ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

04 липня 2019 року Справа № 926/958/19

Суддя Ковальчук Тетяна Іванівна, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 926/958/19

за позовом Державного підприємства Енергоринок м. Київ,

до Акціонерного товариства Чернівціобленерго, м. Чернівці,

про стягнення пені в сумі 2137159,34 грн.,

за участю секретаря судового засідання Боднарчука В.В.,

представників сторін:

позивача Єременко О.А., адвокат, дов. від 05.12.2018 р. № 31,

відповідача Тимофійчук Л.М., адвокат, дов. від 02.01.2019 р. № 288,

В С Т А Н О В И В :

Державне підприємство Енергоринок, м. Київ, звернулося з позовом до Акціонерного товариства Чернівціобленерго, м. Чернівці, про стягнення 2137159,34 грн. пені за порушення умов пункту 6.14 договору № 4239/02 від 29.08.2007 р. щодо поетапної оплати купованої електричної енергії.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що на порушення укладеного між сторонами договору № 4239/02 від 29.08.2007 року відповідач порушив поетапні строки внесення платежів з оплати купованої у позивача електричної енергії у грудні 2018 року, в зв`язку з чим відповідно до пункту 6.19 названого договору йому за кожний день прострочення нараховано пеню в заявленій до стягнення сумі.

Ухвалою від 04.04.2019 р. позовну заяву ДП Енергоринок залишено без руху, встановлено заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10-ти днів з дня отримання ухвали.

В указаний строк заявою від 17.04.2019 р. позивач усунув зазначені в ухвалі від 04.04.2019 р. недоліки, з урахуванням чого ухвалою від 23.04.2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні на 23.05.2019 р. за участю представників сторін, позивача зобов`язано надати відповідь на відзив на позов.

Цією ж ухвалою зобов`язано відповідача в строк до 16.05.2019 р. надати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), що підтверджують заперечення проти позову, одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку підготовчого засідання.

16.06.2019 р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив, у якому АТ Чернівціобленерго просить зменшити розмір штрафних санкцій та відмовити у позові, посилаючись на те, що прострочення зобов`язання з оплати купованої в грудні 2019 року у позивача електроенергії відповідачем допущено з незалежних від нього причин, а саме в зв`язку з анулюванням АТ Чернівціобленерго ліцензій на право провадження господарської діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом у зв`язку з реформуванням ринку електричної енергії та зміною порядку розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії, необхідністю погашати заборгованість попереднього періоду на умовах реструктуризації, ненадходження коштів за спожиту електричну енергію від споживачів та від держави в рахунок фінансування пільг та субсидій, наданих населенню. У зв`язку з цими обставинами відповідач вказує, що уживав заходів до погашення заборгованості перед позивачем, унаслідок чого вартість електроенергії була оплачена у лютому 2019 року, розмір неустойки значно перевищує збитки позивача до виконання зобов`язання, тому є підстави для її зменшення в повному обсязі.

23.05.2019 р. через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив ДП Енергоринок, в якій позивач вказав, що з огляду на існування між сторонами договірних відносин з купівлі-продажу електричної енергії на Оптовому ринку електроенергії відповідач зобов`язаний здійснювати своєчасні розрахунки за електричну енергію на умовах договору, а в разі порушення цього зобов`язання до відповідача застосовуються обумовлені договором штрафні санкції, при цьому, чинний порядок розрахунків на Оптовому ринку електричної енергії не звільняє відповідача від виконання зобов`язання за договором. У вирішенні питання щодо зменшення пені позивач зазначив, що підлягають врахуванню також його майнові інтереси, зокрема той факт, що внаслідок порушення енергопостачальними компаніями, в тому числі відповідачем, платіжної дисципліни заборгованість ДП Енергоринок перед енергогенеруючими компаніями складає 5,20 грн., для погашення якої ресурсів власне позивача не вистачає. Тому, враховуючи неподання відповідачем доказів на підтвердження підстав для зменшення неустойки та спрямованість останньої на стимулювання постачальників до своєчасного здійснення поетапної оплати купованої електроенергії, з урахуванням майнового стану позивача вимоги відповідача про зменшення пені є безпідставними.

У підготовчому судовому засіданні 23.05.2019 р. оголошувалася перерва до 10-00 год. 11.06.2019 р.

30.05.2019 р. відповідач через канцелярію суду подав клопотання від 27.05.2019 р., в якому просить не розглядати клопотання щодо зменшення розміру штрафних санкцій та відмову у задоволенні позовних вимог, з урахуванням наведених у клопотанні обставин, які свідчать про майновий стан відповідача, зменшити розмір штрафних санкцій на 50%.

У підготовчому засіданні 11.06.2019 р. представник відповідача подав заперечення на відповідь позивача на відзив на позовну заяву.

У підготовчому засіданні 11.06.2019 р. суд завершив дії з підготовки справи до розгляду по суті та за письмовою згодою сторін у порядку частини 6 статті 183 Господарського процесуального кодексу України постановив усну ухвалу про закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті в цьому ж судовому засіданні 11.06.2019 р.

У вступному слові представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив задовольнити позов.

Представник відповідача наявність підстав для нарахування неустойки за несвоєчасну оплату електроенергії визнав, просив зменшити її наполовину, враховуючи важкий фінансовий стан товариства, зміну алгоритму розрахунків за електроенергію, що призвело до зменшення надходжень від споживачів, відсутність у позивача збитків та надмірний розмір пені, заявленої до стягнення.

У судовому засіданні 11.06.2019 р. суд також дослідив докази у справі та оголосив перерву в судовому засіданні до 10-00 год. 04.07.2019 р.

У судовому засіданні 04.07.2019 р. представники сторін виступили у дебатах та судом вирішено справу по суті.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

29 серпня 2007 року між Державним підприємством Енергоринок (далі та за текстом договору ДПЕ) та Відкритим акціонерним товариством Енергопостачальна компанія Чернівціобленерго (за текстом договору ЕК) укладено договір № 4239/02, предметом якого визначено зобов`язання ДПЕ продавати, а ЕК купувати електричну енергію та здійснювати її оплату на визначених договором умовах (далі Договір № 4239/02, а.с. 16-29).

Згідно з пунктом 11.6 цей договір укладено на термін з 01 вересня 2007 року до 31 грудня 2007 року. Цим же пунктом передбачено що дія договору автоматично продовжується на кожний наступний рік, якщо жодна з сторін не заявила письмово про намір розірвати договір за один місяць до дати закінчення строку договору.

У подальшому послідовно були змінені організаційна форма та найменування Відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Чернівціобленерго на Публічне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Чернівціобленерго, Приватне акціонерне товариство Енергопостачальна компанія Чернівціобленерго та Акціонерне товариство Чернівціобленерго, що зафіксовано в укладених сторонами додаткових угодах до договору № 4239/02 від 29.08.2007 р.: від 11.04.2011 р. № 6876/02, від 07.11.2017 р. № 14410/01 та від 24.05.2018 р. № 15122/01 (а.с. 33, 36, 39).

Окрім зазначених, сторонами укладалися інші додаткові угоди до договору № 4239/02 29.08.2007 р., зокрема, у зв`язку з набранням чинності з 11 червня 2017 року Законом України Про ринок електричної енергії від 13 квітня 2017 року № 2019-VІІІ (далі Закон № 2019-VІІІ).

Так, згідно з пунктами 1 та 3 додаткової угоди № 16079/01 від 26.12.2018 року до Договору № 4239/02, сторони домовились, що порядок розрахунків за куповану до 31.12.2018 (включно) електричну енергію ЕК у ДПЕ згідно з Договором, взаємовідносини та відповідальність Сторін за порушення умов Договору в частині купівлі-продажу електроенергії, що мали місце у цей період, визначаються умовами Договору, що діяли в редакції до 01.01.2019, а також виклали з 01.01.2019 р. в новій редакції преамбулу Договору в частині найменування, ліцензії та статусу ЕК, а саме:

Акціонерне товариство Чернівціобленерго, що є правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами, укладеними з державним підприємством, що провадить діяльність з оптового постачання електричної енергії, судовими рішеннями, прийнятими у справах щодо цього підприємства; діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії та має статус платника податку на прибуток за базовою (основною) ставкою відповідно до Податкового Кодексу України.

Пунктом 4.1 Договору № 4239/02 передбачено, що ЕК (відповідач) надає до ДПЕ (позивачу) повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ (оптовий ринок електричної енергії, абз. 2 пункту 1 Договору), а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності ЕК.

Згідно з абзацом 3 пункту 4.1.1 Договору № 4239/02 в повідомленні про місячні обсяги купованої електроенергії обов`язково зазначається замовлений обсяг електроенергії (кВт.год.) на місяць в цілому та вартість замовленого обсягу купівлі електроенергії (грн.), а також розміри оплати по декадах або етапах. Розмір оплати по декадах або етапах визначається відповідно до пунктів 6.3, 6.14 6.18 цього Договору. В разі визначення оплати за пунктами 6.14 6.18 Договору № 4239/02 в повідомленні, в графі останнього етапу, розмір оплати записується словами по факту.

В пункті 4.15 Договору № 4239/02 передбачено, що ЕК, в разі необхідності, може скорегувати замовлений обсяг купівлі електроенергії, надіславши до 15 числа розрахункового місяця до ДПЕ скореговане повідомлення про місячні обсяги купованої електроенергії.

Відповідно до пункту 7.2.1 Договору № 4239/02 ЕК зобов`язана купувати у ДПЕ електроенергію відповідно до умов розділу 4 цього Договору та здійснювати за неї своєчасні розрахунки відповідно до умов розділу 6 цього Договору, а також виконувати інші умови цього Договору.

Пунктами 6.14 та 6.14.1 Договору № 4239/02 в редакції додаткової угоди від 14.06.2012 р. № 8676/04 обумовлено, що першу частку оплати за розрахунковий місяць ЕК зобов`язується здійснити до 12-00 годин першого числа розрахункового місяця в розмірі не меншому 2% вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до пункту 4.1.1 на розрахунковий місяць з урахуванням розміру ПДВ.

Подальша оплата вартості електричної енергії, замовленої ЕК відповідно до пункту 4.1.1 на розрахунковий місяць з урахуванням розміру ПДВ, здійснюється ЕК поетапно шляхом сплати ДПЕ коштів не пізніше:

- 4-го (включно) числа розрахункового місяця не менше 5%;

- 7-го (включно) числа розрахункового місця не менше 7%;

- 10-го (включно) числа розрахункового місяця не менше 10%;

- 13-го (включно) числа розрахункового місяця не менше 11%;

- 15-го (включно) числа розрахункового місяця не менше 15%;

- 18-го (включно) числа розрахункового місяця не менше 10%;

- 21-го (включно) числа розрахункового місяця не менше 10%;

- 24-го (включно) числа розрахункового місяця не менше 10%;

- 26-го (включно) числа розрахункового місяця не менше 10%.

Якщо 1-е число припадає на вихідний день, то відповідну частку оплати ЕК зобов`язується здійснити в перший банківський день, що слідує за ним. Якщо дати наступних поетапних платежів припадають на вихідний день (вихідні дні), то відповідні поетапні платежі ЕК зобов`язується здійснити рівними частками в попередній банківський день та банківський день, що слідує за вихідним днем (вихідними днями).

В разі здійснення корегування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії, розмір оплати за етапи, наступні після 15 числа розрахункового місяця визначаються відповідно до пункту 4.15.2 Договору № 4239/02.

Пунктом 4.15.2 Договору № 4239/02 в редакції додаткової угоди від 19.03.2009 № 5348/01 передбачено, що при здійсненні ЕК перерахування коштів за куповану в ДПЕ електроенергію відповідно до пунктів 6.14 6.18 розміри оплати за етапи до 15 (включно) числа розрахункового місяця не корегуються. Корегуються розміри оплат за етапи, наступні після 15 числа розрахункового місяця. При цьому, різниця між скорегованою сумарною оплатою вартості етапів до 15 (включно) числа розрахункового місяця та сумарною оплатою вартості етапів до 15 (включно) числа розрахункового місяця враховується в першому етапі після 15 числа розрахункового місяця.

Згідно з пунктом 7.2.7 Договору № 4239/02 в редакції додаткової угоди від 15.02.2010 р. № 6028/03 якщо вартість фактичного обсягу електричної енергії (з урахуванням розміру ПДВ) перевищує вартість замовленого обсягу електричної енергії за відповідний період (згідно з повідомленням на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії відповідно до п. 4.1.1 цього Договору з урахуванням п. 4.15 Договору) ЕК зобов`язана здійснити доплату різниці між вартістю фактичного обсягу електричної енергії, купленої ЕК у ДПЕ, та вартістю замовленого ЕК обсягу електричної енергії за період з 1-го числа розрахункового місяця по кінцеву (включно) дату відповідного етапу/декади з урахуванням вже перерахованих коштів за цей період.

ДПЕ розраховує вартість фактичного обсягу електричної енергії, купленої ЕК у ДПЕ за період з 1-го числа розрахункового місяця по кінцеву (включно) дату цього етапу/декаду після закінчення відповідного етапу/декади (пункти 6.14 та 6.3 Договору № 4239/02 відповідно). Вартість фактичного обсягу електричної енергії визначається ДПЕ як сума щоденних вартостей, які розраховані за погодинними цінами відповідно до Правил Оптового ринку електричної енергії України (затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 02.03.96 р. із змінами, внесеними згідно з постановами Нацкомелектроенергетики № 1047а від 12.11.97 р., № 992 від 30.07.99 р.).

ЕК зобов`язується здійснити доплату з поточного рахунку ЕК на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДПЕ не пізніше третього банківського дня після закінчення відповідного етапу/декади, вказавши при цьому в призначенні платежу етап/декаду, за який здійснюється доплата.

Згідно повідомлень АТ Чернівціобленерго на заявлений обсяг електричної енергії в Оптовому ринку електричної енергії України від 30.11.2018 р. № 12 та № 12/1 від 14.12.2018 р. відповідач замовив обсяг купівлі електроенергії на період з 01.12 по 31.12.2018 р. 171000000 кВТ вартістю 169274268,00 грн. з поетапною оплатою:

1-й 2782543 грн.,

2-й 6956358 грн.,

3-й 9738901 грн.,

4-й 13912716 грн.,

5-й 15303987 грн.,

6-й 20869074 грн.,

7-й 32000981 грн.,

8-й 16927427 грн.,

9-й 16927427 грн.,

10-й 16927427 грн.,

11-й 16927427 грн.

Актом купівлі-продажу електроенергії між ДП Енергоринок та постачальником електроенергії АТ Чернівціобленерго за грудень 2018 року засвідчується купівлі відповідачем у позивача 174384,722 тис. кВт.год електричної енергії на загальну суму 217705120,58 грн.

У доданому до позовної заяви звіті про надходження коштів від АТ Чернівціобленерго на рахунок ДП Енергоринок з розшифровкою платіжних доручень за грудень 2018 року та Інформації про надходження коштів на рахунки Державного підприємство Енергоринок за період з 01/12/2018 р. по 31/12/18 р. відображено суми і дати здійснених відповідачем платежів з оплати замовленого обсягу купівлі електричної енергії за грудень 2018 року із зазначенням номеру і дати платіжних документів і призначення платежу.

Указана інформація підтверджується розшифровкою банківської виписки ДП Енергоринок про надходження коштів Чернівціобленерго АТ за період з 01.12.28 по 31.12.18 на рахунок № НОМЕР_1 АТ Ощадбанк.

З боку відповідача надані позивачем відомості про здійснені АТ Чернівціобленерго платежі в рахунок оплати купованого обсягу електроенергії за грудень 2018 року визнаються без будь-яких заперечень.

З аналізу зазначеного вище звіту про надходження коштів від АТ Чернівціобленерго на рахунок ДП Енергоринок у порівнянні з повідомленнями відповідача на заявлений обсяг купівлі електричної енергії в Оптовому ринку електричної енергії України, АТ Чернівціобленерго в грудні 2018 року порушено умови пункту 6.14 Договору № 4239/02 щодо поетапної оплати купованої електроенергії в ДП Енергоринок другого, третього, четвертого, п`ятого, шостого, сьомого та дев`ятого етапів грудня 2018 року.

Так, заборгованість відповідача становила: за 2-й етап 17835371,14 грн. з 13 по 20.12.2018 р., 6932351,21 грн. з 21 по 25.12.2018 р., 652067,33 грн. з 26 по 31.12.2018 р.;

- за 3-й етап 19310685,10 грн. з 18 по 31.12.2018 р.;

- за 4-й етап 17272854,05 грн. з 19 п о 31.12.2018 р.;

- за 5-й етап 15697841,31 грн. з 22 по 31.12.2018 р.;

- за 6-й етап 12013853,52 грн. з 27 по 31.12.2018 р.;

- за 7-й етап 17640198,81 грн. з 28 по 31.12.2018 р.;

- за 9 етап станом на 01.01.2019 р. 63319990,06 залишок боргу.

Зазначені обставини прострочення поетапної оплати купованої в грудні 2018 року електричної енергії відповідач визнає.

На час укладення сторонами спору Договору № 4239/02 правові, економічні та організаційні засади діяльності в електроенергетиці, відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі визначалися та регулювалися Законом України Про електроенергетику.

Статтею 1 Закону України Про електроенергетику передбачено, що учасники оптового ринку електричної енергії України це суб`єкти господарської діяльності, які продають та купують електричну енергію на оптовому ринку електричної енергії України на підставі договору.

Відповідно до статті 15 названого Закону купівля всієї електричної енергії, виробленої на електростанціях, потужність чи обсяг відпуску яких перевищують граничні показники (крім випадків, передбачених цим Законом), та весь її оптовий продаж здійснюються на оптовому ринку електричної енергії України, крім електричної енергії, що купується (продається) відповідно до розділу XVII Закону України Про ринок електричної енергії.

11.06.2017 року набрав чинності Закон України Про ринок електричної енергії (Закону № 2019-VIII).

У названому Законі закріплені принципові вимоги Третього енергопакета ЄС в частині розділення обленерго (так званий Unbundling).

Відповідно до абзацу 1 пункту 13 Перехідних Положень Закону № 2019-VIII під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання (юридична чи фізична особа або група таких осіб, пов`язаних між собою безпосередньо чи опосередковано відносинами контролю, що провадять діяльність з передачі та/або розподілу електричної енергії і щонайменше одну з функцій з виробництва або постачання електричної енергії п. 9 статті 1 Закону № 2019-VІІІ) повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу (далі ОСР) від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

Згідно з абзацом 16 пункту 13 розділу XVII Закону № 2019-VIII та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 20.11.2018 р. № 1462 Про видачу АТ Чернівціобленерго ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом Акціонерному товариству Чернівціобленерго видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії.

Таким чином, АТ Чернівціобленерго набуло статусу оператора системи розподілу юридичної особи, відповідальної за безпечну, надійну та ефективну експлуатацію, технічне обслуговування та розвиток системи розподілу і забезпечення довгострокової спроможності системи розподілу щодо задоволення обґрунтованого попиту на розподіл електричної енергії з урахуванням вимог щодо охорони навколишнього природного середовища та забезпечення енергоефективності (пункт 56 статті 1 Закону № 2019-VIII).

Абзацами 22, 26 пункту 13 розділу XVII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 2019-VIII передбачено, що у разі відокремлення ОСР є правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами, укладеними з державним підприємством, що провадить діяльність з оптового постачання електричної енергії (ДП Енергоринок), судовими рішеннями, прийнятими у справах щодо цього підприємства.

З урахуванням зазначених приписів Закону № 2019-VIII між ДП Енергоринок та AT Чернівціобленерго й було укладено додаткову угоду № 16079/01 від 26.12.2018 року до Договору № 4239/02, якою АТ Чернівціобленерго визначено правонаступником в частині прав та обов`язків за договорами, укладеними з ДП Енергоринок.

Відповідно до пункту 1 зазначеної додаткової угоди сторони домовились, що порядок розрахунків за куповану до 31.12.2018 (включно) електричну енергію ЕК у ДПЕ згідно з Договором, взаємовідносини та відповідальність Сторін за порушення умов Договору в частині купівлі-продажу електроенергії, що мали місце у цей період, визначаються умовами Договору, що діяли в редакції до 01.01.2019 р.

Статтею 509 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно з пунктом 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтями 6, 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно положень статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору № 4239/02, є господарськими зобов`язаннями з купівлі-продажу електричної енергії в Оптовому ринку електричної енергії України, тому згідно положень статей 4, 173-175 і частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, та норми спеціального законодавства, якими є Закон України Про ринок електричної енергії та Правила Оптового ринку електричної енергії України.

В абзаці 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України унормовано, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно норми статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Дослідженими у судовому засіданні доказами підтверджується і визнається відповідачем, що на порушення умов Договору № 4239/02 поетапна оплата відповідачем купованого у позивача обсягу електричної енергії у грудні 2018 року здійснювалася несвоєчасно, мали місце прострочення платежів, відображені у звіті про надходження коштів від АТ Чернівціобленерго на рахунок ДП Енергоринок з розшифровкою платіжних доручень за грудень 2018 року та Інформації про надходження коштів на рахунки Державного підприємство Енергоринок за період з 01/12/2018 р. по 31/12/18 р.

З огляду на порушення відповідачем строків внесення оплати за 2-7 та 9 етапи грудня 2018 року на заявлений (скоригований) відповідачем обсяг купівлі електричної енергії в Оптовому ринку електричної енергії України, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 2137159,34 грн.

При цьому, позивач направляв відповідачу претензію від 29.01.2019 р. № 12/18-1308 про сплату штрафних санкцій на суму 2137159,34 грн., однак у позасудовому порядку ця претензія відповідачем не задоволена.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (ч. 1 ст. 218 ГК України).

За приписами частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Пунктом 1 статті 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

При цьому, відповідно до пункту 1 статті 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Пунктом 6.19 Договору № 4239/02 в редакції додаткової угоди № 14854/01 від 12.02.2018 р. обумовлено, що у випадку нездійснення ЕК оплати згідно з п. 6.14 цього Договору, ДПЕ з 4-го банківського дня після закінчення відповідного етапу нараховує ЕК пеню в розмірі 1/365 подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення та виставляє ЕК вимогу про сплату пені. Пеня нараховується до 19-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим. Пеня повинна бути сплачена в термін не більше 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДПЕ.

Перевіривши наведений у позовній заяві розрахунок неустойки пені, у розмірі 2137159,34 грн., нарахованої за прострочення поетапної оплати купованої електроенергії у грудні 2018 року, суд встановив, що пеня правильно нарахована позивачем у відповідності до умов Договору № 4239/02, розміру прострочених платежів та періодів прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з частино 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частина 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями статей 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань позовні вимоги ДП Енергоринокє обґрунтованими і доведеними належними доказами.

Разом з тим, у ході судового розгляду справи відповідач у відзиві і запереченнях на відповідь на відзив на позов та в окремому клопотанні просив про зменшення розміру штрафних санкцій на 50% від заявленої позивачем до стягнення суми.

В обґрунтування такого клопотання відповідач послався на те, що прострочення виконання було зумовлено низкою обставин, які не залежали від АТ Чернівціобленерго. Зокрема, мали місце недофінансування пільг та субсидій населенню, які фінансуються у відповідності до постанови КМУ № 256 від 04.03.2012 р., у розмірі 9468 тис. грн., зниження рівня авансових платежів споживачів електроенергії за грудень 2018 року у зв`язку з реформуванням ринку електричної енергії та переходом до його нової моделі. Також відповідачем зазначено, що АТ Чернівціобленерго вживало усіх заходів до своєчасної оплати електроенергії та якнайшвидшого усунення порушення в короткий строк, унаслідок чого позивачеві не заподіяно збитків. Окремо відповідачем звернуто увагу на надмірний розмір пені, який не стимулює відповідача до виконання зобов`язання, а перетворюється на непомірний тягар для нього.

До клопотання відповідача додано докази які свідчать про складний фінансовий стан товариства, зокрема, згідно зі звітом про фінансові результати за 2018 рік валовий збиток АТ Чернівціобленерго складають 36904,0 тис. грн.

У відповіді на відзив позивач проти зменшення пені заперечив з тих підстав, що відсутність у відповідача коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, а, в свою чергу, обсяг заборгованості ДП Енергоринок перед енергогенеруючими компаніями унаслідок порушення енергопостачальними компаніями, в тому числі відповідачем, платіжної дисципліни, складає 26607479,285 тис грн., у зв`язку з чим позивач змушений залучати кредитні кошти, відтак його фінансові інтереси також підлягають врахуванню.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення неустойки, суд зазначає, що згідно положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів. Згадане правило обумовлено замінністю грошей як їх юридичною властивістю.

Проте, за приписами частини 1 статті 233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.

З огляду на наведені приписи чинного законодавства, з урахуванням встановлених обставин справи, майнового стану сторін та стану розрахунків, приймаючи до уваги, що відповідач уживав усіх заходів до виконання зобов`язання, унаслідок чого період прострочення не був тривалим, а доказів, які підтверджують заподіяні позивачеві збитки у зв`язку з прострочкою платежів відповідачем, немає, суд погоджується з доводами відповідача що розмір пені є надмірним і доходить висновку, що її слід зменшити на 50% до розміру 1068579,67 грн.

При цьому, оскільки обгрунтованими визнано позовні вимоги ДП Енергоринок у повному розмірі, у відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повній сумі 32057,39 грн.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 20, 129, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства Чернівціобленерго (58000, м. Чернівці, вул. Прутська, буд. 23А, ідентифікаційний код 00130760) на користь Державного підприємства Енергоринок (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27, ідентифікаційний код 21515,67 грн. пені та 32057,39 грн. судового збору.

3. У решті вимог у позові відмовити.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Порядок набрання рішенням законної сили та його апеляційного оскарження

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

У судовому засіданні 04 липня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст підписано 05 липня 2019 року.

Суддя Т.І. Ковальчук