УХВАЛА

м. Київ

04.07.2019Справа № 910/8736/19
Суддя Сташків Р.Б., розглянувши заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНККОР» про забезпечення позову до подання позовної заяви, зацікавлені особи - Акціонерне товариство «Українська залізниця» та Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк»

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІНККОР» (далі - Заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству «Український будівельно-інвестиційний банк» виплачувати кошти у сумі 503900 грн. згідно вимоги Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» від 24.06.2019 №ЦЗВ-20/1797 щодо забезпечення виконання договору № ВG/UА/03-2-0796 про надання гарантії від 25.02.2019 на підставі банківської гарантії № ВG/UА/03-2-0796 від 05.03.2019.

Заява обґрунтована тим, що Заявник приймав участь у публічних закупівлях, його було визнано переможцем, та з ним, як з переможцем, повинен був бути укладений відповідний договір. Проте у подальшому, тендерним комітетом Філії «ЦЗВ» АТ «Українська залізниця» було прийнято рішення про відхилення тендерної пропозиції Заявника та визнано переможцем іншу особу. Підставами для відхилення тендерної пропозиції зазначено наявність арифметичних помилок у поданих коригованих цінових пропозиціях за лотом 1 та лотом 2 торгів. Замовник торгів такі дії Заявника розцінив як відмову від підписання договору на запропонованих раніше умовах, тому відхилив пропозицію Заявника.

Заявник вважає вказане рішення про відхилення його тендерної пропозиції неправомірним, та планує у встановлений законом строк подати позовну заяву про визнання його недійсним - про визнання недійсним рішення тендерного комітету Філії «ЦЗВ» АТ «Українська залізниця», затвердженого протоколом розгляду тендерних пропозицій 2429/151/-19-Т від 13.06.2019 про відхилення тендерної пропозиції Заявника за закупівлею UA-2019-01-24-001380-с за предметом 71250000-5 Архітектурні, інженерні та геодезичні послуги (Послуги землевпорядних робіт з оформлення/переоформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки).

Необхідність заявленого забезпечення Заявник обґрунтовує тим, що для участі у торгах між ним та Акціонерним товариством «Український будівельно-інвестиційний банк» (далі - Банк) було укладено договір про надання гарантії від 25.02.2019 (з урахуванням додаткового договору щодо пролонгації строку дії гарантії), та після про відхилення тендерної пропозиції Заявника Банком від Філії «ЦЗВ» АТ «Українська залізниця» було отримано вимогу про повну виплату за банківською гарантією на суму 503900 грн.

Заявник зазначає, що у випадку перерахування Банком коштів у розмірі 503900 грн. за гарантією, Банк відповідно до умов гарантії звернеться до Заявника щодо компенсації цієї суми коштів, але оскільки рішення Філії «ЦЗВ» АТ «Українська залізниця» про відхилення тендерної пропозиції Заявник вважає незаконним та таким, що підлягає скасуванню, то відповідно і вимоги Філії «ЦЗВ» АТ «Українська залізниця» до Банку щодо сплати банківської гарантії є необгрунтованим.

Заявник таким чином вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити виконання рішення суду. Тобто, обраний спосіб захисту та поновлення порушених прав буде не ефективним, оскільки грошові кошти за банківською гарантією вже будуть списані, а сама обставина порушення проведення тендерної закупівлі буде предметом судового розгляду згідно поданого позову.

Разом з цим, до таких доводів Заявника суд ставиться критично з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, згідно розподілу обов`язку доказування між сторонами, встановленого ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести саме ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Тобто, саме лише посилання в заяві на імовірність порушення прав особи, без наведення та додання відповідного доказового обґрунтування здійснених тверджень, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

У поданій Заявником заяві міститься лише посилання на потенційне порушення прав Заявника, при цьому відсутнє обґрунтування, які докази підтверджують доцільність та необхідність термінового забезпечення позову. Також заявником не надано доказів стосовного того, яким саме чином невжиття у даному випадку заходів забезпечення позову в подальшому унеможливить виконання рішення у справі про визнання недійсним рішення тендерного комітету.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.137 ГПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Разом з тим, суд зазначає, що за твердженнями Заявника, предметом майбутнього позову буде визнання рішення тендерного комітету недійсним.

Проте наразі, матеріали заяви не містять доказів того, що у разі здійснення стягнення на підставі банківської гарантії у Заявника існуватимуть ускладнення щодо виконання рішення суду про визнання недійсним рішення тендерного комітету, або неможливості виконання такого рішення, та яким чином вжиття запропонованих заявником заходів забезпечення позову вплине на виконання такого рішення, а відтак, суд приходить до висновку щодо недоведеності Заявником співмірності обраного заходу забезпечення позову із майбутніми позовними вимогами.

Враховуючи вище зазначене, суд зазначає, що Заявником у заяві про забезпечення позову не наведено достатніх обґрунтувань та не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він планує звернутись до суду.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на Заявника.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЛІНККОР» у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Р.Б. Сташків