СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2019 р. Справа № 917/1556/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В. , суддя Шевель О.В.

за участю секретаря судового засідання Скорописової Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" (вх.1640 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2019, ухвалене суддею Безрук Т.М. у приміщенні господарського суду Полтавської області о 10 год. 08 хв., повний текст складено і підписано 17.04.2019 у справі №917/1556/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал"

про визнання недійсним правочину

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.04.2019 у справі №917/1556/18 позов задоволено повністю, визнано недійсним вчинений Комунальним підприємством Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" правочин - заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №юр/3261 від 23.08.2018, стягнуто з Комунального підприємства Полтавської обласної ради Полтававодоканал на користь Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" 1762 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що вчинений КП Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" правочин (заява про зарахування зустрічних однорідних вимог № юр/3261 від 23.08.2018) суперечить вимогам ст. 15, 15-1, 26 Закону України "Про електроенергетику" і п. 6.3 Правил користування електричною енергією.

КП Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" з рішенням не погодилося та звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що Закон України «Про електроенергетику», який регламентує порядок здійснення розрахунків за закуплену на оптовому ринку електричну енергію, не містить будь-яких положень щодо заборони припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" на рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2019 у справі №917/1556/18; встановлено учасникам строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв і клопотань по суті справи та з процесуальних питань - 5 днів з дня вручення даної ухвали, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" відбудеться 04.07.2019.

12.06.2019 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити рішення без змін, а скаргу без задоволення (вх.№5740).

Відповідно до розпорядження керівника апарату щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2019 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Тарасова І.В., суддя Шевель О.В.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а рішення без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

01.01.2008 між ВАТ "Полтаваобленерго" (правонаступник - ПАТ "Полтаваобленерго"), як постачальником, та КП Полтавської обласної ради "Полтававодоканал", як споживачем, укладено договір про постачання електричної енергії №94р, відповідно до умов якого постачальник продає енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 4300кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідач направив позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог № юр/3261 від 23.08.2018 року, в якій зазначав, що станом на 01.08.2018 КП Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" має заборгованість зі сплати активної енергії перед ПАТ "Полтаваобленерго" у розмірі 11370135,43 грн. В свою чергу, ПАТ "Полтаваобленерго" станом на 01.09.2018 має зобов`язання перед КП Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" зі сплати послуг водопостачання та водовідведення на суму 43749,53 грн., в т.ч. ПДВ 7291,59 грн.

Враховуючи положення ст. 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 ГК України КП Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" повідомило про зарахування зустрічних однорідних вимог у такому порядку:

- зобов`язання ПАТ "Полтаваобленерго" перед КП ПОР "Полтававодоканал" за послуги водопостачання та водовідведення припиняються на суму 43749,53 грн., в т.ч. ПДВ 7291,59 грн.;

- зобов`язання КП ПОР "Полтававодоканал" перед ПАТ "Полтаваобленерго" зі сплати активної електроенергії за липень 2018 згідно договору про постачання електричної енергії від 01.01.2008 №94р припиняються на суму 43749,53 грн., в т.ч. ПДВ 7291,59 грн.

Листом №10-74/13027 від 03.09.2018 ПАТ Полтаваобленерго повідомило відповідача, що статтею 15-1 Закону України Про електроенергетику передбачено, що споживачі, які купують електричну енергію у енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, вносять плату за поставлену їм електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергоспостачальника в уповноваженому банку. Оскільки вимоги чинного законодавства України забороняють здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію у інший спосіб ніж грошовими коштами ПАТ Полтаваобленерго вказало про залишення заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 23.08.2018р. № юр/3261 без виконання.

Листом № юр/3601 від 20.09.2018р. відповідач наполягав на проведенні зарахування вказаних грошових вимог.

ПАТ "Полтаваобленерго" звернулося до господарського суду з позовною заявою, в якій просило визнати недійсним вчинений КП ПОР "Полтававодоканал" правочин заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог №юр/3261 від 23.08.2018, оскільки він суперечить акту цивільного законодавства, а саме ст. 15-1 Закону України Про електроенергетику.

16.04.2019 прийнято оскаржуване рішення, яким задоволено позовні вимоги.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Загальні правові засади визнання правочину недійсним визначено у ст. 215 Цивільного кодексу України, частиною першою якої передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов`язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону.

Стаття 601 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України передбачають можливість припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Таке зарахування може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Статтею 602 Цивільного кодексу України встановлено, що не допускається зарахування зустрічних вимог у випадках, встановлених договором або законом.

Не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом (ч.5 ст.203 Господарського кодексу України).

Закон України "Про електроенергетику" визначає правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці і регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі.

Стаття 1 Закону України "Про електроенергетику" визначає термін "поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптового ринку електричної енергії" як рахунки суб`єктів господарської діяльності, що здійснюють постачання електричної енергії на закріпленій території та оптове постачання електричної енергії, відкриті в уповноваженому банку і призначені виключно для накопичення коштів, отриманих за електричну енергію від споживачів, та розрахунків з учасниками оптового ринку електричної енергії; а термін "алгоритм оптового ринку електричної енергії" як алгоритм оптового ринку електричної енергії - порядок розподілу уповноваженим банком коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання без платіжних доручень, який встановлюється національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до ч. 2 ст. 15-1 Закону України "Про електроенергетику" споживачі, які купують електричну енергію у енергопостачальників, що здійснюють господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, вносять плату за поставлену їм електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. У разі перерахування споживачами коштів за електричну енергію на інші рахунки отримувачі повинні повернути ці кошти за заявою споживача або за власною ініціативою в триденний термін з моменту їх отримання. У разі неповернення споживачу у цей термін коштів, сплачених на інші, не на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, ці суми підлягають вилученню до Державного бюджету України як санкція за вчинене правопорушення і не зараховуються як оплата електричної енергії. Зарахування коштів до Державного бюджету України не звільняє їх отримувача від повернення цих коштів споживачу електричної енергії.

Згідно з ч. 8 ст. 26 вказаного Закону споживач, якому електрична енергія постачається енергопостачальником, що здійснює господарську діяльність з постачання електричної енергії на закріпленій території, зобов`язаний оплачувати її вартість виключно коштами шляхом їх перерахування на поточний рахунок із спеціальним режимом використання енергопостачальника. У разі проведення споживачем розрахунків в інших формах та/або сплати коштів на інші рахунки такі кошти не враховуються як оплата спожитої електричної енергії.

Отже, зазначеними положеннями спеціальних норм регулювання правовідносин у сфері електроенергетики чітко визначено спеціальний порядок проведення розрахунків за електроенергію, за яким розрахунки проводяться виключно грошовими коштами та шляхом їх перерахування споживачем електричної енергії виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії і сторони у відповідних правовідносинах не можуть відступати від визначеного законом порядку, зокрема, проведення таких розрахунків.

Відтак, виходячи з аналізу наведених норм, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що здійснений правочин заява про зарахування зустрічних однорідних вимог від 23.08.2018 № юр/3261 суперечить вимогам ст. 15, 15-1, 26 Закону України "Про електроенергетику".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі №908/1811/17 від 17.10.2018.

Колегія суддів відхиляє аргумент апеляційної скарги про те, що ст. 15-1 Закону України "Про електроенергетику" не містить заборони припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічної вимоги, оскільки не зазначаючи прямо про таку заборону, вказані норми закону містять в собі пряму вказівку, що оплата вноситься виключно на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання енергопостачальника в уповноваженому банку. Більш того, в ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" законодавець, не забороняючи проведення споживачем розрахунків в інших формах (або сплату коштів на інші рахунки), вказує, що такі кошти не повинні враховуватися як оплата спожитої електричної енергії.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, враховуючи, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2019 у справі №917/1556/18 без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Полтавської обласної ради "Полтававодоканал" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 16.04.2019 у справі №917/1556/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складено 09.07.2019

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя І.В. Тарасова

Суддя О.В. Шевель