ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2019м. ДніпроСправа № 904/2394/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Трак Сервіс", смт. Слобожанське Дніпропетровської області

про стягнення 30 817,88 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання Перебийніс О.О.

Представники:

Від позивача: Грановський Я.Г., представник за довіреністю №377 від 29.12.2018

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Трак Сервіс" заборгованість у розмірі 30 817,88 грн., з яких: - основний борг у розмірі 21 599,98 грн.; - пеня у розмірі 8 006,98 грн.; - 12 % річних у розмірі 512,24 грн.; - інфляційні втрати у розмірі 697,98 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №537-04/2017 від 17 березня 2017 року в частині повної та своєчасної оплати за поставлений товар. У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем на підставі частини 2 статті 625 ЦК України нараховані інфляційні збитки за період квітень-травень 2019 року.

На підставі пунктів 5.2, 5.3 договору позивач нарахував пеню за порушення строків оплати за поставлений товар у розмірі 8 006,98 грн. за загальний період з 03.04.2019 по 04.06.2019 та 12% річних у розмірі 512,24 грн.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Трак Сервіс", заперечує проти стягнення заборгованості у розмірі 30 817,88грн. з наступних підстав:

- 14.06.2019 на адресу відповідача надійшла претензія про оплату заборгованості, у якій було зазначено, що у разі сплати заборгованості у розмірі 19 716,46грн. у строк до 19.06.2019 позивач не буде вимагати сплати штрафних санкцій. За пунктом 5.2. договору строк розгляду претензії установлений 7 (сім) банківських днів з дня отримання претензії. Відповідач сплатив заборгованість у розмірі 5000,00грн.-21.05.2019, 5000,00грн.-30.05.2019, 16599,98грн.-14.06.2019. Заборгованість за договором поставки товару погашена повністю;

- оскільки заборгованість відповідачем сплачена у зазначений в претензії строк, нарахування штрафних санкцій відповідач вважає безпідставним;

- нарахування пені здійснено позивачем з порушенням вимог ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань". За розрахунком відповідача розмір пені складає 2 486,78грн.;

- посилаючись на постанову пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", відповідач зазначає, що судовий збір у разі зменшення пені покладається на позивача;

- відповідач вказує на неотримання позовної заяви.

Позивач у відповіді на відзив на позовну заяву заперечує проти доводів відповідача наступним:

04.06.2019 на адресу відповідача цінним рекомендованим листом з описом вкладення було направлено копію позовної заяви з додатками до неї;

21.05.2019 на адресу відповідача направлена претензія за вих. №701 про необхідність в строк до 04.06.2019 погасити наявну заборгованість в сумі 26599,98грн. Наголошувалось, що у разі невиконання даної вимоги в установлений термін, позивачем на суму заборгованості буде нараховано пеня та штрафні санкції;

позивач не заперечує, що станом на 04.07.2019 заборгованість за поставлений товар погашено в сумі 21 599,98грн.,

позивач заперечує проти розрахунку штрафних санкцій відповідача, посилається на п.5.2. договору поставки, яким передбачено нарахування пені у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення виконання зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 10.06.2019 відкрито провадження у справі №904/2394/19, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, перше судове засідання призначено на 01.07.2019.

У судовому засіданні 01.07.2019 оголошено перерву до 09.07.2019.

У судове засідання 09.07.2019 відповідач не з`явився, відзиву на позов не надав, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 09.07.2019 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Парте" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Інтер Трак Сервіс" (покупець) був укладений договір поставки за № 537-04/2017 (надалі по тексту - Договір), відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, поставляти покупцю запчастини та експлуатаційні матеріали (надалі по тексту - Товар), а покупець, зобов`язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати Товар та оплачувати його.

За умовами пунктів 1.2. та 1.3. Договору номенклатура, найменування, одиниця виміру, походження Товару, загальна кількість, ціна за одиницю Товару, що підлягає поставці за цим Договором, термін та умови поставки визначаються у рахунках-фактурах та товарних накладних, або інших передбачених чинним законодавством документах на Товар, які є невід`ємною частиною Договору та остаточно узгоджується Сторонами на кожну окрему партію Товару. Загальна сума договору складає суму ціни Товару, вказану в видаткових накладних протягом дії Договору.

Пунктом 2.3. Договору Сторони встановили, що Товар за домовленістю продається на умовах попередньої оплати або на умовах відстрочення платежу. У разі продажу товару на умовах відстрочення платежу, термін відстрочення платежу зазначається у накладній. У разі відстрочення платежу Товар має бути сплачений не пізніше останнього дня відтермінування включно.

Поставка Товару здійснюється за погодженням Сторін на умовах:

- ЕХW - склад Постачальника. Товар переходить у власність Покупця з моменту його передачі Покупцю на складі постачальника;

- FСА Франко-перевізник. Товар переходить у власність покупця з моменту передачі Товару Постачальником перевізнику. Оплата послуг перевізника здійснюється Постачальником за рахунок Покупця (п.2.5. Договору).

Розділом 3 Договору Сторони визначили порядок розрахунків. Так, оплата згідно Договору здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. При здійсненні оплати Покупець вказує наступні реквізити: номер та дату підписання Договору, по якому відбувається поставка продукції з посиланням на виставлений постачальником рахунок-фактуру (пункт 3.1. Договору).

Сторони домовились, що в разі прострочення платежу з боку Покупця постачальник має право припинити подальші відвантаження на його адресу до отримання повної оплати за відвантаженими, але не оплаченими в строк партіями Товару, а також перейти до роботи з Покупцем на умовах 100% попередньої оплати (пункт 3.2. Договору).

В залежності від загальної суми щомісячних замовлень Покупця, Постачальник визначає суму товарного кредиту, на яку він може поставити товар на умовах домовленого відтермінування. У разі перевищення суми товарного кредиту та не настання при цьому терміну оплати за відтермінуванням, Покупець має сплатити суму коштів, яка буде дорівнюватись сумі перевищення кредиту невідкладно (пункт 3.3. Договору).

Обов`язок покупця прийняти товар та здійснити відповідні розрахунки згідно з пунктами 2, 3 даного Договору передбачено пунктом 4.2.Договору.

В разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, Покупець сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу (п.5.2.).

На підставі статті 625 ЦК України Сторони домовились, що у разі прострочення виконання грошового зобов`язання боржник, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 12 відсотків річних від простроченої суми (п.п.5.2., 5.3. Договору.

Згідно з пунктами 8.2. та 8.4. Сторони домовились, що Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє до 31 грудня 2017 року з можливістю його пролонгації, оскільки якщо протягом одного місяця до закінчення терміну дії даного Договору жодна зі сторін не заявить про намір змінити його умови або припинити його дію, Договір вважається продовженим на 1 календарний рік і так рік за роком.

Договір скріплений підписами уповноважених осіб та печатками обох Сторін.

На виконання умов Договору позивачем на адресу відповідача поставлений товар, що підтверджується видатковою накладною № 08 від 04.03.2019 на суму 26 599,98 грн.

Разом із зазначеною видатковою накладною Відповідачу було вручено рахунок на оплату отриманого Товару від 04.03.2019 № 4 на суму 26 599,98 грн.

Відповідач частково розрахувався за отриманий товар, сплатив 21 травня 2019 року - 5000,00грн. (а.с.25) та 30 травня 2019 року - 5 000,00грн.

Позивач просить стягнути заборгованість за поставлений товару у розмірі 21 599,98грн., проти чого заперечує відповідач, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу, продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ст.693 ЦК України).

Як зазначено у видатковій накладній покупець зобов`язаний оплатити вартість поставленого товару у строк до 03.04.2019 (а.с.24), отже, строк виконання зобов`язання є таким, що настав.

Між тим, в установлений договором строк, відповідач свої зобов`язання не виконав. Станом на дату звернення з позовом до суду (04.06.2019) залишок несплаченої суми становить 16 599,98грн.

Під час розгляду справи відповідачем на рахунок позивача перераховані грошові кошти у розмірі 16 599,98грн. згідно платіжного доручення №2640 від 14.06.2019 (а.с.33).

З наведеного вбачається, що відповідач повністю розрахувався за поставлений згідно видаткової накладної товар, однак розрахунок проведено з порушенням установленого строку.

У зв`язку з чим, в задоволенні вимоги позивача про стягнення 5 000,00грн. слід відмовити, так як зазначена сума сплачена відповідачем 30.05.2019, тобто до звернення позивача з позовом до суду (04.06.2019). В частині вимоги про стягнення 16599,98грн. провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю предмету спору на підставі п.2 ч.1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім вимоги про стягнення заборгованості позивачем заявлено про стягнення пені у розмірі 0,5% від простроченої суми у розмірі 8 006,98 грн. за загальний період з 03.04.2019 по 04.06.2019, 12 % річних у розмірі 512,24 грн. за період прострочки з 03.04.2019 по 04.06.2019 та інфляційні втрати у розмірі 697,98 грн. за квітень-травень 2019 року.

Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов`язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст.549 Цивільного кодексу України).

Так, відповідно до п.5.2. договору поставки товару у разі простроченого платежу більше 3-х календарних днів, Покупець сплачує пеню у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

Судом встановлено, що строк оплати поставленого товару сторонами визначено у видатковій накладній до 03.04.2019.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

В порушення наведених положень позивачем нарахована пеня у розмірі 0,5%, що перевищує подвійну облікову ставку Національного банку України.

За розрахунком суду пеня за загальний період з 03.04.2019 по 04.06.2019 складає 1549,29грн. виходячи з наступного:

на суму заборгованості 26 599,98грн. за період з 03.04.2019 по 20.05.2019 - 48 днів прострочення пеня складає 1 259,31грн.,

на суму 21599,98грн. за період з 21.05.2019 по 29.05.2019 за 9 днів прострочення пеня складає 191,74грн.,

на суму 16599,98грн. за період з 30.05.2019 по 04.06.2019 за 6 днів прострочення пеня складає 98,24грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 12% річних у розмірі 512,24 грн. за період прострочки з 03.04.2019 по 04.06.2019 та інфляційні втрати у розмірі 697,98 грн. за квітень-травень 2019 року.

При перевірці правильності розрахунку трьох відсотків річних судом порушень вимог чинного законодавства не виявлено, отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 12%річних у розмірі 512,24грн.

Перевіркою розрахунку втрат від інфляції судом встановлено, що позивачем невірно визначений сукупний індекс інфляції за травень 2019 року, застосовано 102,0%, у той час, як вірним є індекс 100,7%. Втрати від інфляції за квітень розраховані вірно. Таким чином, стягненню підлягають втрати від інфляції у розмірі 417,19грн.

Дослідивши обставини та зібрані у справі докази, надавши оцінку умовам договору поставки товару, на який посилається позивач, господарський суд доходить до висновку, що позивачем доведено неналежне виконання покупцем своїх зобов`язань перед постачальником в частині своєчасної оплати вартості поставленого товару та, відповідно, право вимагати стягнення пені у розмірі 1549,29грн., відсотків річних у розмірі 512,24грн. та втрати від інфляції у розмірі 417,19грн.

Суд відмовляє позивачу в задоволенні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 5000,00грн. та закриває провадження у справі в частині стягнення заборгованості у розмірі 16 599,98грн.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 1189,25грн.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (ідентифікаційний код 37141112) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Трак Сервіс" (ідентифікаційний код 32196811) про стягнення заборгованості у розмірі 30 817,88 грн. задовольнити частково.

Закрити провадження у справі №904/2394/19 в частині стягнення 16 599,98грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Трак Сервіс" (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Слобожанське, вул. Радгоспна, буд.54, ідентифікаційний код 32196811) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Автодистриб`юшн Карго Партс" (02222, м. Київ, вул. Закревського, 16, ідентифікаційний код 37141112) пеню у розмірі 1549 (одна тисяча п`ятсот сорок девять)грн.29коп., 12 відсотків річних у розмірі 512 (п`ятсот дванадцять)грн.24коп., втрати від інфляції у розмірі 417 (чотириста сімнадцять)грн.19коп., витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1189 (одна тисяча сто вісімдесят дев`ять)грн.25коп., про що видати наказ.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 11.07.2019

Суддя Н.М.Євстигнеєва