ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2019 р. Справа№ 911/3070/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Грека Б.М.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від скаржника: Бєлозьорова О.С. - довіреність № 2432-03/1210 від 19.07.2018

від ініціюючого кредитора: Святюк С.П. - договір № 31/05 від 31.05.2018

від Фонду держмайна України: Євич К.І. - довіреність № 102 від 25.02.2019

від ГТУЮ у Київській області: Андреєва А.М. - довіреність №254-5-5 від 09.01.2019

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на ухвалу господарського суду Київської області від 19.04.2019 року

у справі № 911/3070/15 (суддя Щоткін О.В.)

за заявою Комунального підприємства Вишнівськтеплоенерго Вишневої

міської ради Києво-Святошинського району

до Державної установи Український дім фарфоро-фаянсової промисловості

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.04.2019 року у справі № 911/3070/15, серед іншого, відмовлено в задоволенні заяви Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 2431-05/46 від 12.02.2019 року про закриття провадження у справі.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, Мінекономрозвитку звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 19.04.2019 року в зазначеній частині, а справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Отрюх Б.В., Грек Б.М.

Ухвалою суду від 27.05.2019 року вищевказаною колегією суддів відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на ухвалу господарського суду Київської області від 19.04.2019 року у справі № 911/3070/15, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду на 20.06.2019 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Остапенка О.М. та судді Грека Б.М. з 18.06.2019 року по 21.06.2019 року у відрядженні у зв`язку із проведенням Національною школою суддів України тренінгу щодо розгляду справ з питань банкрутства для господарських судів, ухвалою суду від 10.06.2019 року відкладено розгляд справи №911/3070/15 на 27.06.2019 року.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф. та від ініціюючого кредитора надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких останні просять залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представник скаржника в судовому засіданні 27.06.2019 року вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 19.04.2019 року в частині відмови у задоволення заяви про закриття провадження у справі, а справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Представник ініціюючого кредитора в судовому засіданні проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечував, просив залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Представники Фонду держмайна України та ГТУ юстиції у Київській області з приводу апеляційної скарги поклались на розсуд суду.

Представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Згідно ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

27.06.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України слід відмовити, а ухвалу господарського суду Київської області від 19.04.2019 року у справі № 911/3070/15 в оскаржуваній частині залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закону про банкрутство).

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/3070/15 про банкрутство ДУ Український дім фарфоро-фаянсової промисловості, провадження у якій порушено 12.08.2015 року за заявою КП Вишнівськтеплоенерго Вишневої міської ради Києво-Святошинського району.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.11.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги КП Вишнівськтеплоенерго Вишневої міської ради Києво-Святошинського району, КП Вишнівськводоканал Вишневої міської ради Києво-Святошинського району та ДПІ у Києво-Святошинському районі ГУ ДФС у Київській області.

Постановою господарського суду Київської області від 13.04.2016 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 року, боржника визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.10.2016 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016 та постанову господарського суду Київської області від 13.04.2016 у справі №911/3070/15 скасовано, а справу №911/3070/15 направлено на розгляд до господарського суду Київської області на стадію розпорядження майном в іншому складі суду.

В справі неодноразово розглядались звіти про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна.

12.02.2019 року до господарського суду надійшла заява Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про закриття провадження у справі.

В обґрунтування поданої заяви Міністерство зазначає, що балансова вартість майна боржника за результатами здійсненої оцінки становить 24 608 760,00 грн., що свідчить про можливість укладення в даній справі мирової угоди. Проте, з огляду на відсутність прийнятого комітетом кредиторів рішення щодо укладення з боржником мирової угоди, враховуючи особливості майнового статусу боржника, Мінекономрозвитку вважає, що подальше провадження у справі про банкрутство боржника не є можливим.

Як на підставу для закриття провадження у даній справі заявник посилається на положення п. 12 ч. 1 ст. 83 Закону про банкрутство та п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, оскільки, на його думку, по відношенню до боржника не передбачено можливості здійснення подальшої процедури банкрутства. На підтвердження своєї позиції Мінекономрозвитку долучено до заяви постанову Східного апеляційного господарського суду від 21.01.2019 року у справі № Б-19/30-06 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 15.01.2019 року у справі № 904/978/18.

За наслідками розгляду поданої Міністерством заяви ухвалою господарського суду Київської області від 19.04.2019 року у справі № 911/3070/15 у її задоволенні відмовлено.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції скаржник в апеляційній скарзі посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст. 83 Закону про банкрутство та статей 234, 236 ГПК України в частині законності та обґрунтованості прийнятої ухвали.

Переглядаючи в апеляційному порядку законність винесення оскаржуваної ухвали, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 1 ст. 83 Закону про банкрутство передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, якщо:

1) боржник юридична особа не внесена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

2) юридичну особу, яка є боржником, припинено в установленому законодавством порядку, про що є відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

3) у провадженні господарського суду є справа про банкрутство того ж боржника;

4) затверджений звіт керуючого санацією боржника в порядку, передбаченому цим Законом;

5) затверджена мирова угода в порядку, передбаченому цим Законом;

6) затверджений звіт ліквідатора в порядку, передбаченому цим Законом;

7) боржник виконав усі зобов`язання перед кредиторами;

8)до боржника після офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про його банкрутство не висунуто вимог;

9) згідно із законом справа не підлягає розгляду в господарських судах України;

11) господарським судом не встановлені ознаки неплатоспроможності боржника;

12) в інших випадках, передбачених законом.

Посилаючись на п. 12 ч. 1 ст. 83 Закону про банкрутство, як на підставу для закриття провадження у справі, Мінекономрозвитку вважає, що до боржника неможливе застосування подальшої процедури банкрутства, що, на його думку, підтверджується судовою практикою у справах № Б-19/30-06 і №904/978/18.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, посилання Міністерства на вищезазначену судову практику є помилковою, оскільки остання стосується боржників, на яких поширюється дія ч. 4 ст. 96 Закону про банкрутство, відповідно до якої положення цього Закону застосовуються до юридичних підприємств, що є об`єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, в частині санації чи ліквідації після виключення їх у встановленому порядку з переліку таких об`єктів.

Натомість, у даній справі боржник ДУ Український дім фарфоро-фаянсової промисловості Законом України Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації до таких об`єктів не віднесений.

Відповідно до матеріалів справи, судом не встановлено відсутність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство ДУ Український дім фарфоро-фаянсової промисловості, оскільки ухвала суду від 18.05.2015 року про порушення провадження у встановленому законом порядку не скасована, а отже є чинною.

Також, судова колегія зазначає, що у відповідності до вимог Закону про банкрутство до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів зобов`язані прийняти одне з таких рішень:

- схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації;

- відхилити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов`язання керуючого санацією підготувати план санації;

- подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і зобов`язання керуючого санацією підготувати план санації у разі його неподання боржником;

- подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури;

- подати до господарського суду клопотання про укладення мирової угоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 цього ж Закону у підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень:

- ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону;

- ухвалу про введення процедури санації та зобов`язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником;

- постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури;

- ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство;

- ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

Отже положеннями ст. 27 Закону про банкрутство встановлено, що господарський суд може прийняти рішення про закриття провадження лише на підставі рішення загальних зборів кредиторів.

Відповідного рішення зборів кредиторів боржника матеріали справи не містять, з огляду на що у суду відсутні правові підстави для закриття провадження у справі.

Посилання скаржника на затягування процедури банкрутства на стадії розпорядження майном, що за відсутності будь-якої реальної можливості переходу до наступних процедур банкрутства, призведе до порушення прав як боржника так і кредиторів а також понесення додаткових витрат, судом апеляційної інстанції відхиляються, оскільки суд, за наявності відповідних підстав, не позбавлений права з власної ініціативи розпочати процедуру ліквідації або санації боржника у відповідності до ст.27 Закону про банкрутство.

Інших підстав для закриття судом провадження у справі про банкрутство учасниками не наведено, з огляду на що місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.

Доводи апелянта щодо порушення судом приписів статей 234, 236 ГПК України в частині не зазначення мотивів, з яких відмовлено у задоволенні заяви, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржувану ухвалу прийнято у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є недоведеними, безпідставними, необґрунтованими та правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, з огляду на що підстав для її задоволення та скасування ухвали місцевого господарського суду від 19.04.2019 року в оскаржуваній частині не вбачається.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на ухвалу господарського суду Київської області від 19.04.2019 року у справі № 911/3070/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 19.04.2019 року у справі № 911/3070/15 в частині відмови в задоволенні заяви Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про закриття провадження у справі залишити без змін.

3. Копію постанови суду надіслати учасникам провадження у справі.

4. Справу повернути до господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст постанови підписано 08.07.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді Б.М. Грек

Б.В. Отрюх