ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"24" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1122/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дімова А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40)

до відповідача: Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (65017, м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 9)

про стягнення 4 263,61 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

19.04.2019р. Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість за фактичну спожиту активну електроенергію за лютий-серпень 2018р. у сумі 2 455,25 грн, 1366,08 грн - пені, 131,62 грн - 3% річних, 310,66 грн - інфляційних витрат, а також судовий збір.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про порушення відповідачем умов укладених між сторонами договорів про постачання електричної енергії №52/412 від 01.03.2017р., від 11.05.2017р. та від 10.04.2018р. в частині повної та своєчасної оплати спожитої активної електричної енергії.

Окрім заявленої до стягнення суми заборгованості за спожиту активну електроенергію за лютий-серпень 2018р., позивачем також було нараховано відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 24.04.2019р. відкрито провадження у справі №916/1122/19 за правилами спрощеного позовного провадження, із призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на "22" травня 2019 р. о 10:40.

13.05.2019р. Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції було подано до суду клопотання про повернення позовної заяви з підстав порушення правил об`єднання позовних вимог, у задоволенні якого судом було відмовлено, оскільки укладені між сторонами договори, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги, регулюють одні і ті ж самі правовідносини між сторонами, за предметом, змістом, обсягом зобов`язань є типовими.

Крім того, 13.05.2019р. від відповідача до суду також надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано зайнятістю представника Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції в іншому судовому процесі, та клопотання про залучення додаткових документів до матеріалів справи.

Крім того, 16.05.2019р. суду від Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції надійшов відзив на позов, згідно якого відповідач зазначив, що оскільки матеріали справи не місять доказів того, що Позивачем виконано прийняті на себе зобов`язання за договором про надання послуг із електропостачання, з огляду на відсутність у залучених до матеріалів справи рахунках та актах за період з 2018 року підпису та печатки Відповідача, вимога про стягнення 2 455,25 грн. за фактично спожиту активну електроенергію за лютий-серпень 2018 року задоволенню не підлягає.

Також відповідач зазначає, що нарахування пені позивачем відбувалось поза межами строків, встановлених ст. 232 ГК України, та за різними договорами, що ніяким чином не могло бути об`єднано в одну позовну вимогу.

При цьому відповідач зазначає, що ним всі проплати за договорами здійснювались вчасно.

Підсумовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що оскільки позивачем не було надано доказів порушення Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції договірних зобов`язань, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

20.05.2019р. до суду від позивача надійшли заперечення на клопотання відповідача про повернення позовної заяви.

Ухвалою суду від 22.05.2019р. судом було відкладено розгляд справи №916/1122/19 на 12 червня 2019р. о 10 год. 45 хв.

У судовому засіданні 12.06.2019р., в якому був присутній представник відповідача, судом оголошено протокольну ухвалу про перерву до 24 червня 2019р. о 16 год. 30 хв., явку сторін визнано необов`язковою.

Ухвалою суду від 12.06.2019р. судом повідомлено Акціонерне товариство "Миколаївобленерго" про оголошення перерви у судовому засіданні до 24.06.2019р.

У судове засідання, призначене на 24.06.2019р., представники сторін не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їх відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно до ч. 6 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Як встановлено судом, 01.03.2017р., 11.05.2017р. та 10.04.2018р. між Публічним Акціонерним товариством "Миколаївобленерго" (нова назва Акціонерне товариство "Миколаївобленерго") (Постачальник) та Південним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (Споживач) було укладено договори про постачання електричної енергії № 52/412 (Договір 1 т.1 а.с.12-15, Договір 2 т.1 а.с.24-27 та Договір 3 т.1 а.с.32-35), відповідно до умов яких Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 4.0 кВт., а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з Умовами Договору. Точка продажу електричної енергії по кожному об`єкту Споживача визначається додатком №8 "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін".

Згідно п. 2.2.1. та п.2.2.2. договорів Постачальник зобов`язався виконувати умови цього договору, постачати споживачу електроенергію, як різновид товару, в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням умов розділу 6 цього договору (додаток №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу").

В свою чергу Споживач, згідно до п.2.3.3. договорів, зобов`язався оплачувати Постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків №10 "Порядок розрахунків" та №4 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії".

У відповідності до п.5 Додатку №4 до Договору 1 (т.1 а.с.19) Споживач зобов`язується 1 числа отримати підписаний та скріплений печаткою акт про прийняття-передавання товарної продукції за спожиту у календарному місяці електроенергію разом з рахунками на оплату у філії ПАТ "Миколаївобленерго" Миколаївського району.

Факт переходу Споживачу права власності на спожиту у календарному місяці електричну енергію підтверджується Актом про прийняття-передавання товарної продукції (п.6 додатку №4 до Договору 1).

Згідно додатку №10 до Договору №1 (т.1 а.с.21) розрахунковим вважається період з числа місяця, вказаного у додатку №4, до числа наступного місяця, вказаного у додатку №4. Закінченням розрахункового періоду вважається місяць, у якому споживач зобов`язаний надати Постачальнику дані про спожиту електричну енергію.

Відповідно до п.2 додатку №10 до Договору №1 Споживач до 20 числа здійснює плановий платіж у сумі вартості 100 % заявленого обсягу споживання електричної енергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. У випадку співпадання дати оплати з вихідним чи святковим днями, споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню. В день надання Акту про використану електричну енергію Постачальник надає Споживачу рахунок на здійснення планового платежу за активну та реактивну електроенергію та рахунки за фактично спожиту активну електроенергію і фактичне перетікання реактивної електроенергії за розрахунковий період. Якщо фактичне споживання електричної енергії (перетікання реактивної електроенергії) виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою планових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії (перетікання реактивної електроенергії) має бути сплачена протягом 10 операційних днів з дня отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію (перетікання реактивної електроенергії). Якщо фактичне споживання електричної енергії (перетікання реактивної електроенергії) виявиться меншим ніж очікуване, надлишкові кошти зараховуються як оплата наступних платежів.

Згідно п. 9.4. Договору 1 цей договір набирає чинності з моменту підписання і укладається на строк до 24.06.2019р. Відповідно до п.3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони домовились, що умови цього договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 01.01.2017р.

11.05.2017р. між сторонами по справі було підписано додаткову угоду до договору 1 (т.1 а.с.23), якою сторони дійшли згоди вважати розірваним договір №52/412 від 01.03.2017р. в частині постачання електричної енергії з 11.05.2017р., а в частині розрахунків договір діє до повного їх завершення.

Укладаючи договір 2 та договір 3, сторони погодили новий порядок розрахунків (додатки №10 до договорів 2 та 3).

Так згідно п. 1 додатків №10 до договору 2 та договору 3 (т.1 а.с.31, 42) розрахунковим вважається період з 01 числа місяця по 31 число цього місяця (або іншого останнього дня місяця) включно. Покази розрахункових засобів обліку відповідно до переліку об`єктів Споживача і точок комерційного обліку фіксуються Споживачем на останній календарний день місяця та оформлюються Актом про використану електричну енергію по наведеному у Додатку № 4 зразку у 2-х примірниках по одному для кожної сторони. Розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточні рахунки постачальника.

Відповідно до п. 2 додатку № 10 до Договору 2 та Договору 3 споживач протягом розрахункового періоду до 25 числа поточного місяця здійснює плановий платіж у розмірі вартості 100% заявленого обсягу споживання активної електричної енергії поточного розрахункового періоду на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. У випадку співпадання дати оплати з вихідним чи святковим днями, Споживач здійснює оплату у найближчий робочий день, що передує вихідному чи святковому дню. В день надання Акту про використану електричну енергію Постачальник надає Споживачу рахунок на здійснення планового платежу за активну та реактивну електроенергію та рахунки за фактично спожиту активну електроенергію і фактичне перетікання реактивної електроенергії за розрахунковий період.

Якщо фактичне споживання електричної енергії (перетікання реактивної електроенергії) виявиться більшим ніж очікуване, різниця між сумою планових платежів та вартістю фактично спожитої електроенергії (перетікання реактивної електроенергії) має бути сплачена протягом 10 операційних днів з дня отримання рахунків за фактично використану у розрахунковому періоді електричну енергію (перетікання реактивної електроенергії).

Якщо фактичне споживання електричної енергії (перетікання реактивної електроенергії) виявиться меншим ніж очікуване, надлишкові кошти зараховуються як оплата наступних платежів.

26.07.2018р. між сторонами по справі було укладено додаткову угоду до договору постачання електричної енергії №52/412 від 10.04.2018р. (т.1 а.с.46), якою сторони погодили вважати такий договір розірваним в частині постачання електричної енергії з 01.09.2018р., а в частині розрахунків договір діє до повного їх завершення. При цьому, укладаючи договір 3, сторони погодили, що умови цього договору застосовуються до правовідносин, що виникли з 01.01.2018р.

Крім того, підписуючи всі три договори, сторони встановили тривалість позовної давності по таким договорам у п`ять років (п.9.6. договорів).

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, на виконання умов укладених між сторонами договорів позивачем, починаючи з 01.01.2017р. на користь відповідача здійснювалось постачання електричної енергії, про що свідчать наявні в томі 1 справи №916/1122/19 акти про прийняття-передавання товарної продукції, акти про використану електричну енергію, а також виставлені відповідачу рахунки на оплату.

Звертаючись до суду з відповідною позовною заявою, позивач зазначив, що відповідачем поставлена електроенергія за договором 1 та договором 2 була оплачена в повному обсязі, однак з порушенням обумовлених сторонами строків.

В свою чергу отримана за договором 3 електроенергія відповідачем була оплачена лише частково, що призвело до наявності заборгованості за лютий-серпень 2018року у сумі 2 455,25 грн.

Відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Користуючись своїм процесуальним правом, відповідачем було подано заперечення на позовну заяву, викладені у відзиві (т.2 а.с.44-51).

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

З урахуванням викладеного, суд надає оцінку запереченням відповідача з урахуванням змісту відзиву на позов.

Так, заперечуючи проти позову, відповідач підтверджує отримання електроенергії за договором 1 та договором 2 та зазначає, що ним вчасно оплачувались виставлені позивачем рахунки.

Стосовно заборгованості за договором 3, відповідач вважає вимоги позивача про стягнення 2 455,25 грн. такими, що не підлягають задоволенню з огляду на недоведеність виконання позивачем прийнятих на себе зобов`язань за договором, внаслідок відсутності у наданих суду рахунках та актах за період з 2018 року підпису та печатки Відповідача.

Надаючи оцінку таким твердженням відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи рахунки, акти про використану електричну енергію та акти приймання-передавання товарної продукції (т.1 а.с.117-155), суд зазначає про неспроможність таких доводів, з огляду на наявність у відповідних документах прізвища однієї і тієї самої особи, її підпису та печатки підприємства відповідача на усіх актах про використану електричну енергію та актах прийняття-передавання товарної продукції.

Таким чином, наявні в матеріалах справи документи свідчать про обізнаність відповідача про обсяги спожитої електроенергії та їх погодження, без будь-яких зауважень, а отже має наслідком необхідність виконання прийнятих на себе зобов`язань за договором щодо сплати наданих послуг.

Заперечення відповідача щодо нарахування позивачем пені поза межами строків, встановлених ст. 232 ГК України, також не знайшли свого підтвердження у наданому позивачем розрахунку.

При цьому суд звертає увагу про незаявлення відповідачем клопотання про застосування строку позовної давності, а також погодження сторонами більш тривалого строку позовної давності - 5 років.

Жодних посилань щодо неправомірності розрахунку (наявності методологічних або арифметичних помилок) відповідач у відзиві не зазначив, контррозрахунку не надав.

Таким чином, оскільки наявність заборгованості Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції перед Акціонерним товариством "Миколаївобленерго" за договором №52/412 від 10.04.2018р. у розмірі сумі 2 455,25 грн. підтверджується матеріалами справи, а також враховуючи, що належних доказів, які б спростовували наявність такої заборгованості відповідач, згідно приписів ст.ст. 74, 76-77 ГПК України, суду не надав, суд вважає позовні вимоги Акціонерним товариством "Миколаївобленерго" в цій частині цілком обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Аналізуючи вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 1366,08 грн, 3 % річних у розмірі 131,62 грн та інфляційних втрат у сумі 310,66 грн, суд вказує наступне.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 4.2.1. Договорів за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком №10 "Порядок розрахунків", Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожній день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 3% річних та індекс інфляції.

Дослідивши наявні в матеріалах справи розрахунки пені, 3% річних та інфляційних втрат (т.1 а.с.156-165), з урахуванням погодження сторонами продовженого строку позовної давності до 5 років, а також неспроможності доводів відповідача щодо невиконання позивачем прийнятих на себе зобов`язань за договором 3, враховуючи, що жодний із розрахунків позивача відповідачем не спростований, суд погоджується з такими розрахунками, вважає їх вірними, а вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 1366,08 грн, 3 % річних у розмірі 131,62 грн та інфляційних втрат у сумі 310,66 грн такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги задоволення позову в повному обсязі, витрати по сплаті судового збору згідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232,233,236-238,240-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції (65017, м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 9, ) на користь Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, ) заборгованість у сумі 2 455 /дві тисячі чотириста п`ятдесят п`ять/ грн 25 коп., пеню у сумі 1 366 /одна тисяча триста шістдесят шість/ грн 08 коп., 3% річних у сумі 131 /сто тридцять одна/ грн 62 коп., інфляційні втрати у сумі 310 /триста десять/ грн 66 коп., а також судовий збір у сумі 1 921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01 липня 2019 р.

Суддя Ю.М. Щавинська