ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1183/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

без виклику представників сторін

розглянувши в порядку письмового провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», юридична адреса: 61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59; адреса для листування: 61093, м. Харків, вул. Петра Болбочана, 54, ;

до Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради, 61052, м. Харків, вул. Ярославська, 10, ;

про стягнення заборгованості за договором № 41GBКhz609-18 від 28.03.2018 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів у розмірі 108484, 06 грн.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради про стягнення заборгованості за договором № 41GBКhz609-18 від 28.03.2018 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів у розмірі 108484, 06 грн., з яких: 107450, 77 грн. - сума основного боргу; 953, 81 грн. - пеня; 79, 48 грн. - 3 % річних.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором № 41GBКhz609-18 від 28.03.2018 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів, а саме: щодо своєчасної та у повному обсязі оплати коштів за спожитий природний газ, у зв`язку із чим відповідачу нараховано пеню та 3 % річних. Здійснюючи правове обґрунтування позовних вимог посилається на ст. 256-258, 526-527, 611, 625 ЦК України, ст. 193, ГК України, ст. 3, 20, 24, 74, 91, 123, 129, 163, 164, 172 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов та заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачеві, згідно статті 251 ГПК України, встановлено строк 5 днів на подання до суду відповіді на відзив з дня його отримання.

Відповідач ухвалу господарського суду Харківської області від 23.04.2019 отримав 03.05.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 11.05.2019, однак у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України, відзиву на позов не надав, а відтак не скористався своїм конституційним правом на захист.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Строк розгляду справи № 922/1183/19 закінчується 24.06.2019.

Водночас, відповідно до наказу № 126-в від 16.05.2019 суддя Новікова Н.А. з 05.06.2019 по 28.06.2019 перебуває у відпустці, у зв`язку з чим, днем підписання рішення є перший день після відпустки судді, а саме: 01.07.2019.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

У ч. 1 ст. 174 ГК України закріплено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Згідно із положеннями ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

28.03.2018 між ТОВ «ХАРКІВГАЗ ЗБУТ» (постачальник) та Управлінням освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (споживач) укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41GBКhz609-18, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу газ природній, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором відповідно до ДК 021:2015-09120000-6 газове паливо (газ природний) (арк. справи 16-25).

Згідно з п. 11.1. Договору встановлено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін до 31.12.2018, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Крім того, 14.01.2019 сторони підписали Додаткову угоду № 15 до Договору, якою продовжили термін постачання природного газу споживачу з 01.01.2019 до 31.03.2019, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Згідно з п. 1.3. Договору (в редакції Додаткової угоди № 15 від 14.01.2019) постачальник здійснює протягом І кв. 2019 року постачання природного газу споживачу для власного споживання в обсязі 3,0 тим.куб.м. Загальна сума за І кв. 2019 року на момент підписання складає 38109, 36 грн.

Відповідно до п. 2.9.1. Договору встановлено, що за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний обсяг розподіленого (про транспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ,

Пунктом 2.9.2. Договору передбачено, що на підставі отриманих від споживача даних та/або даних оператора ГРМ постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником постачальника.

Згідно з п. 2.9.3. Договору споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання - передачі газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання - передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання - передачі газу.

За підсумками надання послуг з газопостачання у березні 2019 року сторонами підписано Акт № ХОЗ89007683 приймання-передачі природного газу від 31.03.2019, відповідно до якого позивач у березні 2019 року передав відповідачу 8, 578 тис.куб.м. природного газу, вартістю 107450, 77 грн. (арк. справи 28).

Відповідно до п. 4.2. Договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку:

- 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

- у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату вартості додатково заявлених обсягів газу в п`ятиденний строк після збільшення цього обсягу.

- остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Таким чином, відповідач повинен був перерахувати на поточний рахунок позивача до 10.04.2019 включно грошові кошти за спожитий природний газ у березні 2019 року.

Разом з тим, з оборотної - сальдової відомості по рахунку № 361 за період з 01.03.2019 по 19.04.2019 вбачається, що відповідачем не здійснено оплату за спожитий природний газ за березень 2019 року та заборгованість останнього складає 107450, 77 грн. (арк. справи 27).

Згідно п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За своєю правовою природою договір № 41GBКhz609-18 від 28.03.2018 є договором поставки, за яким продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 712 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором № 41GBКhz609-18 від 28.03.2018 виконав та передав у власність відповідача в березні 2019 року природний газ у обсязі 8, 578 тис.куб.м., вартістю 107450, 77 грн.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б свідчили про оплату отриманого природного газу.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги те, що відповідач не вчинив необхідних дій, передбачених сторонами у договорі та не розрахувався за переданий природний газ у визначений умовами договору строк (до 10.04.2019), суд дійшов висновку, що останній є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання за договором № 41GBКhz609-18 від 28.03.2018, а отже позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 107450, 77 грн. є правомірними, обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи і тому підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача пені за період прострочення з 11.04.2019 по 19.04.2019 у розмірі 953, 81 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 6.2.1 Договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період прострочення з 11.04.2019 по 19.04.2019 у розмірі 953, 81 грн., на предмет відповідності вимогам чинного законодавства, зокрема, ст. 253-255, 549 ЦК України, ст. 231, 232 ГК України, ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені є обґрунтованими, правомірними та правильно розрахованими.

Щодо стягнення з відповідача 3% річних за період прострочення з 11.04.2019 по 19.04.2019 у розмірі 79, 48 грн., суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Дослідивши поданий позивачем розрахунок 3 % річних за період прострочення з 11.04.2019 по 19.04.2019 у розмірі 79, 48 грн., судом встановлено правомірність та обґрунтованість нарахованих позивачем сум, а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень ст. 129 ГПК України та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1921, 00 грн. покладає на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 4, 13-15, 41-46, 80, 86, 129, 233, 237-241Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління освіти адміністрації Холодногірського району Харківської міської ради (61052, м. Харків, вул. Ярославська, 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/р НОМЕР_1 в АБ «Кліринговий дім» м. Київ - для оплати основного боргу, п/р 8 в АБ «Кліринговий дім» м. Київ - для оплати пені, 3 % річних, МФО 300647, ) заборгованість за спожитий природний газ по Договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41GBКhz609-18 від 28.03.2018 у розмірі 107450, 77 грн. - сума основного боргу, пеню у розмірі 953, 81 грн., 3 % річних - 79,48 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921, 00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст.ст. 256, 257 ГПК України з врахуванням п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текс рішення складено та підписано 01.07.2019.

Суддя Н.А. Новікова