У Х В А Л А

05 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 12/111-06

Провадження № 12-101гс19

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідачаКібенко О. Р.,

суддів: Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В., Власова Ю. Л., Гриціва М. І., Гудими Д. А., Данішевської В. І., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Князєва В. С., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ситнік О. М., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Яновської О. Г.,

перевіривши наявність підстав для передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 12/111-06

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Пасіпол» (далі - ТОВ «Пасіпол»)

до Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» (далі - БТІ)

про визнання права власності на будівлю та спонукання до певних дій

за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Крокуль-Плюс» (далі - ТОВ «Крокуль-Плюс»)

на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 26 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Господарський суд Полтавської області рішенням від 31 липня 2006 року у справі № 12/111-06 за позовом ТОВ «Пасіпол» до БТІ визнав за ТОВ «Пасіпол» право власності на реконструйовану адміністративно-господарську будівлю, загальною площею 641,2 кв. м, розташовану за адресою: вул. Фрунзе, 57, м. Полтава .

У лютому 2019 року особи, які не брали участі у справі: ОСОБА_3, ТОВ «Крокуль-Плюс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Крокуль» (далі - ТОВ «Крокуль») та ОСОБА_1 ,звернулися до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргоюна рішення Господарського суду Полтавської області від 31 липня 2006 року.

Східний апеляційний господарський суд ухвалою від 04 березня 2019 року поновив строк на апеляційне оскарження, відкрив апеляційне провадження та призначив справу до розгляду на 26 березня 2019 року.

26 березня 2019 року Східний апеляційний господарський суд на підставі пункту 3 частини першої статті 264 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) ухвалою закрив апеляційне провадження, вважаючи, що цим судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки скаржників не вирішувалися, а доводи апеляційної скарги зводяться до наявності спору щодо користування належного ТОВ «Пасіпол» та скаржникам майна на земельних ділянках, користувачами яких вони є.

У квітні 2019 року ТОВ «Крокуль-Плюс» звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 31 липня 2006 року та ухвалу Східного апеляційного господарського суду ухвалою від 26 березня 2019 року.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду ухвалою від 26 червня 2019 року на підставі частини шостої статті 302 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передав справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Однак Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для передачі справи на її розгляд згідно з частиною шостою статті 302 ГПК України з огляду на таке.

Обґрунтовуючи підставу передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду вказав, що за доводами касаційної скарги ТОВ «Крокуль-Плюс» суди у тому числі порушили правила суб`єктної юрисдикції, оскільки спір у цій справі стосуєтьсяспіввласників спірного майна, яких не залучено до участі у справі, яка має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Однак відповідні доводи касаційної скарги ТОВ «Крокуль-Плюс» про порушення правил юрисдикції наведені ним як підстави перегляду у касаційному порядку саме рішення Господарського суду Полтавської області від 31 липня 2006 року, тоді як Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в ухвалі від 26 червня 2019 року відкрив касаційне провадження за поданою касаційною скаргою щодо перегляду саме ухвали Східного апеляційного господарського суду ухвалою від 26 березня 2019 року про закриття апеляційного провадження, якою питання юрисдикції справи не вирішувалися.

Частиною першоюстатті 254 ГПК України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 264 цього ж Кодексу суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Закриваючи апеляційне провадження за скаргою ОСОБА_3 , ТОВ «Крокуль-Плюс», ТОВ «Крокуль» та ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції вказав на те, що вони не є учасниками справи та місцевим господарськими судом при ухваленні оскарженого рішення не вирішувалися питання про їх права, інтересита(або) обов`язки, оскільки позивач був власником приміщення і до моменту ухвалення оскаржуваного рішення, яким визнано право власності позивача на приміщення лише з урахуванням добудови; рішення суду першої інстанції не містить жодних тверджень та висновків із приводу скаржників апеляційної скарги, доводи яких зводилися лише до наявності між ними і позивачем спору щодо належного користування майном на земельних ділянках, користувачами яких вони є. Рішенням Господарський суд Полтавської області рішенням від 31 липня 2006 року, ухваленим у цій справі, визнав за ТОВ «Пасіпол» право власності на реконструйовану адміністративно-господарську будівлю, загальною площею 641,2 кв.м, розташовану за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе, 57 . На підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2004 року, укладеного між позивачем та ТОВ «Крокуль-Плюс» і посвідченого та зареєстрованого нотаріусом в реєстрі за № 3999, позивач став власником 15/100 частин нежитлових приміщень у цій будівлі, загальною площею 524,50 кв.м. Будівлю передано позивачу продавцемза актом приймання-передачі майна від 22 липня 2004 року. 28 серпня 2004 року ТОВ «Пасіпол» отримало від БТІреєстраційне посвідчення на придбану будівлю і після набуття права власності на неї здійснило заходи, направлені на приведення будівлі у належний стан. У цьому судовому рішенні, яке набрало законно сили і виконано шляхом реєстрації права власності на майно за позивачем, господарським судом надавалася оцінка власності лише ТОВ «Пасіпол» у межах цієї справи з огляду на предмет та підстави заявленого позову про визнання права власності на будівлю.

З касаційної скарги ТОВ «Крокуль-Плюс» вбачається, що ухвала про закриття апеляційного провадження оскаржується ним з підстав порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, а саме статті 264 ГПК України. При цьому скаржник вказує на помилковість висновків суду щодо відсутності порушених прав та інтересів ТОВ «Крокуль-Плюс», якого незаконно не залучено до участі у справі як співвласника спірного майна.

Касаційна скарга ТОВ «Крокуль-Плюс» містить також й інші доводи, в яких скаржник, серед іншого, зазначає про відсутність компетенції господарського суду щодо вирішення цього спору, що є нематеріальним по відношенню до БТІ, яке не є ані власником, ані співвласником майна чи землі. БТІ у цьому спорі не має ніяких стосунків з позивачем, спір про право відсутній, а також відсутні дозволи позивачу на будівництво чи оформлення землі, висновок експерта про стан будівлі, міцність цегли, технічної характеристики тощо, не досліджено проекту розподілу території та питання добудування котельної.

Втім, ці доводи стосуються суті позовних вимог, в той час, як предметом оскарження є процесуальний документ - ухвала суду про закриття апеляційного провадження, якою спір по суті не вирішувався. Крім того, такі доводи пов`язані з оцінкою судом доказів у справі, а не з юрисдикцією спору про визнання права власності на будівлю та спонукання до певних дій.

Передавши цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 302 ГПК України, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду помилково визначила підстави оскарження ТОВ «Крокуль-Плюс» ухвали суду апеляційної інстанції, оскільки у касаційній скарзі відсутні посилання на порушення правил предметної чи суб`єктної юрисдикції.

Відповідно до частини шостоїстатті 303 цього ж Кодексуякщо Велика Палата Верховного Суду дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, справа повертається (передається) відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті) для розгляду, про що постановляється ухвала. Справа, повернута на розгляд колегії (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.

З огляду на те, що наведені у касаційній скарзі ТОВ «Крокуль-Плюс» доводи щодо юрисдикції не стосуються оскарженого у цьому випадку судового рішення - ухвали про закриття апеляційного провадження, підстави для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, передбачені частиною шостою статті 302 ГПК України, відсутні.

Відтак, справу слід повернути відповідній колегії суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду для розгляду.

Керуючись статтями233-235, 301, 302, 303 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду

У Х В А Л И Л А:

Справу № 12/111-06 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пасіпол» до Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» про визнання права власності на будівлю та спонукання до певних дій за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Крокуль-Плюс» на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 26 березня 2019 року повернути відповідній колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. Р. Кібенко

Судді: Т. О. Анцупова В. С. Князєв

С. В. Бакуліна Л. М. Лобойко

В. В. Британчук Н. П. Лященко

Ю. Л. Власов О. Б. Прокопенко

М. І. Гриців Л. І. Рогач

Д. А. Гудима О. М. Ситнік

В. І. Данішевська О. С. Ткачук

Ж. М. Єленіна В. Ю. Уркевич

О. С. Золотніков О. Г. Яновська