РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.07.2019Справа № 910/541/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ковтуна С.А., дослідивши матеріали справи

за позовом комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради

(Київської міської державної адміністрації)

до фізичної особи-підприємця Рудиченка Артема Юрійовича

про про стягнення 9 241,06 грн.

Представники:

не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Рудиченка Артема Юрійовича про стягнення 9 241,06 грн., з яких: 5 839,68 грн. боргу, 928,71 грн. пені, 2 013,17 грн. інфляційних та 459,47 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № ДН-П-10117/0475 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі від 09.09.2015 (далі - Договір) в частині здійснення плати за облаштування та утримання місця торгівлі.

Суд своєю ухвалою від 25.01.2019 відкрив провадження у справі № 910/541/19 та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач позовні вимоги відхилив, виклавши свої заперечення у поданому суду відзиві. Відповідач зазначив, що позивачем не надавалося жодних послуг з передання в користування місця для розташування засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та послуг з облаштування та належного утримання місця. Окрім того, відповідач вказав, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б доводили, що позивачем дійсно було передано в користування місце для розташування засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та надано послуги з облаштування та належного утримання місця, передбачені статтею 3.2 Договору.

Відповідач подав до суду клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив стягнути з позивача 5000,00 грн. понесених ним витрат.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, одночасно подавши заяву про продовження строку для подання відповіді на відзив. Обґрунтовуючи заяву, позивач зазначив, що отримав відзив на позовну заяву напередодні святкових та вихідних днів 06.03.2019. Оскільки судом встановлений строк для подання позивачем відповіді на відзив до 18.02.2019, у позивача не було можливості подати відповідь на відзив у строки, встановлені судом.

За загальним правилом, заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом України (ч. 2 ст. 118 ГПК України). Частиною 2 статті 119 ГПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З метою забезпечення принципу змагальності (ст. 13 ГПК України), суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та продовжити йому процесуальний строк для подачі відповіді на відзив.

Позивач у відповіді на відзив зазначив, що доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке:

- на момент проведення торгів відповідачу достеменно була відома інформація про місце розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі;

- позивач забезпечив відповідачу можливість провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, облаштування та належне утримання місця, своєчасне вивезення сміття, прибирання території;

- відповідач систематично не виконував зобов`язання щодо сплати щомісячних платежів за облаштування та утримання місця і не підписав в бухгалтерії КП «Міський магазин» обов`язкових до підписання актів надання послуг;

- позивач належно виконав взяті на себе зобов`язання за Договором та, дотримуючись пунктів 2.5 та 4.2 Договору, підписав акти надання послуг, копії яких надаються разом з відповіддю на відзив;

- відповідачем було проігноровано повідомлення позивача про необхідність підписання актів наданих послуг та не було надано жодної відповіді;

- відповідач не звертався до позивача з вимогою дострокового розірвання Договору.

- Договір не визнавався в судовому порядку недійсним, щодо його істотних умов сторонами досягнуто згоди, відтак Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

29.03.2019 від відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідач просить продовжити йому строк на подачу заперечень на відповідь на відзив та врахувати дані заперечення під час розгляду справи. Відповідач зазначає, що відсутність акту огляду місця та фотофіксації місця свідчить про те, що позивачем не надавалося відповідачу місця для проведення підприємницької діяльності. Відповідач також стверджує, що копії 13 актів наданих послуг за період з 30.09.2015 по 09.09.2016, які були подані позивачем разом із відповіддю на відзив, не повинні прийматися судом до розгляду, оскільки ці докази не були подані у встановлений законом або судом строк, а відповідь на відзив не містить жодних пояснень щодо пропуску строку подання таких доказів. Окрім того, відповідач вважає, що надані позивачем копії актів наданих послуг жодним чином не доводять факт надання позивачем послуг, передбачених пунктом 3.2 Договору. Також відповідач зазначає, що він не отримував та не підписував жодних актів приймання-передачі послуг.

Розглянувши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

09.09.2015 комунальне підприємство «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (сторона 1) та фізична особа-підприємець Рудиченко Артем Юрійович (сторона 2), керуючись розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.04.2015 №300 «Про затвердження Порядку розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві», зареєстрованим в Головному територіальному управлінні юстиції у місті Києві 09 квітня 2015 р. за № 52/1163 (далі - Порядок), уклали договір № ДН-П-10117/0475 щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі (далі - Договір).

Договір був укладений з відповідачем як з переможцем торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі та об`єктів сезонної дрібнороздрібної торговельної мережі (далі - торги), процедура підготовки та проведення яких визначена Порядком. Організатором торгів виступав позивач.

Порядком передбачено, що для участі у торгах суб`єкт господарювання або уповноважені ним особи повинен внести гарантійний платіж в розмірі, визначеному в повідомленні про проведення торгів, яке оприлюднюється комунальним підприємством «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) на офіційному інтернет-порталі Київської міської державної адміністрації (http://kievcity.gov.ua) не менш ніж за 10 календарних днів до дня проведення торгів.

21.08.2015 відповідачем для участі в торгах був внесений гарантійний внесок у сумі 15000,00 грн.

Відповідно до п. 1.1 Договору, сторона 2 на підставі протоколу про результати торгів №13 від 07.09.2015 отримує можливість провадити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі, який розміщується у визначеному згідно з пунктами 1.2 та 1.3 цього Договору місці (далі - місце), відповідає вимогам, що зазначені у п. 1.4 Договору, та отримує послуги з облаштування і утримання місця, а сторона 2 надає послуги з облаштування та утримання місця на умовах, визначених цим Договором. Місце знаходиться за адресою: вул. Жмаченка Генерала, буд. 26 (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору, загальна плата за облаштування та утримання місця визначена за результатами торгів, затверджених протоколом про результати торгів №13 від 07.09.2015, складає суму 14 482,51 грн., в тому числі ПДВ - 2 896,50 грн., за дванадцять місяців.

Починаючи з дати укладення цього Договору плата за облаштування та утримання місця за один місяць складає суму в розмірі 1 206,87 грн., в тому числі ПДВ - 201,14 грн. (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 2.5 Договору, плата за облаштування та отримання місця, зазначена в п. 2.2 Договору, сплачується стороною 2 на рахунок сторони 1 щомісячно, починаючи з другого місяця дії цього Договору протягом перших п`яти календарних днів другого місяця у вигляді платежу в розмірі не менше, ніж плата за облаштування та утримання місця за місяць з обов`язковим підписанням акта приймання-передачі послуг з облаштування та отримання місця за місяць протягом п`яти робочих днів з дня настання наступного місяця.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє з 10.09.2015 до 10.09.2016, а в частині сплати стороною 2 плати за облаштування та утримання місця - до повного виконання своїх зобов`язань (п. 4.1 Договору).

Згідно з п. 2.6 Договору, гарантійний внесок, який був внесений стороною 2 для участі в торгах, першочергово зараховується як частина або вся сума авансового платежу, зазначеного в п. 2.7 Договору, а залишок, якщо залишився, зараховується як частина плати за цим Договором в наступний черговий платіж (наступні чергові платежі).

11.12.2015, тобто через три місяця після укладення Договору, відповідач звернувся до позивача із заявою про перенесення частини коштів з договору № ДН-П-10117 у сумі 7758,77 грн. на договір № СЛ-П-00211.

21.12.2015 позивач переніс кошти з договору № ДН-П-10117 у сумі 7758,77 грн. на договір № СЛ-П-00211.

Пунктом 3.1.3 Договору надано право позивачу в односторонньому порядку розірвати Договір при прострочені плати відповідачем протягом одного місяця з дня закінчення строку платежу.

Факт відсутності інших платежів, крім гарантованого внеску, що підлягав зарахуванню як авансовий платіж за Договором, сторонами визнається.

13.07.2016 позивачем було надіслано відповідачу лист-повідомлення № 59 від 13.12.2017 про заборгованість за Договором, в якому повідомлялось про те, що позивач на підставі п. 9.5 Договору розриває Договір в односторонньому порядку. Це повідомлення отримано відповідачем 20.07.2016. З урахуванням передбаченого п. 9.5 Договору десятиденного строку повідомлення іншої сторони до дати розривання Договору, останній є розірваний з 01.08.2016

Вирішуючи доведеність виконання Договору в частині забезпечення позивачем можливості відповідачу проводити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі за адресою: вул. Жмаченка Генерала, буд. 26 , суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов`язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Відповідно до п. 4.2 Договору, сторони підписують акт приймання-передачі послуг протягом п`яти робочих днів після закінчення кожного місяця протягом строку дії Договору. Оскільки надані позивачем акти приймання-передачі послуг не підписані відповідачем, на їх підставі не можна встановити факт надання позивачем послуг за Договором.

Незважаючи на те, що відповідачем не були підписані акти приймання-передачі послуг з облаштування та отримання місця, підписання яких сторонами є обов`язковим відповідно до п. 2.5 та п. 4.2 Договору, а також на відсутність в матеріалах справи доказів направлення відповідачу актів приймання-передачі послуг, фактичні дії позивача та відповідача після укладення договору дають підстави вважати, що сторони приступили до виконання Договору.

Зокрема, як зазначено вище, 11.12.2015 відповідача звернувся з заявою до позивача перенести частину коштів з договору № ДН-П-10117 у сумі 7758,77 грн. на договір № СЛ-П-00211. Оскільки інших коштів, ніж кошти гарантованого внеску, в рамках Договору відповідачем не було сплачено, викладене у заяві від 11.12.2015 прохання стосується саме цих коштів.

Отже, відповідач погодився, що решта частина гарантованого внеску у розмірі 7241,23 грн. є платежем в рамках викання Договору. З моменту укладення Договору до дати зазначеної вище заяви пройшло більше трьох місяців. Такі дії відповідача не тільки виражають його волю щодо виконання Договору, а й засвідчують його фактичне виконання сторонами протягом цього періоду. А тому відсутність акту огляду місця і фотофіксації місця не унеможливлюють встановлення судом виконання позивачем свого обов`язку щодо забезпечення можливості відповідачу проводити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі за адресою: вул. Жмаченка Генерала , буд. 26 . Дії відповідача, здійснені більше як через три місяця укладення Договору, щодо стану частини гарантованого внеску у розмірі 7241,23 грн. як платежу за Договором, свідчать про здійснення ним такої діяльності в рамках Договору, тобто викання свого обов`язку позивачем.

Ризики, які пов`язані з проведенням відповідачем підприємницьку діяльність, якщо за них не відповідає позивач, не є обставинами, які зумовлюють звільнення від внесення плати за Договором.

Отже, враховуючи вищезазначене, надані позивачем докази дають суду можливість встановити, що позивач виконав свій обов`язок щодо забезпечення можливості відповідачу проводити підприємницьку діяльність в засобі пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі за адресою: вул. Жмаченка Генерала, буд . 26 .

Відсутність доказів надсилання позивачем актів приймання-передачі послуг відповідачу не підтверджує факт ненадання позивачем послуг за Договором, рівно, як і відсутність акт огляду місця та фотофіксація місця. Інформація про місце розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі була відома позивачу на момент проведення торгів, тобто, до укладення Договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що відповідачем був внесений гарантійний внесок у сумі 15000 грн., з яких 7758,77 грн. позивач за заявою відповідача 21.12.2015 переніс з договору №ДН-П-10117 на договір № СЛ-П-00211, а також відсутність доказів щодо здійснення позивачем будь-яких інших оплат на виконання п. 2.5 Договору, відповідач не виконав зобов`язань з оплати послуг за Договором за березень - липень 2016 року, що складає 6034,35 грн (1206,86 грн. х 5). Водночас, заявлена позивачем сума є меншою 5 839,68 грн, у зв`язку з чим при вирішенні спору суд виходить з визначеної позивачем ціни позову.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з плати за облаштування та отримання місця на суму 5 839,68 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 5.1 Договору встановлено, що за несвоєчасну сплату платежів за облаштування та утримання місця сторона 2 сплачує на користь сторони 1 пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених платежів за облаштування та утримання місця за кожен день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

У відповідності зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Позивач заявив до стягнення 928,71 грн. пені, що розраховані з дотриманням визначеного ч. 6 ст. 232 ГК України строку. Оскільки жодною зі сторін у справі не зроблено заяви про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені, і здійснений позивачем розрахунок пені є вірним, до стягнення з відповідача підлягає 928,71 грн. пені.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов`язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 2 013,17 грн. інфляційних та 459,47 грн. 3% річних.

Позивач належним чином довів порушення його прав зі сторони відповідача.

Отже, обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 248 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю позов комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) до фізичної особи-підприємця Рудиченко Артема Юрійовича.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Рудиченко Артема Юрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь комунального підприємства «Міський магазин» виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (01004, м. Київ, вул. Басейна, буд. 1/2А; ідентифікаційний код 36927573)) 7 852,85 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 928,71 грн. пені, 459,47 грн. 3% річних, 1921,00 грн. судового збору.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана в порядку, передбаченому підпунктом 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України».

Суддя С. А. Ковтун