ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" липня 2019 р. Справа № 903/334/19

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участі секретаря судового засідання Хомич О. В., розглянувши матеріали по справі № 910/334/19

за позовом Нововолинської міської ради, м. Нововолинськ

до Фізичної особи-підприємця Шпура Миколи Олександровича, м. Нововолинськ

про стягнення 232 810 грн. збитків,

за участю представників:

від позивача: Кухарук С.В. - головний спеціаліст (дов. № 01-67/970 від 11.06.2019),

від відповідача: Лавренчук О.В. - адвокат (ордер серія ВЛ №000,056399 від 03.06.2019),

В судовому засіданні була присутня прокурор відділу Прокуратури Волинської області Климюк Н. В.

в с т а н о в и в:

06.05.2019 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява № 01-67/760 від 02.05.2019 Нововолинської міської ради до Шпура Миколи Олександровича , в якій Нововолинська міська рада просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Шпура Миколи Олександровича 232 810 грн. збитків, завданих використанням земельної ділянки без правовстановлюючих документів, на підставі ст. 22 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 11.05.2019 було залишено позовну заяву Нововолинської міської ради без руху; встановлено Нововолинській міській раді строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання Господарському суду Волинської області протягом 10-ти днів з дня одержання цієї ухвали доказів про сплату судового збору; поштової квитанції на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

27.05.2019 Нововолинська міська рада на виконання вимог ухвали суду від 11.05.2019 подала до суду платіжне доручення № 267 від 22.05.2019 про сплату судового збору, накладну та фіскальний чек від 03.05.2019 на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

03.06.2019 на адресу суду від Нововолинської міської ради надійшло клопотання № 01-67/918 від 29.05.2019, в якому Нововолинська міська рада зазначає про те, що при формулюванні позовної заяви виникла технічна помилка: в переліку учасників справи відповідачем вказано Шпура Миколу Олександровича без зазначення його статусу як фізичної особи-підприємця; просить вважати відповідачем Фізичну особу-підприємця Шпура Миколу Олександровича.

Про пред`явлення вимоги до відповідача як до фізичної особи-підприємця, на думку позивача, свідчать: позовна вимога, сформульована у прохальній частині позовної заяви; обставини, зазначені в тексті позовної заяви; додані документи, зокрема, інформація з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Фізичної особи-підприємця Шпура М.О.

Ухвалою суду від 03.06.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом Нововолинської міської ради до Фізичної особи-підприємця Шпура Миколи Олександровича про стягнення 232 810 грн. збитків; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання було призначено на 03.07.2019.

В судовому засіданні 03.07.2019 прокурор повідомила про вступ прокурора у справу №903/334/19 та просила позов Нововолинської міської ради до Фізичної особи-підприємця Шпура Миколи Олександровича про стягнення 232 810 грн. збитків залишити без розгляду.

На обгрунтування вступу у справу прокурор посилається на те, що Нововолинською міською радою як представницьким органом допущено бездіяльність, оскільки впродовж тривалого часу відповідач користується земельною ділянкою без будь-яких правових підстав, проте міська рада не вирішує питання щодо звернення до суду з відповідним позовом про стягнення збитків за таке використання, внаслідок чого, завдається шкода міському бюджету. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, право приватної власності на об`єкти нерухомого майна у відповідача виникло ще у 2003 році.

Порушення чинного законодавства України, що стосуються коштів місцевого бюджету, підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визначається та гарантується місцеве самоврядування.

Несплата відповідачем орендної плати за користування комунальним майном є порушенням інтересів держави щодо забезпечення фінансової підтримки місцевого самоврядування, своєчасного і в повному обсязі надходження доходів до бюджетів усіх рівнів з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави й місцевого самоврядування.

Прокурор посилається на те, що фізична особа-підприємець з 2003 року використовує земельну ділянку по вул. Шахтарській, 43/7 в м. Нововолинську без правовстановлюючих документів, не сплачуючи жодних платежів за землю, а нарахування та затвердження завданих відповідачем збитків Нововолинською міською радою здійснено лише у 2018 році після втручання органів прокуратури; зазначає, що він звертається до суду з метою відновлення порушених інтересів держави та територіальної громади на своєчасне отримання коштів, зарахування до місцевого бюджету неодержаних доходів внаслідок порушення підприємцем Шпуром М.О. вимог земельного законодавства.

Також прокурор повідомила, що у провадженні Господарського суду Волинської області перебуває справа №903/328/19 за позовом заступника керівника Володимир-Волинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Нововолинської міської ради до фізичної особи-підприємця Шпура М.О. про стягнення 232810 грн. недоотриманих коштів за фактичне використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів (ухвала про відкриття провадження від 08.05.2019).

Прокурор вважає, що справи № 903/328/19 та № 903/334/19 пов`язані сторонами, предметом та підставами, у зв`язку з чим просить на підставі п. 3 ч. 1 ст. 226 ЦПК України провадження у справі № 903/334/19 закрити.

Представники позивача та відповідача проти вступу прокурора у справу заперечили.

Суд, розглянувши заяву прокурора про вступ останнього у справу, дійшов висновку про задоволення заяви та допуску прокурора до участі у справі з огляду на таке.

Відповідно до ч. З ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною 4 ст. 53 ГПК України встановлено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно зазначеної норми повноваження прокурора в здійсненні представництва інтересів держави обмежуються, адже можливість цього представництва перебуває в залежності від того, чи існує загалом суб`єкт владних повноважень, компетентний здійснювати захист інтересів держави у відповідній сфері (питаннях), та чи виконує він свої повноваження належним чином. При цьому одночасно прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні «інтереси держави», що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів.

Поняття «інтереси держави» з огляду на процесуальний аспект та особливості такого виду представництва держави органами прокуратури аналізував Конституційний Суд України (рішення від 8 квітня 1999 року № З-рп/99 в справі № 1-1/99), зазначивши, зокрема, про те, що:

- державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (абз. 2 п. 3 рішення);

- інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств (абз. 3 п. 4 рішення);

- із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (абз. 4 п. 4 рішення).

Частиною 1 ст. 13 Конституції України передбачено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією. Статтею 14 Конституції України визначено, що Земля є основним національним багатством, яке перебуває під особливою охороною держави.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" однією з форм місцевого самоврядування є представництво спільних інтересів територіальних громад сіл, селищ, міст через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Згідно з п.п.1 п. "б" ч. 1 ст. 33 зазначеного закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель.

Стаття 80 Земельного кодексу України відносить до суб`єктів права власності на землі комунальної власності територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Таким чином, органи місцевого самоврядування в особі сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів поєднують в собі охоронні (контрольні) функції та функції суб`єкта права власності з усіма притаманними йому правомочностями щодо володіння, користування та розпорядження об`єктом права власності.

Відповідно до ст. 12 Земельного Кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 116 Земельного кодексу України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ст. 122 Земельного кодексу України).

Отже, Нововолинська міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє спільні інтереси територіальної громади, здійснює відповідно до закону, від імені та в інтересах вказаної територіальної громади правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, землями в межах села.

Згідно із ст.ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, окрім інших об`єктів, належать земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом укладення рішень. Права органів місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Статтею 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що землі комунальної власності є матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 4 даного Закону закріплено основні принципи місцевого самоврядування, серед яких зокрема поєднання місцевих і державних інтересів.

Таким чином, в даному випадку інтереси держави збігаються з інтересами жителів територіальної громади.

Правовий режим земельних відносин, порядок і умови набуття та припинення права власності, а також права володіння, користування земельними ділянками, в тому числі й на правах оренди чи продажу оренди за результатами торгів, визначаються законами.

Відповідно до ст.69 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду місцевих бюджетів, що не враховуються при визначенні обсягу міжбюджетних трансферів, належать плата за землю, що зараховується до бюджетів місцевого самоврядування.

Порушення чинного законодавства України, що стосуються коштів місцевого бюджету підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визначається та гарантується місцеве самоврядування.

Несплата відповідачем орендної плати за користування комунальним майном є порушенням інтересів держави щодо забезпечення фінансової підтримки місцевого самоврядування, своєчасного і в повному обсязі надходження доходів до бюджетів усіх рівнів з метою їх подальшого використання для забезпечення завдань і функцій держави й місцевого самоврядування.

Вступаючи у справу, прокурор виходить з необхідності вирішення проблем суспільного значення, існування яких виправдовує застосування механізму стягнення недоотриманих коштів до бюджету міста. Безоплатне використання природного ресурсу землі ослаблює економічні основи місцевого самоврядування, що також потребує прокурорського реагування у межах наданої Конституцією України компетенції, тому прокурором обґрунтовано наявність підстав для вступу у справу.

Отже, саме з метою відновлення порушених інтересів держави та територіальної громади на своєчасне отримання коштів, зарахування до місцевого бюджету неодержаних доходів внаслідок порушення підприємцем Шпуром М.О . вимог земельного законодавства, прокурор вступає у справу.

В судовому засіданні 03.07.2019 представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про оголошення перерви в судовому засіданні з метою надання можливості підготувати відзив на позов. Також у клопотанні представник відповідача просить кореспонденцію по справі направляти за адресою представника.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим кодексом строку підготовчого провадження, зокрема, в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне клопотання представника відповідача задовольнити частково, відклавши підготовче засідання.

Керуючись ст. 53, п. 3 ч. 2 ст. 183, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

1. Заяву заступника прокурора області про вступ у справу задовольнити та допустити прокурора до участі у справі № 903/334/19.

2. Клопотання прокурора про залишення позовної заяви Нововолинської міської ради без розгляду вирішити в наступному судовому засіданні.

3. Відкласти підготовче засідання на "17" липня 2019 р. на 14:30 год.

4. Позивачу і відповідачу подати суду пояснення на клопотання прокурора про залишення позовної заяви Нововолинської міської ради без розгляду.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Якушева