ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

03.06.2019 р. м. Ужгород Справа № 907/150/19

За позовом Акціонерного товариства "Кредобанк", м. Львів

до відповідача Фізичної особи - підприємця Пасіки Олени Дмитрівни, м. Виноградів

про стягнення 18 773 грн. 94 коп., в тому числі 16 944 грн. 11 коп. неповернутої суми кредиту та 1 829 грн. 83 коп. пені,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

Секретар судового засідання - Раткевич В.С.

представники:

Позивача - без виклику

Відповідача - без виклику

СУТЬ СПОРУ: Акціонерним товариством "Кредобанк", м. Львів заявлено позов до відповідача Фізичної особи - підприємця Пасіки Олени Дмитрівни, м. Виноградів про стягнення 18 773 грн. 94 коп., в тому числі 16 944 грн. 11 коп. неповернутої суми кредиту та 1 829 грн. 83 коп. пені.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 03.04.2019 року відкрито провадження у справі № 907/150/19 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема, стверджує, що відповідач своєчасно не виконав свої зобов`язання згідно умов договору про надання овердрафту № 06/118-31/2016 від 12.08.2016 року, а саме, не сплатив суму 16 944 грн. 11 коп. 91 коп. заборгованості за кредитом. Крім того, просить стягнути з відповідача 1 829 грн. 83 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту (п. 2.6. Договору).

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, відзиву на позовну заяву у порядку ст. ст. 165, 251 Господарського процесуального кодексу України та письмово висловленої позиції щодо розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження не надав, про причини невиконання вимог суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Враховуючи, що про розгляд справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду про відкриття провадження у справі була надіслана на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

За таких обставин, суд вирішує спір за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

суд встановив:

12.08.2016 року між Публічним акціонерним товариством "Кредобанк" (Банком, позивачем у справі, правонаступником якого є Акціонерне товариство "Кредобанк" та Фізичною особою - підприємцем Пасікою Оленою Дмитрівною (Позичальником, відповідачем у справі) було укладено договір про надання овердрафту № 06/118-31/2016 (надалі - Договір), за умовами якого Банк зобов`язується надати Позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Згідно з п. 2.1. Договору максимальний ліміт заборгованості по овердрафту становить 20 000 грн.

Пунктом 2.4. Договору сторони визначили дату остаточного повернення овердрафту - 11.08.2017 року.

Датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку Позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку) (п. 2.9. Договору).

Відповідно до п. 2.2. Договору процентна ставка становить 32% річних.

За умовою п. 3.2. Договору проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360 днів у році), за ставкою, вказаною у п. 2.2. договору з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту.

Позичальник сплачує проценти/комісії при поступленні коштів на його поточний рахунок, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані ці проценти/комісії (п. 3.3. договору).

У відповідності до п. 4.1. Договору Позичальник зобов`язаний повернути Банку овердрафт у повному обсязі в порядку та в терміни, передбачені Договором та/або додатками до нього.

Згідно з п. 10.1. договір набуває чинності з дня підписання обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов`язань.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач виконав умови Договору про надання овердрафту № 06/118-31/2016 від 12.08.2016 року належним чином, перерахувавши на рахунок Фізичної особи - підприємця Пасіки Олени Дмитрівни у національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів кошти в межах визначеного ліміту, що підтверджується долученими до матеріалів справи виписками про рух коштів по рахунку відповідача за період з 12.08.2016 року по 25.01.2019 року.

Проте, всупереч взятих на себе зобов`язань за договором № 06/118-31/2016 від 12.08.2016 року, відповідач суму наданих йому кредитних коштів не повернув, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед Банком (позивачем) у розмірі 16 944 грн. 11 коп. неповернутої суму кредиту.

Невиконання відповідачем зобов`язань щодо повного та своєчасного повернення наданих йому за договором про надання овердрафту № 06/118-31/2016 від 12.08.2016 року кредитних коштів стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення з відповідача 16 944 грн. 11 коп. неповернутої суму кредиту в примусовому порядку.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

В силу вимог ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Приписами ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору № 06/118-31/2016 від 12.08.2016 року зобов`язань, у останнього виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на день розгляду справи становить 16 944 грн. 11 коп. неповернутої суму кредиту.

В матеріалах справи відсутні будь - які документальні докази погашення відповідачем заборгованості в добровільному порядку.

Враховуючи доведеність факту порушення відповідачем договірних зобов`язань, позовні вимоги про стягнення з відповідача 16 944 грн. 11 коп. неповернутої суму кредиту слід задоволити.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 1 829 грн. 83 коп., слід зазначати наступне.

На підставі ст. 611 Цивільного кодексу України, одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько - правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Одним із різновидів господарських санкцій, які застосовуються до правопорушника у сфері господарювання, є штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Приписи даної статті також кореспондуються з положеннями ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, як спеціальної норми закону, яка встановлює наслідки при порушенні умов кредитних зобов`язань, передбачено, що боржник, який не повернув своєчасно кредитні кошти, зобов`язаний сплатити кредитору неустойку.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

На підставі п. 6.1. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань (повернення овердрафту, оплати процентів, комісій, інших платежів за цим договором) Банк має право стягнути з Позичальника пеню в розмірі, визначеному п. 2.6. Договору.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, - нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. При цьому, інших умов та строків щодо нарахування пені, договір про надання овердрафту № 06/118-31/2016 від 12.08.2016 року не містить. А п. 6.6. Договору встановлює строк для її стягнення тривалістю як і за вимогою про стягнення заборгованості.

Таким чином, позивач правомірно просить стягнути з відповідача пеню за прострочення строку повернення кредиту у розмірі 1 829 грн. 83 коп. пені за період з 11.12.2017 року по 24.04.2018 року (розгорнутий розрахунок пені міститься у матеріалах справи), з огляду на що вимога про стягнення суми 1 829 грн. 83 коп. пені підлягає задоволенню.

З огляду на наведене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 18 733 грн. 94 коп. заборгованості за договором про надання овердрафту № 06/118-31/2016 від 12.08.2016 року, в тому числі 16 944 грн. 11 коп. неповернутої суми кредиту та 1 829 грн. 83 коп. пені, документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростовані. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 921 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Пасіки Олени Дмитрівни, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства „Кредобанк", 79026, м. Львів, вул. Сахарова, буд. 78 () суму 18 773 грн. (Вісімнадцять тисяч сімсот сімдесят три гривні) грн. 94 коп. заборгованості за договором про надання овердрафту № 06/118-31/2016 від 12.08.2016 року, в тому числі 16 944 (Шістнадцять тисяч дев`ятсот сорок чотири гривні) грн. 11 коп. неповернутої суми кредиту та 1 829 (Одна тисяча вісімсот двадцять дев`ять гривень) грн. 83 коп. пені, а також суму 1 921 (Одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 03.07.2019 року.

Суддя Пригара Л.І.