РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2019Справа № 910/4211/19
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Трофименко Т.Ю., при секретарі судового засідання Ваховській К.А., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" (02660, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, б. 23, кім. 723)

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 462 852,00 грн

Представники сторін:

від позивача: Завалишин Ю.О.,

від відповідача: Костенко І.А, ОСОБА_1 (директор)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" про стягнення штрафних санкцій у розмірі 462 852,00 грн., з яких: 255 162,00 грн - пеня та 207 690,00 грн - штраф.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язань з виконання робіт за Договором № Л/Е-18974-НЮ від 12.10.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.0.2019 відкрито провадження у справі №910/4211/19, підготовче засідання призначено на 13.05.2019.

26.04.2019 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

10.05.2019 через загальний відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

В підготовче засідання 13.05.2019 з`явилися представники сторін.

Без виходу до нарадчої кімнати Судом оголошено перерву у підготовчому засіданні на 29.05.2019 та встановлено відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив до 20.05.2019.

21.05.2019 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

В підготовче засідання 29.05.2019 з`явилися представники сторін.

У підготовчому засіданні Судом вчинено всі дії, визначені частиною другою статті 182 Господарського процесуального кодексу України, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

За результатами підготовчого засідання 29.05.2019 Судом постановлено ухвалу, занесену до протоколу судового засідання, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.06.2019.

В судове засідання 12.06.2019 з`явилися представники сторін.

Без виходу до нарадчої кімнати Судом оголошено перерву у судовому засіданні до 01.07.2019.

В судовому засіданні 01.07.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 01.07.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

12.10.2018 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" (підрядник) укладено Договір № Л/Е-18974/НЮ (надалі також - Договір), за умовами п. 1.1 якого замовник доручає, а підрядник зобов`язується за власний рахунок виконати у встановлений строк роботи по об`єкту «Технічне переоснащення тягових підстанцій Клепарів (Заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)», а Замовник зобов`язаний після затвердження Акту здачі-приймання робіт, прийняти надані роботи і оплатити Підряднику їх вартість відповідно до умов цього договору.

За приписами п.п. 1.2-1.4 Договору, зміст та обсяги робіт по договору визначаються договірною ціною по об`єкту «Технічне переоснащення тягових підстанцій Клепарів (Заміна вимикачів, роз`єднувачів ПО кВ, ТС-110)» складеними у відповідності ^ вимогами ДСТУ (Додаток № 1).

Обсяги закупівлі робіт можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника.

Місце виконання робіт по об`єкту: м. Львів вул. Шевченка, 31.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору, загальна вартість Договору визначається Договірною ціною (Додаток 1), який є невід`ємною частиною Договору і становить 2 967 000,00 грн. (з ПДВ) (два мільйона дев`ятсот шістдесят сім тисяч грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ ПДВ 494 500,00 грн. (чотириста дев`яносто чотири тисячі п`ятсот грн. 00 коп), 2 472 500,00 грн. ( без 11ДВ) (два мільйона чотириста сімдесят дві тисячі п`ятсот грн. 00 коп).

Ціна Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін.

Згідно з умовами п.п. 4.1, 4.2 Договору, строк виконання робіт по об`єкту становить 80 днів і визначається Календарним планом виконання робіт (Додаток № 2) передбачених Договором та який є невід`ємною частиною Договору.

Датою завершення виконання робіт вважається дата їх прийняття Замовником.

Згідно з положеннями п.п. 5.1-5.5 Договору, розрахунки за виконані роботи здійснюються в наступному порядку:

Розрахунки між Сторонами проводяться в національній валюті України в гривні в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Підрядника.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються Замовником на підставі документів про фактичні обсяги поставки обладнання, виконаних робіт та їх вартість:

- Накладна на обладнання;

- Акт приймання виконаних будівельних робіт (типова форма КБ-2в);

- Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (типова форма КБ-3).

Типові форми КБ-2в та КБ-3 складаються і підписуються Підрядником та передаються Замовнику. Замовник перевіряє вказані документи і, в разі відсутності зауважень, підписує їх.

Розрахунки за виконані роботи здійснюються протягом 30 банківських днів з дати підписання Сторонами Актів здачі-приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма КБ-3), (але не раніше дати реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Як визначено у п.п. 6.1-6.5 Договору, Підрядник зобов`язаний до початку виконання робіт перевірити проектну документацію, її комплектність та відповідність установленим вимогам. У разі виявлення невідповідності проектної документації Підрядник повідомляє про це Замовника.

Виконані роботи приймаються Замовником поетапно на підставі чином складених та оформлених Підрядником типових форм КБ-2в та КБ-3, які підписуються уповноваженими представниками Замовника та Підрядника (від Замовника - начальник підрозділу «Служба електропостачання», начальник підрозділу "Львівська дистанція електропостачання", від Підрядника - директор Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО").

Якщо при прийнятті виконаних робіт Замовником виявлені допущені у роботі відступи від умов Договору або інші недоліки, вій має заявити про них Підряднику.

При наявності зауважень або виявленні недоліків, Замовник складає двосторонній Акт, в якому перераховуються недоліки і вказуються терміни їх усунення. Підрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати отримання даного Акту зобов`язаний підтвердити свою згоду щодо усунення виявлених недоліків або надіслати обґрунтовану відмову. Усунення недоліків проводиться за рахунок Підрядника протягом ЗО (тридцяти) робочих днів.

Підрядник, до підписання типової форми КБ-2в, надає Замовнику відповідні документи, що підтверджують якість використаних матеріальних ресурсів (сировина, будівельні матеріали, вироби, устаткування), а також документи, що підтверджують відповідність поставленого обладнання.

Замовник зобов`язаний до початку робіт надати Підряднику місце для проведення робіт, забезпечити можливість вільного і безперешкодного доступу до місця виконання робіт працівникам Підрядника. (п. 7.1 Договору)

У п. 11.2 Договору сторони погодили, що за порушення термінів виконання робіт, визначених Договором, Підрядник сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості своєчасно не виконаних робіт за Договором за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Договір набирає чинності з моменту його підписання двома сторонами та діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань сторонами. (п. 16.1 Договору)

Відповідно до Додатку №1 до Договору, договірна ціна складається з вартості будівельних робіт на суму 194 350,03 грн та вартості устаткування на суму 2 772 649,97 грн.

У Додатку № 2 «Календарний план виконання робіт» сторони погодили строк виконання робіт по «Технічне переоснащення тягових підстанцій Клепарів (Заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)» - 31.12.2018.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що станом на 28.03.2019 взяті на себе зобов`язання підрядником за Договором не виконані, акти приймання-передачі не підписані, у зв`язку з чим на підставі п. 11.2 Договору просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 255 162,00 грн та штраф у розмірі 207 690,00 грн за порушення строків виконання робіт.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач зазначає, що позивачем всупереч умовам Договору визначено в якості базової ціни нарахування штрафних санкцій всю суму Договору, в той час як має застосовуватись виключно сума вартості робіт в розмірі 194 350,03 грн, без включення вартості обладнання. Крім того, позивачем невірно визначено дату закінчення періоду нарахування штрафних санкцій, оскільки листом № Е-6/899 від 14.03.2019 позивач повідомив відповідача про припинення нарахування штрафних санкцій за Договором з 13.02.2019, а всупереч цьому позивач здійснює нарахування по 28.03.2019. Також відповідач зазначає, що прострочення виконання зобов`язання щодо проведення робіт відбулося вже після припинення дії договору, у зв`язку з чим позивач не має права на нарахування штрафних санкцій. Поряд з викладеним, відповідач вказує на прострочення виконання позивачем обов`язків за Договором, внаслідок чого відбулося прострочення відповідача.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд зазначає таке.

Внаслідок укладення Договору № Л/Е-18974/НЮ від 12.10.2018 між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 837 Цивільного Кодексу України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору відповідач передав позивачу обладнання, а саме: 1) трансформатор струму ИФЗМ 110Б-ІV УХЛ1 (блок) вартістю 952 560,00 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1024 від 05.12.2018, товарно-транспортною накладною № Р1024 від 05.12.2018, актом прийому-передачі обладнання від 05.12.2018; 2) елегазовий вимикач ЗАР1FG вартістю 1 818 940,80 грн, що підтверджується видатковою накладною № 1028 від 13.12.2018, товарно-транспортною накладною № Р1028 від 13.12.2018, актом прийому-передачі обладнання від 13.12.2018. Загалом позивачу було передано відповідачем обладнання на суму 2 771 500,80 грн.

Суд зазначає, що зазначені первинні документи оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Позивачем було оплачено передане обладнання у повному обсязі на суму 2 771 500,80 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1522824 від 16.01.2019.

Означене обладнання позивач передав Товариству з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" для монтажу 28.12.2018, що підтверджується Актом приймання-передачі устаткування для монтажу.

13.02.2019 відповідачем було направлено позивачу лист № 34-1/02-19 від 13.02.2019 «Щодо закінчення робіт», у якому повідомив про завершення повністю станом на 22.01.2019 робіт по об`єкту «Технічне переоснащення тягової підстанції Клепарів (Заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)» за умовами Договору № Л/Е-18974/НЮ від 12.10.2018 та просив підписати документи протягом трьох робочих днів з дня їх отримання, а саме: АКТ приймання-передачі обладнання до монтажу від 28.12.2018, АКТ приймання-передачі змонтованого обладнання, АКТ прийому-передачі демонтованого обладнання, ПРОТОКОЛ № ВЗ-Ланка А/2019, ПРОТОКОЛ № ВЗ-ВС/2019, ПРОТОКОЛ № ВК-Ланка А/2019, ПРОТОКОЛ № ВК-ВС/2019, ПРОТОКОЛ № ВВ 35-ВС/2019, ПРОТОКОЛ № ВВ 35-Ланка А/2019, Паспорта на поставлене обладнання, АКТ форми КБ-2в, ДОВІДКА (фірми КБ-3), Загальний журнал робіт, АКТ проміжного прийняття відповідальних конструкцій, АКТ на закриття прихованих робіт.

У відповідь на вказаний лист відповідача листом № Е-6/899 від 14.03.2019 позивач повідомив, що з 13.02.2019 було припинено нарахування штрафних санкцій за невиконані роботи та взято до розгляду акт виконаних робіт по об`єкту Технічне переоснащення тягових підстанцій Клепарів (Заміна вимикачів, роз`єднувачів 110 кВ, ТС-110)».

Роботи по встановленню вказаного обладнання були прийняті позивачем у повному обсязі, що підтверджується поданими відповідачем довідкою про вартість виконаних робіт форми КБ-3 за березень 2019 року та актом приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в за березень 2019 року, які були підписані позивачем 29.03.2019.

Суд зазначає, що відповідно до Календарного плану виконання робіт (Додаток № 2 до Договору) сторони встановили строк виконання робіт по 31.12.2018, однак, з встановлених вище обставин вбачається, що відповідач у вказаний строк не виконав роботи з монтажу обладнання, чим порушив умови Договору, тобто, відповідачем було допущено прострочення виконання, за що пунктом 11.2 Договору передбачено відповідальність у вигляді нарахування штрафу та пені.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Як вбачається з поданого позивачем розрахунку, період прострочення відповідача визначено ним з 01.01.2019 по 28.03.2019, а базою нарахування штрафних санкцій визначено погоджену у Договорі договірну ціну, що складає 2 967 000,00 грн, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 255 162,00 грн та штраф у розмірі 207 690,00 грн.

Однак, враховуючи те, що акт приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідку про вартість виконаних робіт форми КБ-3 було направлено відповідачем для підписання позивачу ще у лютому 2019 року, у зв`язку з чим самим позивачем повідомлено відповідача про припинення нарахування штрафних санкцій за невиконані роботи з 13.02.2019, тобто, фактично підтверджено виконання зобов`язань, Суд вважає, що вірною датою закінчення прострочення відповідача є 12.02.2019.

При цьому, включення позивачем у період нарахування штрафних санкцій 30-денного строку на усунення недоліків, встановленого пунктом 6.4 Договору, Суд вважає необґрунтованим, оскільки доказів виявлення таких недоліків при прийнятті виконаних робіт та заявлення про них відповідачу в порядку пунктів 6.3, 6.4 Договору надано не було.

Відтак, Суд не вважає правовірним включати в період прострочення відповідача період часу, протягом якого з незалежних від останнього причин, надіслані позивачу документи, в тому числі, акт виконаних робіт, довідка про вартість виконаних робіт, не підписувалися.

Стосовно бази нарахування штрафних санкцій, Суд зазначає таке.

Як встановлено Судом, у Календарному плані виконання робіт (Додаток № 2 до Договору) сторони встановили строк виконання робіт по 31.12.2018. При цьому, зі змісту Договору вбачається, що виконання робіт включає в себе етап поставки обладнання та етап його встановлення на об`єкті, строки виконання яких окремо за кожним етапом Договором не встановлені.

З поданих доказів вбачається, що відповідач виконані роботи в частині поставки обладнання виконав вчасно, оскільки поставив його у грудні 2018 року, однак, прострочив виконання робіт в частині монтажу такого обладнання.

У п. 11.2 Договору сторони погодили, що за порушення термінів виконання робіт, визначених Договором, Підрядник сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості своєчасно не виконаних робіт за Договором за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Оскільки за вказаною умовою Договору розрахунок штрафних санкцій здійснюється саме від вартості своєчасно не виконаних робіт, то, враховуючи несвоєчасне виконання відповідачем робіт за Договором саме з монтажу обладнання, Суд погоджується з відповідачем щодо визначення бази нарахування штрафних санкцій, яка у даному випадку становить передбачену в кошторисі вартість будівельних робіт у розмірі 194 350,03 грн.

Отже, здійснивши самостійно розрахунок пені та штрафу за Договором, Суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 13 604,50 грн пені за період прострочення з 01.01.2019 по 12.02.2019, а також штрафу у розмірі 8 357,05 грн.

Судом розглянуті та відхилені заперечення відповідача, що мало місце прострочення кредитора, оскільки обладнання було передано йому лише в п`ятницю 28.12.2018, виходячи з такого.

Суд зазначає, що саме на відповідача як підрядника покладається обов`язок дотримання передбачених Договором строків виконання робіт, відповідач підписував Договір без претензій та зауважень та був обізнаний про покладену на нього відповідальність за невиконання його умов щодо порушення строків, однак, незважаючи на це, не звертався до позивача з вимогами передати обладнання для монтажу з метою забезпечення дотримання ним строків. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Суд також враховує, що Договір було укладено сторонами ще 12.10.2018, однак, відповідач передав позивачу обладнання лише у грудні 2018 року, що в свою чергу також вплинуло на строк виконання робіт відповідачем.

Щодо тверджень відповідача про неможливість виконання будівельних робіт у зв`язку з тим, що позивач не звертався до ЦДС ПрАТ «Львівобленерго» з вимогою щодо його відключення, Суд також зазначає про відсутність будь-яких доказів звернення до відповідача до позивача з претензіями щодо відсутності можливості невиконання робіт та спонукання до виконання позивачем його зобов`язань.

Суд зазначає, що відповідачем не доведено належними та достатніми доказами в порядку статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України неможливість виконання передбачених Договором будівельних робіт після отримання від позивача обладнання, а саме, з 28.12.2018 по 31.12.2018.

Доводи відповідача про те, що прострочення виконання зобов`язання щодо проведення робіт відбулося вже після припинення дії договору, у зв`язку з чим позивач не має права на нарахування штрафних санкцій, повністю відхиляються Судом як необґрунтовані, адже допущення відповідачем порушення у вигляді невиконання робіт, які мали бути виконані до 31.12.2018, відбулося у період дії Договору, а відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Поряд з викладеним, відповідачем заявлено до стягнення з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 700,00 грн.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно зі ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

За приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.04.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ-ЕНЕРГО" (клієнт) та Адвокатом Костенко Іриною Анатоліївною (Адвокат) укладено Договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокат прийняв на себе обов`язки представляти та захищати законні інтереси клієнта згідно з переліком, наведеним у договорі.

Відповідно до Додатку № 1 до вказаного Договору, Адвокат надає, а Клієнт приймає адвокатські послуги щодо супроводу розгляду у Господарському суді м. Києва справи 910/4211/19 за позовною заявою Акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, місто Київ, вулиця Тверська, 5) в особі регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, місто Львів, вулиця Гоголя, 1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецтермомонтаж-Енерго» (02660, місто Київ, вулиця Євгена Сверстюка, будинок 23, офіс 723) про стягнення 462 852,00 гри., зокрема, проте не виключно: щодо підготовки та подання від імені Клієнта відзиву на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України. Гонорар (вартість надання послуг, визначених п. 1 цього Додатку) - 13 700,00грн (тринадцять тисяч сімсот гривень 00 коп).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат відповідачем було надано розрахунок витрат на послуги адвоката щодо супроводу розгляду справи № 910/4211/19, платіжне доручення № 206 від 23.04.2019.

Надання послуг позивачу адвокатом Костенко І.А. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6290/10) підтверджується її присутністю в судових засіданнях та складанням й поданням від імені позивача процесуальних документів, які наявні в матеріалах справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Отже, розподіляючи витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, виходячи з обставин справи, Суд визнає, що заявлений позивачем розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

При цьому, позивачем при розгляді справи не заявлялося про неспівмірність витрат на правову допомогу, тому відсутні підстави для їх зменшення.

Однак, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на правову допомогу покладаються на сторони пропорційно розміру позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ- ЕНЕРГО" (02660, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, б. 23, кім. 723, ідентифікаційний код 38622372) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 10, ідентифікаційний код 40081195) штраф у розмірі 13 604 (тринадцять тисяч шістсот чотири) грн. 50 коп., пеню у розмірі 8 357 (вісім тисяч триста п`ятдесят сім) грн. 05 коп. та судовий збір у розмірі 329 (триста двадцять дев`ять) грн. 42 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 10, ідентифікаційний код 40081195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦТЕРМОМОНТАЖ- ЕНЕРГО" (02660, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, б. 23, кім. 723, ідентифікаційний код 38622372) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13 049 (тринадцять тисяч сорок дев`ять) грн. 96 коп.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 05.07.2019

Суддя Т.Ю. Трофименко