ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.07.2019 Справа № 905/437/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Аксьонової К.І., при секретарі судового засідання Турко А.В., розглянувши матеріали справи

за первісним позовом Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область

до відповідача Приватного виробничо-комерційного підприємства «Транспроект», м.Дніпро, Дніпропетровська область

про стягнення неустойки за договором №2-69 від 24.05.2018 у сумі 57799,94грн

та

за зустрічним позовом Приватного виробничо-комерційного підприємства «Транспроект», м.Дніпро, Дніпропетровська область

до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область

про внесення змін до договору №2-69 від 24.05.2018

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом): Мендрух О.М. - адвокат за довіреністю №1 від 14.01.2019; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю ДН №5037 від 25.04.2018

від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): Ковальчук В.В. - в.о. ген. директора, наказ №1-07Т від 01.07.2019

вільний слухач: ОСОБА_1

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач за первісним позовом, Служба автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Транспроект», м. Дніпро, Дніпропетровська область, про стягнення неустойки за договором №2-69 від 24.05.2018 у сумі 57799,94грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач за первісним позовом посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором №2-69 від 24.05.2018 в частині порушення визначених п.3.1 строків виконання проектно-вишукувальних робіт «Розробка проектної документації на капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення Т-05-24/Н-15/ - Угледар - Павлівка на ділянці км 0+000 - км 10+500», завершення яких відповідач мав здійснити до 17.12.2018. Заявлена до стягнення пеня нарахована на підставі п.9.3 договору №2-69 від 24.05.2018 за період з 18.12.2018 по 22.02.2019 в розмірі 0,1 відсотка за кожний день прострочення від вартості невиконаних робіт.

Відповідач за первісним позовом, Приватне виробничо-комерційне підприємство «Транспроект», м.Дніпро, Дніпропетровська область, звернувся до господарського суду з зустрічним позовом до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м.Краматорськ, Донецька область, про внесення змін до договору №2-69 від 24.05.2018 шляхом викладення умов розділу 3 п. 3.1 договору у наступній редакції: « 3.1. підрядник зобов`язаний приступити до виконання робіт, визначених в цьому договорі (п. 1.1) протягом 5 (п`яти) днів з моменту укладання договору і завершити їх у строк до 30.06.2019 року».

Зустрічний позов обґрунтований виникненням обставин, які не залежать від підрядника і перешкоджають виконанню проектно-вишукувальних робіт у встановлений договором строк - до 17.12.2018. Такі обставини, як пояснено позивачем за зустрічним позовом, полягають в ухиленні Служби автомобільних доріг у Донецькій області від надання вихідних даних та виникненні потреби у додаткових роботах, що були виявлені підрядником в результаті проведення інженерно-геодезичних, інженерно-геологічних вишукувань та обстеження штучних споруд. В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом посилається на істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладанні договору. Такою істотною зміною обставин позивач за зустрічним позовом вважає невідповідність фактичної кількості комунікацій, що перетинаються з автомобільною дорогою державного значення Т-05-24/Н-15/ - Угледар - Павлівка, тим початковим даним, що були надані замовником. Нормативно зустрічний позов обґрунтований ст. 652 Цивільного кодексу України.

Первісні позовні вимоги про стягнення неустойки відповідач за первісним позовом не визнає в повному обсязі, посилаючись на те, що підрядником було вжито всіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання у визначений договором строк; зазначає, що строки виконання робіт за договором були порушені не з вини підрядника, а внаслідок ухилення замовника від взаємодії та ненадання замовником вихідних даних, обов`язок чого згідно з чинним законодавством та за умовами договору покладений на замовника. Роботи виконані підрядником в частині проведення інженерно-геодезичних та інженерно-геологічних вишукувань. Виконання проектних робіт в повному обсязі без надання замовником вихідних даних було неможливим.

Служба автомобільних доріг у Донецькій області проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними. Зазначає про недоведеність наявності визначених ст. 652 Цивільного кодексу України умов, необхідних для внесення змін до договору в частині збільшення строків виконання проектних робіт. З посиланням позивача за зустрічним позовом на те, що підрядник не міг передбачити невідповідність вихідних даних щодо кількості комунікацій фактичним обставинам, не погоджується. Зазначає, що вихідні дані об`єкту проектування у тендерній документації наводились орієнтовно, ці дані мали уточнюватись при виконанні підрядником інженерних вишукувань, про що підрядник був поінформований на стадії укладання договору, отже, зміна кількості комунікацій була передбачуваною для підрядника.

Провадження у справі, виходячи з підсудності справи, обраної за вибором позивача за первісним позовом на підставі ч.5 ст.29 Господарського кодексу України, відкрито ухвалою господарського суду Донецької області від 06.03.2019; розгляд справи №905/437/19 вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19.04.2019 з огляду на прийняття судом зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом розгляд справи №905/437/19 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, стадія: відкриття провадження у справі; підготовче засідання призначене на 06.05.2019 з подальшим відкладанням до 21.05.2019 та 04.06.2019.

Ухвалою суду від 04.06.2019 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 18.06.2019. Розгляд справи по суті розпочато у судовому засіданні 18.06.2019 з подальшим оголошенням перерви до 03.07.2019.

У судове засідання з`явились представники сторін; представник позивача за первісним позовом підтримав первісні позовні вимоги, проти задоволення зустрічного позову заперечив; представник позивача за зустрічним позовом підтримав зустрічні позовні вимоги, проти задоволення первісного позову заперечив.

Виходячи з встановленого ч.2 ст.195 Господарського процесуального кодексу України строку розгляду справи по суті та з огляду на те, що під час розгляду справи судом було створено необхідні умови для доведення фактичних обставин справи, зокрема, було надано достатньо часу для реалізації кожним учасником спору своїх процесуальних прав, передбачених ст.ст. 42, 46 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про розгляд справи по суті за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісні та зустрічні позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

24.05.2018 між позивачем, Службою автомобільних доріг у Донецькій області (далі-замовник) та відповідачем, Приватним виробничо-комерційним підприємством «Транспроект» (далі-підрядник), був укладений договір №2-69 (а.с.22-24, 54-59) (далі-договір), відповідно до п.1.1 якого підрядник зобов`язався у порядку та на умовах, визначених договором виконати проектно-вишукувальні роботи: ГБН Г.1-218-182:2011 «Ремонт автомобільних доріг загального користування. Види ремонтів та переліки робіт» ДК 021:2015 (71320000-7 Послуги з інженерного проектування). Розробка проектної документації на капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення Т-05-24/Н-15/ - Угледар - Павлівка на ділянці км 0+000 - км 10+500, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити виконані підрядником роботи в межах фактичного надходження бюджетних коштів.

Як встановлено умовами договору ціна договору визначається в сумі 1.400.000,00грн без ПДВ, за рахунок коштів місцевого (обласного) бюджету згідно з розпорядженням голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 14 грудня 2017 року № 1653/5-17 «Про обласний бюджет на 2018 рік» (зі змінами) та розпорядження голови обласної державної адміністрації, керівника обласної військово-цивільної адміністрації від 03 квітня 2018 року № 446/5-18 «Про реалізацію пункту 33 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України», спеціальний фонд (КЕКВ 3210) (п. 2.1 договору).

Ціна договору включає витрати на отримання технічних умов на перевлаштування інженерних мереж і комунікацій, отримання погодженої проектної документації з органами національної поліції (п. 2.3 договору).

Вартість робіт за договором, їх обсяг і характер визначаються кошторисом, що є невід`ємною частиною договору. Вартість робіт за договором включає вартість проведення державної експертизи за всіма напрямками (п. 2.4 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору підрядник зобов`язаний приступити до виконання робіт, визначених в цьому договорі (п. 1.1), протягом 5 (п`яти) днів з моменту укладання договору і завершити їх виконання у строк до 17.12.2018.

При виникненні обставин, що не залежать від підрядника і перешкоджають виконанню його зобов`язань у встановлений строк, підрядник має право ініціювати питання про зміну строків виконання робіт (п.3.3 договору).

До обставин у розумінні п.3.3 цього договору, що перешкоджають підряднику виконати роботи у встановлений строк і дають йому право ініціювати зміну /строків виконання робіт/, належать обставини:

- непереборної сили (форс-мажорні обставини);

- за які відповідає замовник (передача підряднику вихідних даних, відсутність фінансування, виникнення потреби у додаткових роботах, які не можна було передбачити під час укладання договору).

Всі зміни до договору вносяться лише за погодженням сторін шляхом оформлення додаткової угоди (п.3.6 договору).

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами на підставі виконавчого кошторису (п. 8.2 договору).

Права та обов`язки сторін визначені розділом 6 договору.

Так, відповідно до п. 6.2 договору замовник зобов`язаний:

- протягом 5 календарних днів з дня підписання договору видати технічне завдання;

- прийняти в установленому порядку виконану роботу та оплатити її згідно з умовами договору.

Відповідно до п. 6.4 договору підрядник зобов`язаний:

- виконувати роботи відповідно до вихідних даних для проведення проектування;

- отримувати у відповідних організаціях технічні умови на перевлаштування інженерних мереж і комунікацій з термінами їх дії не менше нормативної тривалості проектування;

- основні технічні рішення погоджувати на технічній раді замовника;

- погоджувати готову проектну документацію зі службами інженерних комунікацій, якщо така вимога міститься в наданих ними технічних умовах;

- взяти на себе функцію замовника державної експертизи проектної документації;

- передати Замовнику проектну документацію та позитивний експертний звіт щодо розгляду проектної документації в строк, встановлений у пункті 3.1. Договору;

- інформувати Замовника про обставини, що перешкоджають виконанню робіт за договором, а також про заходи, необхідні для їх усунення.

При порушенні з вини підрядника строків виконання робіт підрядник сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка за кожний день прострочення від вартості невиконаних робіт (п.9.3 договору).

При укладанні договору сторони погодили, що договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 28.12.2018, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та фінансових розрахунків за виконані роботи (п. 11.1 договору).

Додатковими угодами від 28.12.2018 та від 28.02.2019 до п. 11.1 договору сторонами вносились зміни; п. 11.1 договору було викладено в редакції, за якою договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 28.02.2019 та до 28.12.2019 відповідно (але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань та фінансових розрахунків за виконані роботи).

Як свідчать матеріали справи, у виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором №2-69 від 24.05.2018 підрядник частково виконав роботи за договором, а замовник їх прийняв, що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт, а саме: №1/1258 від 06.11.2018 на суму 176.060,00грн без ПДВ (інженерно-геодезичні вишукування; інженерно-геологічні вишукування), №1613 від 26.12.2018 на суму 410.238,00грн без ПДВ (проектні роботи (частково) (а.с.31-32).

Вказані акти здачі-приймання виконаних робіт підписані повноважними представниками сторін без зауважень стосовно якості та обсягу виконаних робіт, містять посилання на договір №2-69 від 24.05.2018, внаслідок чого, враховуючи приписи ст.ст. 76, 77, 91 Господарського процесуального кодексу України, приймаються судом як такі, що підтверджують належне виконання позивачем робіт за договором та прийняття їх відповідачем на загальну суму 586.298,00грн.

В свою чергу, на виконання умов договору №2-69 від 24.05.2018 замовником шляхом безготівкового переказу були перераховані грошові кошти підряднику в якості оплати за виконані роботи за актами здачі-приймання виконаних робіт: №1/1258 від 06.11.2018 на суму 176.060,00грн, №1613 від 26.12.2018 на суму 410.238,00грн, що підтверджується копіями платіжних доручень №146 від 06.11.2018, №296 від 26.12.2018, на загальну суму 586.298,00грн (а.с.29-30).

Таким чином, обставини справи свідчать, що у встановлений п. 3.1 договору строк - до 17.12.2018, підрядник передбачені договором №2-69 від 24.05.2018 проектно-вишукувальні роботи виконав частково на суму 586.298,00грн, що є меншим від запланованого обсягу робіт.

Порушення підрядником прийнятих на себе зобов`язань в частині повного виконання проектних робіт у встановлений договором строк стало підставою для нарахування замовником на підставі п. 9.3 договору неустойки за періоди з 18.12.2018 по 25.12.2018, виходячи з вартості невиконаних робіт у сумі 1223940,00грн, та з 26.12.2018 по 22.02.2019, виходячи з вартості невиконаних робіт у сумі 813702,00грн, у загальному розмірі 57799,94грн.

Розглядаючи первісний позов про стягнення неустойки за договором №2-69 від 24.05.2018 у сумі 57799,94грн, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.

Пунктом 1 ч. ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Аналіз укладеного сторонами договору №2-69 від 24.05.2018 дозволяє зробити висновок, що останній за своєю правовою природою є договором підряду на проведення проектних робіт, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання § 4 Глави 61 Цивільного кодексу України.

За приписами ч. 1 ст.887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов`язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити їх. До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Як визначено ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

В силу вимог ч.1 ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України.

Невиконання відповідачем своєчасно та в повному обсязі погоджених умовами договору проектно-вишукувальних робіт є порушенням зобов`язання (неналежним виконанням) в розумінні ст.610 Цивільного кодексу України.

З огляду на невиконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з виконання робіт у строк, встановлений договором №2-69 від 24.05.2018, суд дійшов висновку, що відповідач згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України є боржником, який прострочив виконання зобов`язання.

Дійшовши висновку про порушення підрядником встановленого договором строку на виконання проектно-вишукувальних робіт, суд не приймає до уваги посилання підрядника на неможливість виконання проектних робіт за договором з причини невиконання замовником обов`язку з надання підряднику вихідних даних на проектування, а саме: технічних умов, з огляду на таке.

Як встановлено ст. 890 Цивільного кодексу України до обов`язків підрядника, зокрема, належить виконання робіт відповідно до вихідних даних для проведення проектування та згідно з договором.

За приписами ст. 888 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов`язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов`язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов`язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Відповідно до п.3 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №45 від 16.05.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.06.2011 за №651/19389, замовник для забезпечення проектування об`єкта будівництва повинен надати генпроектувальнику (проектувальнику) вихідні дані на проектування.

Як встановлено ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.4.3. ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» та п. 4 Порядку розроблення проектної документації основними складовими вихідних даних є:

-містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки;

-технічні умови;

-завдання на проектування;

Також замовником надаються інші вихідні дані, наведені в додатку А ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво».

Пунктом 9 Порядку розроблення проектної документації на будівництво об`єктів, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №45 від 16.05.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.06.2011 за №651/19389, встановлено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється з урахуванням вимог містобудівної документації, вихідних даних на проектування та дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, нормативно-правових актів з охорони праці, тощо.

Згідно з п. 4.4 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» технічні умови щодо інженерного забезпечення об`єкта повинні передбачати виключно ті роботи і в тих обсягах, які необхідні для здійснення інженерного забезпечення об`єкта, що проектується.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації. Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою. Технічні умови повинні відповідати законодавству, містити достовірну інформацію та обґрунтовані вимоги до об`єктів будівництва, а також відповідати намірам заявника щодо забудови земельної ділянки.

Як зазначалось, за умовами п.3.1 договору №2-69 від 24.05.2018 підрядник зобов`язаний приступити до виконання робіт, визначених в договорі (п.1.1 договору) протягом 5 (п`яти) днів з моменту укладення договору і завершити їх у строк до 17.12.2018 року.

Пунктом 6.2 договору встановлено, що замовник зобов`язаний протягом 5 календарних днів з дня підписання договору видати технічне завдання.

Завдання на розробку проектної документації на капітальний ремонт автомобільної дороги державного значення Т-05-24/Н-15/ - Угледар - Павлівка на ділянці км 0+000 - км 10+500 є додатком №1 до договору №2-69 від 24.05.2018 (а.с. 25-26), з огляду на що, суд дійшов висновку про виконання замовником передбаченого п.6.2 договору обов`язку у встановлений договором строк, що сторонами не заперечується.

Обов`язку замовника передати підряднику технічні умови, які також є складовою вихідних даних, умови договору не містять, отже, твердження підрядника про наявність такого обов`язку у замовника суд розцінює як хибне.

Разом з тим, як встановлено п.6.4 договору обов`язок отримувати у відповідних організаціях технічні умови на перевлаштування інженерних мереж і комунікацій покладений саме на підрядника.

Вказане узгоджується з п. 2.3 договору, відповідно до якого ціна договору, загальний розмір якої дорівнює 1.400.000,00грн без ПДВ (п.2.1 договору), включає витрати /підрядника/ на отримання технічних умов на перевлаштування інженерних мереж і комунікацій, отримання погодженої проектної документації з органами національної поліції.

Посилання підрядника на неможливість самостійно отримати технічні умови у власників інженерних мереж і комунікацій (Волноваського РЕМ АТ «ДТЕК «Донецькі високовольтні електромережі», Мар`їнського РЕМ АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», УМГ Харківтрансгаз, ПАТ «Укртелеком», КП «Компанія «Вода Донбасу» тощо) без попереднього запиту на отримання цієї інформації Службою автомобільних доріг у Донецькій області не приймаються судом до уваги, по-перше, з огляду на відсутність доведення відповідачем за первісним позовом наявності обов`язку у замовника за договором виступати замовником технічних умов, а по-друге, з причини спростування такого посилання фактом отримання технічних умов безпосередньо підрядником за власним замовленням без участі Служби автомобільних доріг у Донецькій області.

При цьому, вчинення підрядником дій з замовлення технічних умов без участі замовника, на що посилається відповідач за первісним позовом, та самостійне отримання підрядником технічних умов на перевлаштування інженерних мереж і комунікацій само по собі не розцінюється судом в якості доказу вжиття підрядником всіх можливих заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання у визначених договором строк, оскільки отримання технічних умов відповідно до п.6.4 договору є прямим обов`язком підрядника; при цьому, витрати підрядника на отримання технічних умов входять до ціни договору, отже, оплачуються замовником.

Погоджуючись з висновком підрядника стосовно неможливості розроблення проектно-кошторисної документації без отримання технічних умов як складової частини вихідних даних, суд заважує, що не приймає до уваги посилання підрядника на невиконання ним прийнятих на себе за договором №2-69 від 24.05.2018 зобов`язань у погоджений сторонами строк (до 17.12.2018) з причини порушення замовником обов`язку з надання цих вихідних даних, оскільки умови договору свідчать про покладання обов`язку з отримання технічних умов саме на підрядника.

З огляду на відсутність договірного обов`язку замовника з надання (або замовлення) технічних умов як складової частини вихідних даних, невчинення останнім таких дій не розцінюється як прострочення кредитора в розумінні ст.613 Цивільного кодексу України, ст.221 Господарського кодексу України, яке унеможливлювало виконання підрядником робіт в визначений договором строк, та не може стати підставою для висновку щодо ненастання прострочення підрядника як боржника на підставі ч.4 ст.612 Цивільного кодексу України, ст.220 Господарського кодексу України.

Посилання підрядника на невідповідність фактичної кількості комунікацій, що перетинаються з автомобільною дорогою державного значення Т-05-24/Н-15/ - Угледар - Павлівка, вихідним даним, що були надані замовником, про що йдеться в листах від 03.12.2018 №55/1, від 10.01.2019 №02/1, від 10.01.2019 №03/1, від 10.04.2019 №19/1 (а.с. 89-93, 223) та листі від 28.03.2019 №14/1 (перелік робіт (порівняння вихідних даних з фактичними)) (а.с. 221-222) як на обставини, що перешкоджають виконанню робіт за договором, також не приймаються судом до уваги, оскільки замовником були надані лише приблизні дані як складова тендерної документації, що мали в подальшому корегуватися після виконання підрядником інженерних вишукувань.

Інших доказів наявності об`єктивних обставин, в тому числі внаслідок невиконання замовником умов договору, які б спричинили неможливість виконання підрядником прийнятих на себе зобов`язань у визначений договором строк, відповідачем за первісним позовом не надано.

Як зазначалось, нарахування заявленої до стягнення в межах даного позову неустойки у розмірі 57799,94грн на підставі п.9.3 договору зумовлено порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором в частині своєчасного виконання робіт за договором.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов`язання.

Згідно з приписами ч.2 ст. 193, ч.1 ст. 216 та ч.1 ст. 218 Господарського кодексу України за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарського кодексу України, іншими законами та договором.

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч.2 ст. 217, ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України є штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч.4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Заявлену до стягнення пеню позивачем нараховано на підставі п. 9.3 договору №2-69 від 24.05.2018, за умовами якого при порушенні з вини підрядника строків виконання робіт він сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсотка за кожний день прострочення від вартості невиконаних робіт.

Встановивши порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань в частині повного та своєчасного виконання робіт у встановлений договором строк та перевіривши наданий позивачем розрахунок суми неустойки в межах заявлених періодів з 18.12.2018 по 25.12.2018, з 26.12.2018 по 22.02.2019 суд дійшов висновку, що розрахунок суми неустойки відповідає обставинам справи, є арифметично та методологічно правильним, з огляду на що позовні вимоги про стягнення неустойки за договором №2-69 від 24.05.2018 у сумі 57799,94грн є правомірними, отже, підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення первісного позову, за приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача за первісним позовом зі сплати судового збору покладаються на відповідача за первісним позовом.

Розглядаючи зустрічний позов про внесення змін до договору №2-69 від 24.05.2018, суд виходить з такого.

Необхідність внесення змін до договору №2-69 від 24.05.2018 в частині збільшення строків виконання робіт до 30.06.2019 доводиться позивачем за зустрічним позовом з посиланням на ст. 652 Цивільного кодексу України істотною зміною обставин, якими підрядник керувався під час укладання договору.

Нормами ст. 652 Цивільного кодексу України встановлено що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Доводячи істотну зміну обставин, якими підрядник керувався при укладанні договору, які перешкоджають виконанню проектно-вишукувальних робіт у встановлений договором строк - до 17.12.2018, позивач за зустрічним позовом посилається на ухилення Служби автомобільних доріг у Донецькій області від надання вихідних даних та виникненні потреби у додаткових роботах, що були виявлені підрядником в результаті проведення інженерно-геодезичних, інженерно-геологічних вишукувань та обстеження штучних споруд.

Доводи позивача за зустрічним позовом є хибними, оскільки невиконання стороною договірного зобов`язання як таке не є обставиною, що істотно змінилась, та яка може стати підставою для внесення змін до договору у розумінні ст. 652 Цивільного кодексу України.

При цьому, суд підкреслює, що з огляду на відсутність договірного обов`язку замовника з надання (або замовлення) технічних умов як складової частини вихідних даних, не вчинення останнім таких дій не розцінюється судом як істотне порушення договору стороною, що може стати підставою для внесення змін до договору в силу положень ст. 651 Цивільного кодексу України.

Суд також звертає увагу на відсутність у виданому завданні на проектування (додаток №1 до договору) інформації про кількість інженерних мереж і комунікацій на ділянці автомобільної дороги, обов`язок з виконання проектно-вишукувальних робіт на капітальний ремонт якої був прийнятий на себе підрядником за договором.

Видане замовником відповідно до п.6.2 договору технічне завдання на розробку проектної документації (додаток №1 до договору), яке є складовою вихідних даних на проектування, не містить недостовірних відомостей, зокрема, інформації, яка б не відповідала фактичній кількості інженерних мереж і комунікацій, що підрядником не заперечується. Водночас, п.12 завдання на проектування містить застереження про необхідність прийняття проектних рішень з урахуванням технічних умов власників інженерних комунікацій та існуючих умов забудови.

Отже, посилання підрядника на невідповідність фактичної кількості інженерних мереж і комунікацій наданим замовником вихідним даним, як на суттєву зміну обставин, не приймається судом до уваги як безпідставне.

Суд також зауважує, що не приймає до уваги посилання підрядника як на суттєву зміну обставин на невідповідність наведених у тендерній документації вихідних даних об`єкту проектування в частині кількості інженерних мереж і комунікацій, оскільки вихідні дані зазначались у тендерній документації орієнтовно та мали уточнюватись при виконанні підрядником інженерних вишукувань та згідно з прийнятими проектними рішеннями, про що прямо зазначено в додатку №9 до тендерної документації на закупівлю робіт, затвердженої рішенням тендерного комітету, протокол №149 від 16.04.2018 (а.с. 127-146).

Разом з тим, додаток №9 до тендерної документації до договору не розцінюється судом в якості наданих замовником вихідних даних.

Суд підкреслює, що матеріали справи не містять доказів наявності виникнення необхідності в проведенні підрядником додаткових робіт в розумінні ст.844 Цивільного кодексу України.

Необхідність отримання технічних умов та розробки додаткових проектних рішень не є обставинами, що перешкоджають виконанню підрядником зобов`язань за договором у встановлений строк внаслідок суттєвої зміни обставин, якими сторони керувались під час укладання договору, в розумінні положень ст. 651 Цивільного кодексу України.

Суд зазначає, що згідно з ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України при укладенні договору №2-69 від 24.05.2018 підрядник не був позбавлений права на вільний вибір при визначенні умов договору, на свій розсуд та з власної волі узгодив умови договору в частині строку виконання проектно-вишукувальних робіт до 17.12.2018, погодився з ними і визнав обов`язковими для виконання, прийнявши на себе ризик настання негативних наслідків невиконання умов договору.

Доказів, які б свідчили про наявність умов, визначених ч.2 ст.652 Цивільного кодексу України, необхідних для внесення змін до договору у зв`язку з істотною зміною обставин, матеріали справи не містять.

Інших доказів, які б свідчили про наявність підстав для внесення змін до договору, позивачем за зустрічним позовом не надано.

За змістом ст.188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

З урахуванням відсутності встановлення судом визначених законом або договором обставин для внесення змін до договору №2-69 від 24.05.2018, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову Приватного виробничо-комерційного підприємства «Транспроект», м. Дніпро, Дніпропетровська область, до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область, про внесення змін до договору №2-69 від 24.05.2018 шляхом викладення умов розділу 3 п. 3.1 договору у наступній редакції: « 3.1. підрядник зобов`язаний приступити до виконання робіт, визначених в цьому договорі (п. 1.1) протягом 5 (п`яти) днів з моменту укладання договору і завершити їх у строк до 30.06.2019 року».

Враховуючи відмову в задоволенні зустрічного позову за приписами ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача за зустрічним позовом зі сплати судового збору покладаються на позивача за зустрічним позовом

Керуючись ст.ст. 86, 129, 180, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область, до Приватного виробничо-комерційного підприємства «Транспроект», м.Дніпро, Дніпропетровська область, про стягнення неустойки за договором №2-69 від 24.05.2018 у сумі 57799,94грн задовольнити.

Стягнути з Приватного виробничо-комерційного підприємства «Транспроект» (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Кам`янська, б. 36, ) на користь Служби автомобільних доріг у Донецькій області (84333, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Уральська, 12, ) неустойку за договором №2-69 від 24.05.2018 у сумі 57799,94грн та витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні зустрічного позову Приватного виробничо-комерційного підприємства «Транспроект» м.Дніпро, Дніпропетровська область, до Служби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Краматорськ, Донецька область, про внесення змін до договору №2-69 від 24.05.2018 шляхом викладення умов розділу 3 п. 3.1 договору у наступній редакції: « 3.1. підрядник зобов`язаний приступити до виконання робіт, визначених в цьому договорі (п. 1.1) протягом 5 (п`яти) днів з моменту укладання договору і завершити їх у строк до 30.06.2019 року» відмовити.

В судовому засіданні 03.07.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.07.2019.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області (п. 8, 17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя К.І. Аксьонова