ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2019 Справа № 914/376/19

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкий світ, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Самбірський радіозавод Сигнал, м. Самбір, Львівська обл.

про: стягнення штрафних санкцій в сумі 18 087,71 грн.

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Зарицька О. Р.

Представники:

від позивача: Лука А.В. наказ № 19/04-1к від 19.04.2019 року.

від відповідача: Вербенко П.О. дов. № б/н від 11.03.2019 року.

Суд встановив: 27.02.2019 року за вх. № 394 в канцелярії Господарського суду Львівської області зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкий світ до Товариства з обмеженою відповідальністю Самбірський радіозавод Сигнал про стягнення штрафних санкцій в сумі 18 087,71 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.02.2019 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання на 07.03.2019 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 07.03.2019 року, підготовче засідання відкладено на 11.04.2019 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 11.04.2019 року, підготовче засідання відкладено на 24.04.2019 року, у зв`язку із неявкою представника відповідача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.04.2019 року, підготовче засідання відкладено на 08.05.2019 року, для надання доказів. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.05.2019 року, підготовче засідання відкладено на 21.05.2019 року, для надання доказів. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.05.2019 року, підготовче засідання відкладено на 28.05.2019 року, для надання доказів. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.05.2019 року, підготовче засідання закрито, розгляд справи по суті призначено на 13.06.2019 року.

Оскільки, за складністю та категорією дану справу, слід розглядати за правилами загального позовного провадження, суд призначив розгляд цієї справи в підготовчому провадженні.

Позивач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 28.02.2019 року, про відкладення підготовчого засідання від 07.03.2019 року, від 11.04.2019 року, від 24.04.2019 року, від 08.05.2019 року, від 21.05.2019 року, від 28.05.2019 року виконав чатково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

03.05.2019 р. за вх. № 18054/19 представник позивача подав пояснення по справі.

27.05.2019 р. за вх. № 21997/19 представник позивача подав заперечення по справі.

Відповідач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 28.02.2019 року, про відкладення підготовчого засідання від 07.03.2019 року, від 11.04.2019 року, від 24.04.2019 року, від 08.05.2019 року, від 21.05.2019 року, від 28.05.2019 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

24.04.2019 р. за вх. № 17146/19 представник відповідача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

06.05.2019 р. за вх. № 18201/19 представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

16.05.2019 р. за вх. № 19926/19 представник відповідача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

24.05.2019 р. за вх. № 21523/19 представник відповідача подав пояснення по справі.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Відповідно до ст. 240 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 11.06.2019 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

У позовній заяві представник позивача зазначив, що ТОВ «ШВИДКИЙ СВІТ» та ТОВ «САМБІРСЬКИЙ РАДІОЗАВОД «СИГНАЛ» укладено Договір на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполучені № 622 від 02 листопада 2017 р. (надалі Договір).

Позивач зазначає, що Пункт 1.1. зазначеного Договору передбачає, що Перевізник/Експедитор у межах даного договору надає послуги по організації перевезення вантажним транспортом, відповідно до чинного законодавства України, вимог міжнародних Конвенцій і угод в галузі міжнародних перевезень, Статуту автомобільного транспорту України, Правил перевезень вантажів та інших законодавчих та нормативних актів, що регулюють правові відносини в галузі перевезень вантажів в межах України та в міжнародному сполученні.

Відповідно до пункту 4.2. Договору на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполучені № 622 від 02 листопада 2017 р., оплата за послуги проводиться ЗАМОВНИКОМ шляхом перерахування належних сум на розрахунковий рахунок Перевізника/Експедитора протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання ЗАМОВНИКОМ товарно-транспортної документації, передбаченої в п. 2.5 даного Договору (може бути надано копію товарно-транспортних накладних (CMR) зі всіма відмітками прикордонних митниць), яка замінюється на оригінал протягом 30-ти календарних днів).

Позивач наголошує, що на замовлення ТОВ «САМБІРСЬКИЙ РАДІОЗАВОД «СИГНАЛ» (Замовник за Договором) Перевізником/Експедитором ТОВ «ШВИДКИЙ СВІТ» були виконані перевезення сполученням:

1. Місто Піла (Республіка Польща) Рава Руська (Україна) Львів (Україна) на підставі чого виставлено рахунок на оплату № 573 від 30 січня 2018 року на загальну суму 27000,00 грн. та підписано акт здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) № 703 від 01 лютого 2018 року;

2. Місто Піла (Республіка Польща) Рава Руська (Україна) Львів (Україна) на підставі чого виставлено рахунок на оплату № 800 від 06 лютого 2018 року на загальну суму 27000,00 грн. та підписано акт здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) № 793 від 08 лютого 2018 року;

3. Місто Піла (Республіка Польща) місто Катовіце (Республіка Польща) місто Краківець (Україна) Львів (Україна) на підставі чого виставлено рахунок на оплату № 801 від 06 лютого 2018 року на загальну суму 30000,00 грн. та підписано акт здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) № 794 від 08 лютого 2018 року;

4. Місто Піла (Республіка Польща) Рава Руська (Україна) Львів (Україна) на підставі чого виставлено рахунок на оплату № 1441 від 26 лютого 2018 року на загальну суму 27000,00 грн. та підписано акт здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) № 1601 від 01 березня 2018 року;

5. Місто Піла (Республіка Польща) Рава Руська (Україна) Львів (Україна) на підставі чого виставлено рахунок на оплату № 1442 від 26 лютого 2018 року на загальну суму 27000,00 грн. та підписано акт здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) № 1602 від 01 березня 2018 року.

Стаття 920 Цивільного кодексу України визначає, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Перевізник надав Замовнику транспортні послуги, а саме: перевіз вантажі Замовника транспортними засобами за маршрутом, що вказаний в рахунку та актах про надані послуги. Вказані транспортні послуги були надані Замовнику в повному обсязі та без претензій зі сторони Замовника, що також підтверджується підписаними Сторонами Актами приймання наданих послуг. Підписані відповідачем акти приймання наданих послуг є доказом того, що послуги та підтверджуючі документи є надані відповідачу у повному обсязі. Незважаючи на надані фінансові документи та неодноразові звернення до Замовника про погашення заборгованості, останні залишились без відповідного реагування та задоволення. В грудні 2018 року відповідач сплатив суму основного боргу.

Представниками ТОВ «Швидкий світ» неодноразово застосовувались заходи досудового врегулювання спору, в тому числі численні повідомлення-нагадування про сплату боргу, численні телефонні розмови безпосередньо з представниками підприємства-боржника, надсилання актів звіряння розрахунків, направлення вимоги про сплату заборгованості, пропозиції укладення мирової угоди з частковою компенсацією збитків, проте остання залишилась без розгляду зі сторони відповідача, а здійснені досудові заходи не прийняті до уваги відповідачем.

Стаття 526 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 306 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно пункту 5.9. Договору, на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполучені № 622 від 02 листопада 2017 р., за порушення строків оплати замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування.

У позовній заяві позивач просить позов задовольнити, прийняти рішення суду, яким Стягнути з відповідача - ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал», на користь позивача - ТзОВ «Швидкий світ» 18087 грн. 71 коп. (Вісімнадцять тисяч вісімдесят сім гривень 71 копійка) санкція за невиконання грошового зобов`язання, з них: 14649,12 грн. санкція у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 2164,00 грн. інфляційні збитки; 1274,59 грн. санкція у розмірі 3% річних.

У заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначає, що ним здійснено перерахунок суми штрафних санкцій, а тому позивач просить позов задовольнити, прийняти рішення суду, яким Стягнути з відповідача - ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал», на користь позивача - ТзОВ «Швидкий світ» 18061 грн. 39 коп. (Вісімнадцять тисяч шістдесят одна гривня 39 копійок) санкція за невиконання грошового зобов`язання, з них: 14649,12 грн. санкція у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 2164,00 грн. інфляційні збитки; 1248,27 грн. санкція у розмірі 3% річних.

У поясненнях позивач зазначає, що станом на 30.04.2019 року позивач не отримував від відповідача письмового відзиву щодо поданого відповідачем позову. З цієї причини позивач не має можливості надати письмові заперечення на відзив відповідача. При поданні позовної заяви позивачем долучені копії належним чином засвідчених документів, котрі підтверджують позовні вимоги. Доказами фактичного виконання зобов`язань у відповідності до умов укладеного договору є підписані відповідачем акти здачі прийняття наданих послуг (виконаних робіт) (копії яких є долученими до матеріалів справи).

Позивач зазначає, що в зазначених Актах міститься положення про те, що сторони склали цей акт про те, що Виконавцем були надані Замовнику послуги та всі, належним чином оформлені, документи у відповідності з умовами Договору № 9 622 від 02.11.2017 року та його невідємними додатками.

Позивач стверджує, що позовна заява від 18.01.2019 року містить нормативно та документально обґрунтований розрахунок суми штрафних санкцій, стягнення яких є предметом позову. Позивачем надсилалася на адресу відповідача претензія про сплату заборгованості № 27/06Б13Е від 27 червня 2018 року, але остання була оплачена відповідачем за сплином тривалого часу і лише в частині основного боргу. Також позивачем неодноразово надсилалися на адресу відповідача проекти актів звіряння розрахунків, (в тому числі разом із позовною заявою), проте відповідач не повертав позивачу заповнений та підписаний зі сторони відповідача примірник такого акту звіряння розрахунків. Відповідач не виконав свого договірного обов`язку стосовно своєчасної оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажів чим порушив право позивача своєчасно отримати кошти. За таке порушення договором на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполучені № 622 від 02 листопада 2017 р. та законодавством України передбачена відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно пункту 5.9. Договору на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполучені № 622 від 02 листопада 2017 р., за порушення строків оплати, замовник сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що відповідно до п.п. 4.2. згаданого Договору, оплата за послуги проводиться Замовником, шляхом перерахування належних сум на розрахунковий рахунок Перевізника/Експедитора протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання Замовником товарно-транспортної документації, передбаченої в п.п. 2.5. даного Договору (може бути надано копію товарно-транспортних накладних (СМК.) зі всіма відмітками прикордонних митниць), яка замінюється на оригінал протягом 30-ти днів). В свою чергу підпунктом 2.5. цього ж Договору встановлено, що до обов`язків Перевізника/Експедитора належить також надати Замовнику рахунки з прикладеними оригіналами товарно-траспортних накладних (СМR зі всіма відмітками прикордонних митниць), акти виконаних робіт (один з поверненням), податкові накладні.

Відповідач звертає увагу на те, що позивачем до матеріалів справи долучені копії документів, в томі числі і Акти здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт), які виготовлені не з оригіналів, а з факсимільних копій, що безсумнівно видно із характерного відображення печатки і підпису на такому документі. Таким чином, слід дійти висновку, що позивач, в порушення взятих на себе зобов`язань за Договором, не надав відповідачеві оригіналів товарно-транспортної документації, і не має таких оригіналів в своєму розпорядженні і на сьогоднішній день.

Крім цього, відповідач зазначає, що позивачем не долучено до матеріалів справи копій податкових накладних. Надання оригіналів податкових накладних, відповідно до вимог п.п. 2.5. та 4.2 Договору є обов`язковою умовою для обрахування початку перебігу строку оплати. Отже, факт ненадання оригіналів податкових накладних залишається неспростовним. Таким чином, враховуючи те, що позивачем не виконано свого обов`язку щодо надання оригіналів товарно-транспортної документації, здійснена оплата за послуги перевезення не може вважатись такою, що відбулась з порушенням строків. А від так позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій є безпідставними.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Відповідно до п.п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Отже, на думку відповідача, враховуючи вимогу про надання податкових накладних (оригіналів), що викладена в п.п. 2.5. Договору № 622 на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполученні, позивач був зобов`язаний надати податкові накладні, однак, не виконав свого обов`язку. Таким чином, передбачений п.п. 4.2. Договору строк оплати за надані послуги не розпочав свій перебіг, через ненадання позивачем всіх, передбачених договором документів. В зв`язку з чим, підстав для застосування штрафних санкцій немає. Крім цього, позивачем не надано жодних доказів щодо дати надання оригіналів інших документів, передбачених договором, зокрема рахунку, акту наданих послуг (виконаних робіт) товарно-транспортних накладних (CMR).

За твердженням відповідача, посилання позивача на дату складення акту наданих послуг (виконаних робіт), як на дату надання відповідачеві оригіналів документів не може бути взято до уваги, по-перше з тієї підстави, що дата складення документу не є тотожною даті підписання і даті вручення оригіналу, а, по-друге, з тієї підстави, що це фізично не реально, адже дата доставки вантажу співпадає з датою складення акту наданих послуг (виконаних робіт), із врахуванням посилання представника позивача на те, що оригінали документів направлялись поштою, це неможливо з технічної точки зору.

Таким чином, на думку відповідача, враховуючи те, що позивачем не виконано свого обов`язку щодо надання оригіналів товарно-транспортної документації, зокрема податкових накладних, а щодо інших документів - відсутня підтверджена дата їх надання відповідачеві, здійснена оплата за послуги перевезення не може вважатись такою, що відбулась з порушенням строків. А від-так позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій є безпідставними.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

У ході розгляду справи судом встановлено, що ТОВ «ШВИДКИЙ СВІТ» та ТОВ «САМБІРСЬКИЙ РАДІОЗАВОД «СИГНАЛ» укладено Договір на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполучені № 622 від 02 листопада 2017 р. (надалі Договір).

Пункт 1.1. зазначеного Договору передбачає, що Перевізник/Експедитор у межах даного договору надає послуги по організації перевезення вантажним транспортом, відповідно до чинного законодавства України, вимог міжнародних Конвенцій і угод в галузі міжнародних перевезень, Статуту автомобільного транспорту України, Правил перевезень вантажів та інших законодавчих та нормативних актів, що регулюють правові відносини в галузі перевезень вантажів в межах України та в міжнародному сполученні.

Відповідно до пункту 4.2. Договору на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполучені № 622 від 02 листопада 2017 р., оплата за послуги проводиться ЗАМОВНИКОМ шляхом перерахування належних сум на розрахунковий рахунок Перевізника/Експедитора протягом 10-ти банківських днів з моменту отримання ЗАМОВНИКОМ товарно-транспортної документації, передбаченої в п. 2.5 даного Договору (може бути надано копію товарно-транспортних накладних (CMR) зі всіма відмітками прикордонних митниць), яка замінюється на оригінал протягом 30-ти календарних днів).

На замовлення ТОВ «САМБІРСЬКИЙ РАДІОЗАВОД «СИГНАЛ» (Замовник за Договором) Перевізником/Експедитором ТОВ «ШВИДКИЙ СВІТ» були виконані перевезення сполученням:

1. Місто Піла (Республіка Польща) Рава Руська (Україна) Львів (Україна) на підставі чого виставлено рахунок на оплату № 573 від 30 січня 2018 року на загальну суму 27000,00 грн. та підписано акт здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) № 703 від 01 лютого 2018 року;

2. Місто Піла (Республіка Польща) Рава Руська (Україна) Львів (Україна), на підставі чого виставлено рахунок на оплату № 800 від 06 лютого 2018 року на загальну суму 27000,00 грн. та підписано акт здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) № 793 від 08 лютого 2018 року;

3. Місто Піла (Республіка Польща) місто Катовіце (Республіка Польща) місто Краківець (Україна) Львів (Україна), на підставі чого виставлено рахунок на оплату № 801 від 06 лютого 2018 року на загальну суму 30000,00 грн. та підписано акт здачі- прийняття наданих послуг (виконаних робіт) № 794 від 08 лютого 2018 року;

4. Місто Піла (Республіка Польща) Рава Руська (Україна) Львів (Україна), на підставі чого виставлено рахунок на оплату № 1441 від 26 лютого 2018 року на загальну суму 27000,00 грн. та підписано акт здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) № 1601 від 01 березня 2018 року;

5. Місто Піла (Республіка Польща) Рава Руська (Україна) Львів (Україна), на підставі чого виставлено рахунок на оплату № 1442 від 26 лютого 2018 року на загальну суму 27000,00 грн. та підписано акт здачі-прийняття наданих послуг (виконаних робіт) № 1602 від 01 березня 2018 року.

Стаття 920 Цивільного кодексу України визначає, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Перевізник надав Замовнику транспортні послуги, а саме, перевіз вантажі Замовника транспортними засобами за маршрутом, що вказаний в рахунку та актах про надані послуги. Вказані транспортні послуги були надані Замовнику в повному обсязі та без претензій зі сторони Замовника, що також підтверджується підписаними Сторонами Актами приймання наданих послуг. Підписані відповідачем Акти приймання наданих послуг є доказом того, що послуги та підтверджуючі документи є надані відповідачу у повному обсязі. Незважаючи на виставлені фінансові документи та неодноразові звернення до Замовника про погашення заборгованості, останні залишились без відповідного реагування та задоволення. В грудні 2018 року відповідач сплатив суму основного боргу.

Представниками ТОВ «Швидкий світ» неодноразово застосовувались заходи досудового врегулювання спору, в тому числі численні повідомлення-нагадування про сплату боргу, надсилання актів звіряння розрахунків, направлення вимоги про сплату заборгованості, пропозиції укладення мирової угоди з частковою компенсацією збитків, проте остання залишилась без розгляду зі сторони відповідача, а здійснені досудові заходи не прийняті до уваги відповідачем.

Стаття 526 Цивільного кодексу України визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 306 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно пункту 5.9. Договору на транспортне обслуговування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом в міжнародному та міжміському сполучені № 622 від 02 листопада 2017 р. за порушення строків оплати замовниксплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день протермінування.

У позовній заяві позивач просить позов задовольнити, прийняти рішення суду, яким Стягнути з відповідача - ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал», на користь позивача - ТзОВ «Швидкий світ» 18087 грн. 71 коп. (Вісімнадцять тисяч вісімдесят сім гривень 71 копійка) пеня за невиконання грошового зобов`язання, з них: 14649,12 грн. санкція у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 2164,00 грн. інфляційні збитки; 1274,59 грн. санкція у розмірі 3% річних.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року, зі змінами та доповненнями (далі - ЦК України), однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог статті 509 ЦК України, зобов`язанням є таке правовід ношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання Його обов`язку.

Частиною 1 статті 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає: виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Згідно з вимогами частини 2 статті 193 ГК України, порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 статті 230 ГК України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити, у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з приписами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог пункту 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 зазначеної Постанови).

У заяві про уточнення позовних вимог позивач зазначає, що ним здійснено перерахунок суми штрафних санкцій, а тому позивач просить позов задовольнити, прийняти рішення суду, яким Стягнути з відповідача - ТзОВ «Самбірський радіозавод «Сигнал», на користь позивача - ТзОВ «Швидкий світ» 18061 грн. 39 коп. (Вісімнадцять тисяч шістдесят одна гривня 39 копійок) санкція за невиконання грошового зобов`язання, з них: 14649,12 грн. пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 2164,00 грн. інфляційні збитки; 1248,27 грн. 3% річних.

Здійснивши перерахунок суми нарахованих штрафних санкцій судом встановлено помилку у розрахунках, що надані сторонами.

Суд дійшов до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення частково в межах 14649 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 12 коп. пені, 1003 (одна тисяча три) грн. 87 коп. інфляційних втрат, 1248 (одна тисяча двісті сорок вісім) грн. 27 коп. 3% річних.

Посилання відповідача на відсутність оригіналів податкових накладних, як на підставу ухилення від своєчасної оплати отриманих послуг не може бути взяте до уваги при прийнятті рішення, оскільки, як встановлено судом сторонами не обумовлено наявність такої підстави для нездійснення своєчасної оплати, а це питання в даному випадку врегульоване не умовами Договору, а податковим законодавством, яке передбачає отримання оригіналу податкової накладної на запит сторони.

Щодо поданих позивачем розрахунків, незважаючи, на вимоги суду відповідачем не надано конкретних зауважень за вказаними розрахунками.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об`єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем позовні вимоги не спростовані, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю Швидкий світ до Товариства з обмеженою відповідальністю Самбірський радіозавод Сигнал про стягнення штрафних санкцій є обґрунтованим та підлягає до задоволення частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 1364 від 19.02.2019 року на суму 1921,00 грн. про сплату судового збору.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на сторін пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Зменшені позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбірський радіозавод «Сигнал»» (81400, Львівська обл.., м. Самбір, вул. Виговського, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Швидкий світ» (79052, м. Львів, вул. Рудненська, 8, ) 14649 (чотирнадцять тисяч шістсот сорок дев`ять) грн. 12 коп. пені, 1003 (одна тисяча три) грн. 87 коп. інфляційних втрат, 1248 (одна тисяча двісті сорок вісім) грн. 27 коп. 3% річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Самбірський радіозавод «Сигнал»» (81400, Львівська обл.., м. Самбір, вул. Виговського, 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Швидкий світ» (79052, м. Львів, вул. Рудненська, 8, ) судові витрати в сумі 1797 (одна тисяча сімсот дев`яносто сім) грн. 79 коп.

4. Наказ видати, в порядку ст. 327 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 24.06.2019 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Пазичев В.М.