РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2019Справа № 910/17727/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., за участі секретаря судового засідання Яценко Я. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали по справі №910/17727/18

за позовом Фірма "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю (вул.Провіанська, буд. 3, м.Київ, 04116, )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ІНДУСТРІЯ" (вул. Народного Ополчення, буд.1, м.Київ, 03151, );

2) Державного підприємства "СЕТАМ" (вул.Стрілецька, буд. 4-6, м.Київ, 01001, );

3) Міністерства юстиції України (ідентифікаційний код 00015622; м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13).

4)Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович (вул.Еспланадна, буд.32-В, м.Київ, 02000)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100, )

про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсними акти, скасування державної реєстрації

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Фірма "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ІНДУСТРІЯ", 2) Державного підприємства "СЕТАМ", 3) Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, 4) Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання недійсними прилюдних торгів, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсними акти, скасування державної реєстрації.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального провадження, підготовче засідання призначено на 02.04.2019.

22.03.2019 через відділ діловодства суду відповідач 1 подав відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечує та вказує, що позовні вимоги не підкріплені жодними належними доказами, мають штучний характер, власником нежитлових приміщень є відповідач 1.

01.04.2019 через відділ діловодства суду відповідач 4 подав відзив на позовну заяву обґрунтовуючи тим, що позивачем невірно визначено спосіб захисту, обставини викладені у позовній заяві не відповідають фактичним правовідносинам та вимогам ст. ЗУ «Про виконавче провадження», а наданий позивачем звіт про незалежну оцінку вартості майна - нежитлових приміщень №116, №118, №123, загальною площею 1558 м2 розташованих в житлово - офісному комплексі за адресою: м . Київ, вул.Провіантська , буд.3 , жодним чином нічого не доводить відносно вартості спірного нерухомого майна.

02.04.2019 через відділ діловодства суду позивач подав Заяву про зміну підстав позову.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю є власником нежитлових приміщень №116, №118, №123, вказане нерухоме майно було предметом договору застави від 21.07.2004 та було виставлено на продажу. Проте, при вчиненні дій підготовки торгів було допущено порушення п.п.5,9 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна, вартість майна була суттєво заниженою та відмінною від ринкової, що є суттєвою обставиною та впливає на права позивача. В зв`язку з чим позивач просить суд:

- визнати недійсними результати прилюдних торгів, які відбулися 09.11.2018 та оформлені протоколами електронних торгів №№368626,368627,368628 від 09.11.2018 ДП «Сетам»;

- визнати недійсними акти №55614130/8, №55614130/8-1, 55614130/8-2 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 13.11.2018;

- визнати недійсним свідоцтва про право власності, що видані приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. на підставі свідоцтва, що видані 12.12.2018 на нежитлові приміщення №116, №118, №123;

- скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ «Транс Індустрія» на нежитлові приміщення №116, №118, №123.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2019 відкладено підготовче засідання на 23.04.2019.

15.04.2019 через відділ діловодства суду відповідачем 2 подано відзив на позовну заяву в якому вказує на безпідставність позовних вимог, встановлення іншої вартості нежитлових приміщень відповідно до звіту ТОВ «МЮК «Соломон-груп» не доводить порушення прав позивача, оскільки ціна майна, що виставляється на торги з метою примусового продажу, є відмінною від ринкової вартості та залежить від попиту (пропозицій) учасників торгів. Дії державного виконавця у виконавчому провадженні, у тому числі щодо визначення вартості майна боржника, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

16.04.2019 через відділ діловодства суду позивачем подано заяву про заміну співвідповідача та залучення третьої особи.

23.04.2019 через відділ діловодства суду відповідач 1 подав заяву з процесуальних питань, позивач подав відповідь на відзив, Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" подало клопотання про долучення до участі у справі третьої особи.

Ухвалами від 23.04.2019, залучено Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів. Продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Відкладено підготовче засідання у справі № 910/17727/18 на 21.05.19, замінено первісного відповідача - Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України належним відповідачем - Міністерством юстиції України.

16.05.19 через відділ діловодства суду позивачем подано заперечення щодо процесуальних питань.

17.05.2019 через відділ діловодства суду Акціонерне товариство "Укрсоцбанк" подало пояснення (відзив) на позовну заяву Фірми "Т.М.М." - товариство з обмеженою відповідальністю.

Ухвалою від 21.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2019.

Представник позивача в судовому засіданні 25.06.2019 підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, представники відповідачів 1,4 проти позову заперечили.

Представники відповідачів 2,3 в засідання суду 25.06.19 не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 25.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Як стверджує позивач у позовній заяві, Фірма «Т.М.М.» - Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - позивач) відповідно до Свідоцтв про право власності, що видані Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації є власником нежитлових приміщень: нежитлового приміщення № 116, загальною площею 1414,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3 ; -нежитлового приміщення № 123 , загальною площею 72,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3 ; нежитлового приміщення № 118, загальною площею 71,0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофієвої), 3 .

Назначене вище нерухоме майно є предметом Договору застави від 21.07.2004 року з численними порушеннями чинного законодавства України було виставлене на продаж в порядку, що передбачений Законами України «Про виконавче провадження», «Про іпотеку», а також Порядку реалізації арештованого майна, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 N 2831/5.

20.12.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Осипенком Д.О., для задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» за кредитним договором №252-СВ від 04.03.2004, вчинено виконавчий напис №7858 про звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом договору застави від 21.07.2004 року. Зокрема, звернуто стягнення на наступне майно: квартиру №111, що складається з шести кімнат, загальною площею 359,3 кв.м., жилою площею 122,60 кв.м., яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3 ; квартиру №114 , що складається з восьми кімнат, загальною площею 749,90 кв. м. , жилою площею 359,90 кв.м . , яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3 ; нежитлове приміщення № 116 , загальною площею 1 414,4 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, Галі Тимофєєвої, будинок 3 ; нежитлове приміщення № 118 , загальною площею 7,10 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3 ; нежитлове приміщення № 123 , загальною площею 72,6 кв.м., яке розташоване за адресою: Київ, вул. Галі Тимофєєвої, будинок 3 .

Згідно протоколів електронних торгів №№ 368626, 368627, 368628 від 09.11.2018 Державного підприємства «СЕТАМ», переможцем торгів стало ТОВ "ТРАНС ІНДУСТРІЯ" (надалі - відповідач 1).

Право власності на нерухоме майно, а саме: нежитлове приміщення №116, загальною площею 1414,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої),3 ; нежитлове приміщення № 123, загальною площею 72,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3 ; нежитлове приміщення № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої) - 12.12.2018 року 23.11 годин було зареєстровано за ТОВ "ТРАНС ІНДУСТРІЯ".

Як вбачається з інформації, що міститься в Державному реєстрі прав на нерухоме майно нежитлове приміщення №116, загальною площею 1414.4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої) 3 ; нежитлове приміщення № 123, загальною площею 72.6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої), 3 ; нежитлове приміщення № 118, загальною площею 71.0 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Провіантська (Галі Тимофєєвої) , зареєстровані за ТОВ "ТРАНС ІНДУСТРІЯ" приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. на підставі Свідоцтв, що видані 12.12.2018 року.

З урахуванням заяви про зміну підстав позову, спір у справі виник у зв`язку з незгодою позивача з результатами електронних торгів від 09.11.2018, які оформлені протоколами №368626, 368627, 368628, у зв`язку з відчуженням майна.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо вимог про визнання результатів електронних торгів недійсними.

Статтею 204 Цивільного кодексу України встановлено презумпцію правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частиною третьою статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно із Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 року (далі - "Порядок"), організатор електронних торгів, за фіксованою ціною (далі - Організатор) - державне підприємство, яке належить до сфери управління Міністерства юстиції України та уповноважене на здійснення заходів із супроводження програмного та технічного забезпечення центральної бази даних системи електронних торгів, збереження та захисту даних, що містяться у ній, публікації повідомлень про безоплатне передання нереалізованого конфіскованого майна, забезпечення та реалізації майна і виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

В позовній заяві позивач вказує, що у повідомленнях про проведення електронних торгів розміщених у місцевих засобах інформації, визначено лише дату, час, адресу та площу нежитлових приміщень, які є предметом торгів, що не дозволяє потенційним покупцям отримати достатню інформацію про предмет торгів та це безпосередньо впливає на їх зацікавленість у придбанні такого майна за найвищою ціною.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 43 Закону України "Про іпотеку" Організатор прилюдних торгів не пізніше ніж за 15 робочих днів до дня початку прилюдних торгів публікує в місцевих друкованих засобах масової інформації за місцезнаходженням предмета іпотеки, а у разі проведення електронних торгів - також на веб-сайті проведення електронних торгів, повідомлення про проведення таких торгів. У повідомленні зазначається інформація про день, час, місце проведення прилюдних торгів, опис предмета іпотеки, що підлягає продажу, місце, де можна отримати додаткову інформацію про умови проведення прилюдних торгів та іншу необхідну інформацію.

Як вбачається із публікацій інформаційних повідомлень про проведення спірних торгів

за лотами № 297974, № 297978, № 297982 у газетах "Метро.ком.юа" № 64 (565) від 20.08.2018 і та "Улюблена газета українців" № 352 від 20.08.18-05.09.18 р., у цих повідомленнях зазначено дату торгів, описано предмети іпотеки, вказано номера лотів та посилання на офіційний Веб-сайт ДП "СЕТАМ", на якому можна отримати додаткову інформацію про умови проведення торгів та іншу необхідну інформацію.

Як вказує позивач, інформаційні повідомлення не містять інформації про порядок ознайомлення з майном, фактичну адресу зберігання, адресу зберігання майна, час для ознайомлення, призначення об`єкта, встановлені обмеження, відомості про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення (її правовий режим та розмір), та її кадастровий номер.

Разом з тим, як вбачається із роздруківок із офіційного Веб-сайту ДП "СЕТАМ", копії яких містяться в матеріалах справи, щодо порядку та умов проведення торгів, в інформаційних повідомленнях про проведення торгів за лотами № 297974, № 297978, № 297982 зазначено відомості про зберігання, його контактний номер телефону, за яким можна було дізнатися інформацію про фактичну адресу зберігання майна, час для ознайомлення, зазначено місцезнаходження майна тощо.

До того ж, відповідно до пунктів 3 і 4 розділу II Порядку Виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна

проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;

копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Не підлягає передачі на реалізацію майно, щодо якого наявний письмовий висновок експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зносу, пошкодженням або в разі, якщо витрати, пов`язані зі зверненням на таке майно стягнення, перевищують грошову суму, за яку воно може бути реалізовано.

Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна.

У разі встановлення відповідності заявки на реалізацію арештованого майна та доданих документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує таку заявку (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу II цього Порядку, Організатору в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Приватний виконавець самостійно формує і перевіряє заявку та документи щодо передання майна на реалізацію на відповідність вимогам законодавства та після встановлення відповідності документів таким вимогам підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього 7 грядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її разом із документами, передбаченими абзацами четвертим-восьмим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет приватного виконавця для внесення інформації про проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) до Системи.

Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам. передбаченим пунктом 2 цього розділу. Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Отже, державне підприємство "СЕТАМ" розміщує інформацію в системі електронних електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної

виконавчої служби чи приватним виконавцем. При цьому жодним нормативно - правовим актом України не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна.

Так, відповідачем 2 було розміщено ту інформацію в системі електронних торгів, яка зазначена у заявках на реалізацію арештованого майна у ВП № 55614130 . До того ж, відсутність інформації про призначення об`єкта, встановлені обмеження, про земельну ділянку, на якій розташоване нежитлове приміщення, жодним чином не впливає на результат торгів.

Позивач стверджує, що вартість спірного майна є суттєво заниженою відповідно до висновків суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВ "Приватна експертна служба". При цьому Позивач посилається на звіт ТОВ "Міжнародна юридична компанія "СОЛОМОН-ГРУП".

Однак зазначений звіт ТОВ "Міжнародна юридична компанія "СОЛОМОН-ГРУП" не може братися судом до уваги з огляду на наведене нижче.

Оцінка вартості майна відповідно до висновків суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ТОВ "Приватна експертна служба" проводилась з урахуванням примусової реалізації майна в межах виконавчого провадження, для визначення початкової вартості нежитлових приміщень, для їх реалізації, як арештованого майна, шляхом проведення електронних торгів, у той час як звіт ТОВ "Міжнародна юридична компанія " Соломон-ГРУП" не враховує факт арешту і примусової реалізації зазначеного майна, вимушені умови продажу тощо.

Таким чином, встановлення іншої вартості зазначених вище нежитлових приміщень відповідно до звіту ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Соломон-Груп» не доводить порушення прав позивача, оскільки ціна майна, що виставляється на торги з метою примусового продажу, є відмінною від ринкової вартості та залежить тільки від попиту (пропозицій) учасників торгів.

До того ж, як вбачається із роздруківок із офіційного Веб-сайту ДП "СЕГГАМ" щодо заявок на участь у торгах за лотами № 297974, № 297978, № 297982, лише одним учасником була зроблена цінова пропозиція придбати спірне майно за стартовою ціною.

Крім того, у постанові від 02.05.2018 р. у справі № 910/10136/17 Верховний Суд дійшов висновку, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином.

Цей висновок узгоджується і з нормами ст. ст. 650. 655 та ч. 4 ст. 656 Цивільного кодексу України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедури прилюдних торгів.

Таким чином, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі - продажу, а відтак така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 215 ЦК України).

Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є

недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними

є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів.

Законом України "Про виконавче провадження", в редакції на час проведення торгів, встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників, інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження.

У відповідності до ч. 1 ст. 61 ЗУ "Про виконавче провадження" реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 затверджено Порядок реалізації арештованого майна (Порядок), яким визначено правила проведення прилюдних торгів.

Аналіз положень "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII свідчить, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна.

Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.10.2012 у справі №6-116цс12 та постановах Верховного Суду, зокрема, від 14.02.2018 у праві №490/5475/15.

Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, у тому числі щодо визначення вартості майна боржника, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Крім того, Верховний Суд України у своїй постанові від 13.04.2016 у справі № 6- 2988цс15 приходить до правового висновку, що головною умовою, яку повинні встановити

суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки як недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Таким чином, враховуючи викладене, доводи позивача про вчинення порушень з підготовки торгів, реалізація майна боржника за заниженою ціною є безпідставні, не підтверджуються матеріалами судової справи та матеріалами виконавчого провадження.

Щодо інших заявлених позовних вимог.

Пунктом 13 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Тобто, вимоги щодо скасування реєстрації права власності на майно та недійсності документів, а саме актів про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва у тому числі свідоцтва про право власності розглядаються господарським судом у випадку, якщо такі позовні вимоги є похідними від спору щодо такого майна. Таким вимогам повинні передувати вимоги щодо оскарження правочину або рішення, якими було порушено майнове право позивача.

Слід звернути увагу, що саме по собі свідоцтво про право власності на нерухоме майно посвідчує наявність відповідного права і не породжує, не змінює і не припиняє певні права та обов`язки, тобто не є правочином. Свідоцтво видається на підтвердження права, яке вже виникло.

Отже, приймаючи до уваги висновки суду про правомірність прилюдних торгів, похідні вимоги про визнання недійсним актів про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва на право власності, та скасування державної реєстрації , задоволенню не підлягають.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Однак, позивач, у порушення наведених приписів процесуального законодавства, не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували правомірність заявлених ним позовних вимог.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 86, 129, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 09.07.2019.

Суддя Н.І.Ягічева