ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.07.2019 Справа № 905/1013/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Чернової О.В. при секретарі судового засідання Шакуровій І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь Донецької області

до відповідача Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця, м. Лиман Донецької області

про стягнення збитків у вигляді вартості недостачі вантажу у розмірі 8 447,04 грн., -

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Приватне акціонерне товариство Металургійний комбінат Азовсталь, м. Маріуполь Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця ПАТ Українська залізниця, м. Лиман Донецької області про стягнення збитків у вигляді вартості недостачі вантажу у розмірі 8 447,04 грн.

В обґрунтування вимог позивач посилається на збитки понесені ним у зв`язку незбереженням вантажу при перевезенні, прийнятого залізницею до перевезення за досильною накладною №47047584, які підтверджені складеним комерційним актом №484809/221 від 17.06.2018р. до вагону №52372588.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст. 267 Цивільного кодексу України, ст.ст. 20, 173, 174, 193, 224, 225, 306-308 КГ України, ст.ст. 110,113-115, 129 Статуту залізниць України, ст. ст. 4, 20, 161, 162, 171 Господарського процесуального кодексу України.

З дотриманням приписів ст.6 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1013/19 визначено суддю Чернову О.В.

Ухвалою судді господарського суду Донецької області від 07.06.2019р. позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі №905/1013/19.

У судове засідання 04.07.2019. представник позивача не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не надав, про дату та час судового засідання повідомлений належним.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ч.1 ст. 178 та ч.3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а неявка належним чином повідомленого відповідача і ненадання ним витребуваних документів враховуючи достатність наданого судом часу для реалізації процесуальних прав останнім у світлі приписів ст.ст. 13, 42, ч.1,3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України істотним чином не впливають на таку кваліфікацію.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази в порядку ст. 210 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2018 року зі станції Авдіївка Донецької залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці Приватним акціонерним товариством «АКХЗ» (вантажовідправник) відправлено до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (вантажоодержувач) згідно залізничної накладної №50188341 кокс доменний, навал у вологому стані.

Згідно відомості вагонів до залізничної накладної №50188341 від 11.06.2018р. зазначено 10 вагонів (№ 56357742 маса нетто 46750кг., №56358468 маса нетто 50100кг., №52373529 маса нетто 47950кг., №55422229 маса нетто 48400кг., №52367034 маса нетто 49050кг., 66388901 маса нетто 42050кг., №52179975 маса нетто 47950кг., №52371507 маса нетто 42600кг., №56288020 маса нетто 50150, №52372588 маса нетто 50200 кг.).

15.06.2018р. на станції Пологи Придніпровської залізниці на станцію Сартана Донецької залізниці начальником станції відправлено до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (вантажоодержувач) згідно досильної залізничної накладної №47047584 кокс доменний.

Згідно відомості вагонів до залізничної накладної №47047584 від 15.06.2018р. у вагоні №52372588 відповідачем вказано масу вантажу 50200 кг.

Як свідчить розділ 26 вищевказаної накладної, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (100 т), заводський №07260RSM.

Правильність внесених відомостей до вищезазначеної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

16.06.2018р. вагон №52372588 прибув на станцію Сартана Донецької залізниці. На підставі акту загальної форми №32492 від 16.06.2018р., на зазначеній станції було здійснено комісійне переважування вагону на справних 150-т вагах вантажоотримувача, повірених 08.09.2017р., за результатами якого був складений комерційний акт №484809/221 від 17.06.2018р., оригінал якого наявний в матеріалах справи.

Згідно до комерційного акту №484809/221 від 17.06.2018р. за документом зазначена вага: нетто 50200 кг, тара 24000кг. При переваженні виявилось: брутто не зазначено, нетто 48100 кг, тара 24000 кг, що менше ваги у накладній на 2100 кг. Вагон переважувався двічі, результат не змінився. За документом погрузка насипом, маркування двома поздовжніми лініями, вздовж вагона вапном. Фактічес, погрузка вище рівня ортов 40 см, шапкою, вантаж маркування над 1-3 люками, по ходу поїзда, виїмка, довжина 3,5 м, ширина 1,5 м, вглиб 50см. У місці виїмки маркування відсутнє.

Комерційний акт з боку залізниці підписано належними особами.

Таким чином, комерційним актом №484809/221 від 17.06.2018р. встановлено, що нестача у вагоні №52372588 складає 2100 кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірному вагоні виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути з відповідача збитки у вигляді нестачі у розмірі 8 447,04 грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 2% маси нетто вантажу).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Ст.23 Закону "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред`явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред`явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Положеннями Статуту визначено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ч. 1 ст. 114 Статуту).

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

В матеріалах справи наявні рахунок-фактура №92059964 від 11.06.2018р. та акт прийому-передачі №92059964 від 11.06.2018р., згідно договору №107/16Сб від 01.02.2016р., що засвідчує передання Приватним акціонерним товариством "Авдіївський коксохімічний завод" Приватному акціонерному товариству «Металургійний комбінат «Азовсталь», у тому числі, вантаж за залізничною накладною №50188341 від 11.06.2018р., на загальну суму до сплати 50 000 000,00 грн. з ПДВ, із визначенням постачальника - ПрАТ «Авдіївський коксохімічний завод», вантажоотримувача - ПрАТ « Металургійний комбінат «Азовсталь".

З огляду на таке, суд приймає рахунок-фактуру №92059964 від 11.06.2018р., як документ відправника, які підтверджують кількість та вартість відправленого вантажу у розумінні ч.1 ст.115 Статуту залізниць України.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у накладній у графі 20 найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж був відправлений у вологому стані.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у розмірі 8 447,04 грн.

Розрахунок вартості 1 тони вантажу у вагоні №52372588 здійснений позивачем на підставі акту прийому-передачі №92059964 від 11.6.2018р. та рахунка-фактури №92059964 від 11.06.2018р., з яких вбачається, що вартість 1 тони коксу доменного за накладною №50188341 від 11.06.2018р. складає 7 707,16 грн. без ПДВ.

Перевіривши арифметичний розрахунок збитків у вигляді нестачі у розмірі, зазначеному позивачем, суд дійшов висновку, що їх розмір є арифметично вірним, з огляду на що позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі, заявленому позивачем.

За таких обставин, господарський суд вважає, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Металургійний комбінат «Азовсталь" до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення збитків у вигляді нестачі у розмірі 8 447,04 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності до вимог п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст. 7, 13, 42, 86, 123, 129, 210, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м. Маріуполь Донецької області до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», м. Лиман Донецької області про стягнення збитків у вигляді вартості недостачі вантажу у розмірі 8 447,04 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (84440, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд.1; ) збитки у вигляді вартості недостачі вантажу у розмірі 8 447,04 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення через Господарський суд Донецької області в порядку, передбаченому розділом ІV ГПК України.

Суддя О.В. Чернова

Повний текст рішення складено та підписано 04.07.2019 року.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/