УХВАЛА

м. Київ

09.07.2019Справа № 910/8852/19

Суддя господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВУЛТЕКС» про забезпечення доказів до подання позову

Без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

08.07.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «ВУЛТЕКС» (надалі - заявник) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення доказів, в якій просить забезпечити доказ - Лінію по розливу води ЛР-5/500, зав. № 11/10/07-ЛР, код ТНВЕД-8422 30 000 8 шляхом його огляду та фіксування у відповідному протоколі за місцезнаходженням адреси потужностей Товариства з обмеженою відповідальністю «Росяна» () - 03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 11.

В обґрунтування поданої заяви заявником вказується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ВУЛТЕКС» є власником Лінії по розливу води ЛР-5/500, зав. № 11/10/07-ЛР, код ТНВЕД-8422 30 000 8 виробництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Машины и технологии» Республіки Білорусь (надалі - Обладнання). Заявнику стало відомо, що вищезазначене Обладнання станом на сьогодні використовується Товариством з обмеженою відповідальністю «РОСЯНА» () без наявності на те будь-яких правових підстав, у зв`язку з чим Заявник 10.05.2019 та 22.05.2019 направив на юридичну адресу та адресу потужностей ТОВ «Росяна» претензії про повернення заявнику Обладнання.

Проте, за твердженням заявника, станом на дату звернення до суду із означеною заявою, дані претензії залишилися без відповідей, у зв`язку з чим заявник має намір подати до Господарського суду м. Києва позов до ТОВ «Росяна» про витребування Обладнання з чужого незаконного володіння.

Окрім того, заявник зазначає, що оскільки ТОВ «Росяна» не відповідає на претензії заявника, то існує обґрунтована вірогідність того, що після отримання ними відповідного позову про витребування майна з чужого незаконного володіння, відповідне Обладнання може бути приховано та/або знято заводський номер з метою неможливості ідентифікувати належне на праві власності заявнику Обладнання, що беззаперечно дає підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим для заявника.

Згідно статті 111 Господарського процесуального кодексу України у заяві про забезпечення доказів зазначаються: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

У поданій заяві про забезпечення доказів позивач просить суд просить забезпечити доказ - Лінію по розливу води ЛР-5/500, зав. № 11/10/07-ЛР, код ТНВЕД-8422 30 000 8 шляхом його огляду та фіксування у відповідному протоколі за місцезнаходженням адреси потужностей Товариства з обмеженою відповідальністю «Росяна» () - 03143, м. Київ, вул. Метрологічна, буд. 11, зазначивши про він самостійно позбавлений у будь-який спосіб оглянути Обладнання за його місцезнаходженням та надати відповідні відомості до суду.

Частиною другою статті 110 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

При вирішенні питання про забезпечення доказів суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог щодо забезпечення доказів, наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення доказів і предметом позовної вимоги.

Відповідно до приписів частини третьої статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Необхідною підставою для забезпечення доказів є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, проте заява про забезпечення доказів жодним чином не обґрунтована, а викладені обставини не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами.

Особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, повинна обґрунтувати необхідність відповідного забезпечення доказів.

Суд звертає увагу на те, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Однак, саме лише посилання заявника на потенційну можливість заподіяння шкоди правам та законним інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення доказів.

Окрім того, суд вважає, що обраний позивачем спосіб забезпечення доказів не забезпечать виконання у подальшому судового рішення у випадку задоволення позову, його незастосування не може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заявником не надано будь-яких належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення доказів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Приймаючи до уваги те, що в матеріалах заяви відсутні будь-які докази, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів заявника без вжиття таких заходів також не наведені, отже, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви про забезпечення доказів.

Отже, Товариством з обмеженою відповідальністю «ВУЛТЕКС» не було наведено жодних достатніх, належних та допустимих у розумінні вищенаведених положень Господарського процесуального кодексу України доказів наявності обставин, забезпечення яких є необхідним.

Таким чином, заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог, передбачених статтею 111 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною четвертою статті 111 Господарського процесуального кодексу України передбачено, суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи наведене, заява про забезпечення доказів підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 110, 111, 234 та 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути заяву про забезпечення доказів з доданими документами Товариству з обмеженою відповідальністю «ВУЛТЕКС».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя М.О. Лиськов