РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019 м. Київ Справа № 910/5809/19

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА";

до: товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КИЇВ РЕ";

про: стягнення 94.170,81 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (далі позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КИЇВ РЕ" (далі відповідач) про стягнення 94.170,81 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/5809/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, у розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв`язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як страховиком, та відповідачем, як страхувальником, укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу від 04.08.2017 № 030202/4640/0000135 (далі Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "LAND ROVER RANGE ROVER EVOQUE", із державним знаком НОМЕР_1 (далі застрахований ТЗ).

31.03.2018 по проспекту Маяковського у м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участю застрахованого ТЗ та, зокрема, транспортного засобу "VOLKSWAGEN PASSAT", із державним знаком НОМЕР_2 , яким керував гр. ОСОБА_1

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 24.05.2018 у справі № 754/4662/18 (провадження № 3/754/2139/18) встановлено, що ДТП трапилося внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_1 (далі винна особа). Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Відповідно до звіту від 07.04.2018 № 01-07/04 здійсненого фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 , вартість відновлюваного ремонту застрахованого ТЗ складає 134.039,17, а матеріальний збиток складає 86.718,23 грн.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, з урахуванням страхового акту від 25.04.2018 № 00255667 та звіту від 07.04.2018 № 01-07/04, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 86.718,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.04.2018 № 019151, засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від відповідача страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Станом на момент виникнення ДТП, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована відповідачем, що підтверджується Полісом серії АМ № 3477402 (далі Договір обов`язкового страхування). Виходячи з Договору обов`язкового страхування, забезпеченим транспортним засобом є "VOLKSWAGEN PASSAT", із державним знаком НОМЕР_2 , тобто той самий автомобіль, яким керувала винна у настанні ДТП особа, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 100.000,00 грн, а франшиза 0 грн.

Так, позивач, звернувся до відповідача із заявою про відшкодування шкоди внаслідок ДТП від 15.05.2018, яку останній отримав 22.05.2018, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії. Відтак граничний строк виконання зобов`язання відповідача для здійснення грошової виплати є 22.08.2018.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов`язання страховика за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1.397,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 6.055,58 грн.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Позовна вимога про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 86.718,23 грн. підлягає задоволенню повністю, з огляду на таке: по-перше, наявність вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні ДТП встановлено компетентним судом; по-друге, факт того, що цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована, станом на момент настання ДТП, відповідачем, що підтверджується полісом серії АМ № 3477402; по-третє: розмір відновлювального ремонту підтверджується страховим актом від 25.04.2018 № 00255667 та звітом від 07.04.2018 № 01-07/04; по-четверте, факт виплати позивачем страхувальникові страхового відшкодування підтверджується розрахунковим документом, і по-п`яте, відповідачем не надано суду жодного доказу, підтверджуючого факт відшкодування позивачеві здійсненої останнім виплати страхового відшкодування.

Приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певних дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Статтею 979 ЦК встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Правовідношення, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. А правовідношення з відшкодування шкоди в порядку регресу, які склалися між сторонами у справі, що розглядається, також є грошовим зобов`язанням.

Cтаття 625 ЦК розміщена в розділі "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК, а тому визначає загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і поширює свою дію на всі види грошових зобов`язань.

Відповідно до статті 509 ЦК зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК.

Згідно зі статтею 11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема і факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини 2 статі 625 ЦК.

Такий правовий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 01.06.2016 № 3-295гс16 за заявою приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 27.01.2016 у справі № 910/22034/15 за позовом приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ВУСО" до приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ" про стягнення суми.

Надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат є арифметично вірними, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1.397,00 грн. та інфляційних втрат в сумі 6.055,58 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "КИЇВ РЕ" (03680, м.Київ, ВУЛИЦЯ АНРІ БАРБЮСА , будинок 13-Б, ідентифікаційний код 33442139) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УНІКА" (01032, м.Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 70-А, ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування в сумі 86.718 (вісімдесят шість тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 23 коп.; 3 % річних в сумі 1.397 (одна тисяча триста дев`яносто сім) грн. 00 коп.; інфляційні втрати сумі 6.055 (шість тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 58 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя С.В. Балац