійснює ТОВ "Запоріжжяелектропостачання".

З метою врегулюванні ситуації що склалася, позивач звертався до відповідача з листом вих. № 216/2019 від 19.02.2019 та претензією вих. № 424/2019 від 02.04.2019 щодо повернення 15 310,21 грн переплати. Лист та претензія позивача залишені без відповіді та задоволення.

Залишок коштів за попередню плату за електроенергію за січень-лютий 2019 відповідачем у добровільному порядку не повернуто, що стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

В частині 2 статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 598 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4 ст. 263 Господарського кодексу України господарсько-торговельною є діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання у сфері товарного обігу, спрямована на реалізацію продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання, а також допоміжна діяльність, яка забезпечує їх реалізацію шляхом надання відповідних послуг. Господарсько-торговельна діяльність може здійснюватися суб`єктами господарювання в таких формах: матеріально-технічне постачання і збут; енергопостачання; заготівля; оптова торгівля; роздрібна торгівля і громадське харчування; продаж і передача в оренду засобів виробництва; комерційне посередництво у здійсненні торговельної діяльності та інша допоміжна діяльність по забезпеченню реалізації товарів (послуг) у сфері обігу. Господарсько-торговельна діяльність опосередковується господарськими договорами поставки, контрактації сільськогосподарської продукції, енергопостачання, купівлі-продажу, оренди, міни (бартеру), лізингу та іншими договорами.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії" (Частину першу статті 275 доповнено абзацом другим згідно із Законом № 663-VII від 24.10.2013; в редакції Закону № 2019-VIII від 13.04.2017). Енергопостачальні підприємства інших, крім державної і комунальної, форм власності можуть брати участь у забезпеченні енергією будь-яких споживачів, у тому числі через державну (комунальну) енергомережу, на умовах, визначених відповідними договорами.

За змістом ч.ч. 1, 4, 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Як було наведено вище, відповідно до постанову НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415 з 01.01.2019 ПАТ "Запоріжжяобленерго" анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами.

Згідно з п. 56 ст.1 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу - юридична особа, відповідальна за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності.

Тобто ПАТ "Запоріжжяобленерго" з 01.01.2019, згідно з постановою НКРЕКП від 13.11.2018 № 1415, є оператором системи розподілу електричної енергії.

Згідно з ч. 2 ст. 45 Закону України "Про ринок електричної енергії" оператор системи розподілу надає послуги з розподілу електричної енергії на недискримінаційних засадах відповідно до цього Закону, кодексу систем розподілу та інших нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 цього Закону оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії, крім випадків, визначених частиною одинадцятою цієї статті.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що ПАТ "Запоріжжяобленерго" з 01.01.2019 не є належним отримувачем грошових коштів (як передплати за постачання електричної енергії за січень-лютий 2019), перерахованих Бердянським міськрайонним центром зайнятості за платіжними дорученнями № 369 від 21.12.2018 та №368 від 21.12.2018.

Як вказується позивачем та не заперечується відповідачем, грошові кошти, які перераховані позивачем у якості попередньої оплати за електричну енергію за січень-лютий 2019 ПАТ "Запоріжжяобленерго" не повернуто. Відповідно до актів звірки взаємних розрахунків від 06.02.2019 заборгованість ПАТ "Запоріжжяобленерго" перед Бердянським міськрайонним центром зайнятості станом на 06.02.2019 складає 15 310,21 грн.

Оскільки на момент розгляду справи в суді відповідач не повернув позивачу грошові кошти в розмірі 15 310,21 грн, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми зазначеної суми є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також судом приймаються до уваги наявні в матеріалах справи Акти звірки взаємних розрахунків, якими відповідач визнав, що заборгованість перед Бердянським міськрайонним центром зайнятостіпо попередній оплаті становить 15 310,21 грн.

При цьому суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та, в окремих випадках, - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо, однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Відповідний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/1389/18.

Відповідач своїм правом участі в судовому засіданні не скористався, заявлені позивачем вимоги не спростоував.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з ПАТ "Запоріжжяобленерго" суми попередньої оплати за електричну енергію, обсяги якої не були спожиті, є законною та заявлена до стягнення правомірно.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 202, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Бердянського міськрайонного центру зайнятості до Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14; ідентифікаційний код юридичної особи 00130926) на користь Бердянського міськрайонного центру зайнятості (71100, Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Консульська, б. 14/2, ідентифікаційний код юридичної особи 42503736) суму попередньої оплати за договором про постачання електричної енергії у розмірі 15 310,21 грн (п`ятнадцять тисяч триста десять гривень 21 коп.), судовий збір у розмірі 1 921,00 грн (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08 липня 2019 року.

Суддя О.А. Топчій