УХВАЛА

за результатами розгляду скарги

м. Київ

05.07.2019Справа № 910/23246/17

за скаргою на дії у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" від 10.04.2019 Приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича №910/23246/17 Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп"
до проПриватного акціонерного товариства "Київхімпостач" стягнення 2 847 216, 25 грн.
Суддя Підченко Ю.О. Секретар судового засідання Коновалов С.О.
Представники сторін: від позивача: Карпюк Л.Р. - представник за довіреністю;
від відповідача: від приватного виконавця:не з`явився; не з`явився.
ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 2 240 532, 49 грн. заборгованості за Договором про розробку проектної документації на нове будівництво № 25.1/07/2013 від 05.08.2013, 111 752, 00 грн. 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення виконання зобов`язання, 494 931, 76 грн. інфляційних втрат за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Підченко Ю.О.) від 06.04.2018 у справі № 910/23246/17 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 р. (повний текст складено 27.07.2018р.) у справі №910/23246/17 рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2018р. у справі №910/23246/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги ТОВ "Мегалайн Капітал Груп" у повному обсязі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегалайн Капітал Груп" 2 240 532, 49 грн. - заборгованість, 111 752, 00 грн. - 3% річних, 494 931, 76 грн. - інфляційних втрат, 42 708 грн. - судовий збір за подачу позовної заяви та 64 062,37 грн. - судовий збір за подачу апеляційної скарги.

14.08.2018 Господарським судом міста Києва на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 видано відповідний наказ.

10.04.2019 через відділ автоматизованого документообігу суду, моніторингу виконання документів (канцелярія) суду від Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" надійшла скарга на дії Приватного виконавця Виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича, у якій він просить суд скасувати арешт накладений приватним виконавцем Ляпіним Д.В. постановою про арешт майна (коштів) боржника від 06.04.2019 в межах виконавчого провадження № 57013286.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 відкладено вирішення питання про прийняття до розгляду скарги на дії Приватного виконавця до повернення матеріалів справи № 910/23246/17 до Господарського суду міста Києва.

11.06.2019 матеріалів до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали господарської справи № 910/23246/17.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 14.06.2019 скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 05.07.2019.

Представники відповідача та приватного виконавця в судове засідання 05.07.2019 не з`явилися, при цьому про розгляд скарги орган ДВС та боржник були повідомлені належним чином, про причини неявки в суд ДВС та боржник не повідомили.

Разом із тим, в силу ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" на дії Приватного виконавця округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, interalia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, no. 15729/07, від 05.07.2012).

Згідно з положеннями ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Водночас, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2019 у справі № 910/23246/17 (суддя Морозов С.М.) задоволено заяву ПрАТ "Київхімпостач" про розстрочку виконання рішення та розстрочене виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 24.07.2018 у справі № 910/23246/17 у частині стягнення заборгованості в розмірі 2 847 216, 25 грн строком на 1 рік рівними частинами.

Між тим, 06.04.2019 приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника в межах виконавчого провадження № 57013286, якою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику, в тому числі:

1) Право оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 , площею 4,2801 та. Право оренди відповідно до запису про інше речове право: 13039465 від

02.12.2015 року відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

2) Право оренди земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2 , площею 1,3673 га. Право оренди відповідно до запису про інше речове право: 10818789 від

15.08.2015 року відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно;

3) Право оренди земельної ділянки, кадастровий номер НОМЕР_3 , площею 0,2113 га. Строк дії до 29.12.2026 року. Право оренди відповідно до запису про інше речове право: 18417572 від 29.12.2016 року відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що належить боржнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Таким чином, виходячи з аналізу норм про розстрочку виконання рішення можна дійти висновку, що відповідною процесуальною дією суд надає можливість боржнику добровільно виконати судове рішення в межах встановлених в ухвалі суду термінів.

З урахуванням зазначеного, позивач вказує на те, що накладення постановою приватного виконавця від 06.04.2019 арешту на майно боржника є недоцільним та суперечливим по відношенню до розстрочки виконання судового рішення оскільки обов`язок виконання такого рішення настане в строк встановлений в ухвалі суду, відповідно накладення такого арешту є безпідставним з огляду на зміну порядку виконання основного зобов`язання.

Разом із тим, судом встановлено, що 11.05.2019 приватним виконавцем було подано до суду заяву № 57013286/938 від 11.05.2019 про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, у якій також міститься спільна заява позивача та відповідача у справі № 910/23246/17, у якій Сторони просять закінчити виконавче провадження № 57013286 та надали суду мирову угоду затверджену Сторонами.

Таким чином, оскільки Сторонами було укладено мирову угоду, у процесі виконання рішення, а також заявлено про закінчення виконавчого провадження № 57013286, в процесі якого приватним виконавцем прийнято спірну постанову від 06.04.2019, суд приходить до висновку, що підстави для визнання недійсною та скасування постанови про арешт майна (коштів) боржника від 06.04.2019 в межах виконавчого провадження № 57013286 - відсутні, а тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Частиною 3 ст. 343 ГПК України визначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 234, 339, 340, 341, 342, Господарського процесуального кодексу України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Приватного акціонерного товариства "Київхімпостач" від 10.04.2019 на дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Ляпіна Дмитра Валентиновича відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її прийняття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 10.07.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко