ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" липня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/497/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Кучко А.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г) в особі філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанку" (61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 22)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "АМКІФ Профіль" (61035, м. Харків, вул. Каштанова, буд. 1 А) , 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 791.750,96 грн.
за участю

представників:

від позивача - Бугай О.С., довіреність №369 від 01.02.2018;

від відповідача 1 - не прибув;

від відповідача 2 - не прибув.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Харківської області подано позов Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанку" до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "АМКІФ Профіль", 2. ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання овердрафту №348 від 25.06.2018 в розмірі 659 981,10 грн., яка складається з 588946,21 грн. основного боргу, 8 535,69 грн. суми строкових процентів за користування основною сумою боргу, 12860,77 грн. суми прострочених процентів за користування основною сумою боргу, 13512,40 грн. пені за прострочення сплати основної суми боргу та процентів за користування основною сумою боргу, 1113,35 грн. нарахованої суми 3% річних за прострочення сплати основної суми боргу, 12,68 грн. нарахованої суми 3% річних за прострочення сплати процентів за користування основною сумою боргу, 35000,00 грн. штрафу за порушення п.12.2.5 договору про надання овердрафту №348 від 25.06.2018. Також позивач просить стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 9 899,72 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 19.03.2019 об 11:20.

19.03.2019 через загальний відділ діловодства господарського суду Харківської області від позивача надійшла уточнена позовна заява в порядку збільшення позовних вимог згідно ст. 42, 46 ГПК України (вх. № 6823).

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 19.03.2019 підготовче засідання відкладено на 09.04.2019 о 12:00.

При цьому, питання щодо прийняття вказаної вище уточненої позовної заяви позивача в порядку збільшення позовних вимог згідно ст. 42, 46 ГПК України (вх. № 6823) залишилося не вирішеним.

Натомість Розпорядженням №2568/2019 від 28.03.2019 у зв`язку із закінченням терміну відрядження судді Тацій О.В., відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №922/497/19.

Повторним автоматизованим розподілом судових справ між суддями, для розгляду справи № 922/497/19 визначено головуючого суддю (суддя - доповідач): Сальнікова Г.І., про що в.о. керівника апарату суду складено та підписано Витяг з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.03.2019 (15:37:09).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.04.2019 прийнято справу №922/497/19 до провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24.04.2019 о 12:15.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2019 прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог (вх. №6823) та подальший розгляд справи ухвалено здійснювати з її врахуванням.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 24.04.2019 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 27.05.2019 о 10:45.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.06.2019 о 10:00.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 04.06.2019 на підставі ч. 1 ст. 216 ГПК України відкладено розгляд справи по суті на 02.07.2019 о 10:00.

Позивач в судове засідання 02.07.2019 прибув, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх. №6823 від 19.03.2019), просив суд їх задовольнити та стягнути солідарного з відповідачів заборгованість за договором про надання овердрафту №348 від 25.06.2018 р. в розмірі 791 750, 96 грн., яка складається з: 588946,21 грн. основного боргу, 4082,28 грн. суми строкових процентів за користування основною сумою боргу, 57394,78 грн. суми прострочених процентів за користування основною сумою боргу, 80075,87 грн. пені за прострочення сплати основної суми боргу та процентів за користування основною сумою боргу, 6341,26 грн. нарахованої суми 3% річних за прострочення сплати основної суми боргу, 337,29 грн. нарахованої суми 3% річних за прострочення сплати процентів за користування основною сумою боргу, 18846,28 грн. нарахованої суми інфляційних витрат за прострочення сплати основної суми боргу, 726,99 грн. нарахованої суми інфляційних витрат за прострочення сплати процентів за користування основною сумою боргу та 35000,00 грн. штрафу за порушення п.12.2.5 договору про надання овердрафту №348 від 25.06.2018 р та витрати зі сплати судового збору у розмірі 11876,27 грн.

Відповідачі 1, 2 в судове засідання 02.07.2019 своїх повноважних представників не направили, про причини неявки суд не повідомили, своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, про розгляд даної справи повідомлялися своєчасно та належним чином, проте ухвали господарського суду Харківської області від 26.02.2019, 19.03.2019, 02.04.2019, 24.04.2019, 27.05.2019, 04.06.2019 повернулись на адресу суду з довідками відділення поштового зв`язку: "повернуто: за закінченням строку зберігання" та "адресат відсутній" (т.с. II., а.с. 6-17, 20-38, 49-66, 78-91).

На підставі викладеного, суд вважає позивача та відповідача такими, що були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

В силу частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що норми статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлюють принципи диспозитивності та рівності усіх учасників судового процесу перед законом та судом, беручи до уваги приписи статті 129 Конституції України, які визначають одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі матеріалами і документами.

Таким чином, враховуючи, що у матеріалах справи достатньо документів для правильного вирішення спору по даній справі, у судовому засіданні 02.07.2019 на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено скорочену частини рішення суду по даній справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

25.06.2018 між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанку" (далі - позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АМКІФ Профіль" (далі - відповідач 1, позичальник) укладено договір про надання овердрафту № 348 (далі - Договір), відповідно до умов п. 2.1 якого, Банк протягом строку дії ліміту надає позичальнику можливість використання овердрафту шляхом здійснення платежів з рахунку в обсягах, що перевищують фактичні залишки коштів на ньому, в межах ліміту овердрафту, внаслідок чого на зазначеному рахунку виникає дебетове сальдо.

Пунктом 2.6. Договору сторони визначили, що цільовим призначення кредиту є поповнення обігових коштів та фінансування господарської діяльності позичальника.

Відповідно до Розділу 1 Терміни та їх тлумачення Договору, лімітом овердрафту є максимальний розмір овердрафту, в межах якого позичальник має відновлювальне право здійснювати платежі з рахунку у разі відсутності/недостатності на ньому грошових коштів.

Відповідно до Розділу 1 Терміни та їх тлумачення Договору, під дебетовим сальдо розуміється визначене станом на кінець відповідного дня від`ємне значення по рахунку позичальника, що розраховується як різниця між сумою залишку коштів на рахунку позичальника на початок такого дня, збільшеною на загальну суму прибуткових операцій на рахунку позичальника протягом такого дня, та загальною сумою здійснених видаткових операцій по рахунку протягом такого дня (значення дебетового сальдо не може перевищувати ліміт овердрафту).

Пунктами 2.7, 2.8 Договору сторони визначили, що ліміт овердрафту встановлюється Банком на відкритий рахунок позичальника НОМЕР_4 в розмірі 700000,00 гривень.

Відповідно до Розділу 1 Терміни та їх тлумачення Договору, строк дії ліміту - це період часу, протягом якого позичальник має право здійснювати платежі з рахунку в межах ліміту овердрафту та до закінчення якого позичальник повинен повністю виконати перед Банком усі зобов`язання.

Положеннями п. 2.4. Договору встановлено, що строк дії ліміту овердрафту обчислюється з дати виконання позичальником умов, передбачених п. 4.1. Договору по 24 червня 2021 року або інший останній день виконання зобов`язань, визначений Договором, у тому числі внаслідок відкликання овердрафту.

Відповідно до Розділу 1 Терміни та їх тлумачення Договору, строком безперервного користування (СБК) вважається фактичний безперервний строк існування дебетового сальдо за рахунком позичальника.

В свою чергу, максимальним строком безперервного користування є визначений Договором максимально допустимий безперервний строк існування дебетового сальдо за рахунком позичальника, протягом якого основна сума боргу, що виникла за овердрафтом по рахунку повинна бути погашена в порядку, передбаченому умовами Договору.

Пунктом 2.5. Договору сторони дійшли згоди щодо того, що максмальний строк безперервного користування за Договором складає 60 календарних днів.

Згідно з п. 3.1. Договору, процентна ставка за користування овердрафтом є фіксованою процентною ставкою. Розмір процентної ставки, яка застосовується при розрахунку процентів за користування овердрафтом, визначається залежно від фактичного періоду користування кредитом та процентної ставки, яка застосовується за відповідний період строку безперервного користування овердрафтом чи після його закінчення, а саме: від 1 до 7 днів (включно) - 18,0 % річних; від 8 до 14 днів (включно) - 19,0 % річних; від 15 до 30 днів (включно) - 20 % річних; від 31 до 60 днів (включно) - 22,0 % річних; більше 60 днів - 23,0% річних.

При цьому сторони погодили, що проценти за відповідною ставкою за користування овердрафтом нараховуються починаючи з дня, наступного за днем закінчення періоду нарахування процентів за попередньою процентною ставкою, і діють до закінчення періоду, передбаченого для даного розміру процентної ставки.

Відповідно до умов п. 5.5. Договору, проценти за користування овердрафтом нараховуються щомісячно у валюті овердрафту на основну суму боргу (фактичну суму заборгованості), виходячи із розрахунку фактичної кількості днів існування заборгованості за основною сумою боргу та умовної кількості 360 днів в році.

Пуктом 2.3. Договору сторони визначили та встановили, що овердрафт вважається наданим позичальнику з моменту виникнення дебетового сальдо на рахунку, по якому Банком встановлено ліміт овердрафту.

Дебетове сальдо, що існує на рахунку на кінець кожного календарного дня, вважається залишком заборгованості позичальника за овердрафтом.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачем в позовній заяві вказано про те, що на виконання умов Договору, Банком було надано позичальнику кредит, про що посилається на наявні в матеріалах справи виписки по рахунку позичальника № НОМЕР_5, на якому встановлено ліміт овердрафту, а також на дані щодо використання позичальником ліміту овердрафту, які відображаються на рахунку № НОМЕР_1 , та наголошено про те, що позичальником, в свою чергу, був використаний наданий кредит шляхом здійснення платежів з рахунку в межах ліміту овердрафту в загальному розмірі 588946,21 грн. (т.с. I., а.с. 27-59, 183-220)

Разом з тим, п. 5.2. Договору сторони передбачили порядок погашення основної суми боргу (овердрафту), що відбувається за рахунок коштів, що надходять на рахунок позичальника та погодили те, що овердрафт вважається погашеним у випадку відсутності на рахунку дебетового сальдо на кінень дня.

При непогашенні вказаних в п. 5.4. Договору овердрафту платежів позичальник є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань за Договором по сплаті таких платежів.

При цьому, пунктом 5.6. Договору сторони погодили, що у разі прострочення погашення овердрафту (в тому числі при відкликанні овердрафту), проценти за користування позичальником овердрафтом продовжують нараховуватись на всю суму простроченої кредитної заборгованості до моменту повного виконання зобов`язання за максимальною ставкою, визначеною п. 3.1. Договору.

Враховуючи вищевказане, позивачем наголошено про те, що свої зобов`язання за Договором відповідач належним чином не виконав, а саме не сплатив нараховані Банком проценти та інші платежі за користування кредитом, так само як і не здійснив погашення основної суми боргу до закінчення 60-денного максимального строку безперервного користування встановленого йому ліміту овердрафту.

Додатково позивачем в якості обгрунтування позовних вимог акцентовано увагу на тому, що відповідачем в порушення умов Договору не було забезпечено надходження грошових коштів на рахунок Банку, у зв`язку з чим, позивач був позбавлений права на отримання належних йому грошових коштів в рахунок сплати заборгованості за вказаним договором.

Виходячи зі змісту положень п 6.3., 6.3.1 Договору, Банк може відкликати овердрафт за умови, якщо тривалість строку безперервного користування за отриманим позичальником овердрафтом перевищила 60 (шістдесят) календарних днів, незалежно від того, який максимальний СБК встановлений для рахунку позичальника цим Договором. Факт погашення або непогашення основної суми боргу визначається за даними обліку заборгованості по рахунку, який здійснює Банк. Якщо основна сума боргу не буде повністю погашена до закінчення максимального СБК, з наступного банківського дня після закінчення максимального СБК овердрафт вважається відкликаним та з цієї дати заборгованість щодо відкликання суми овердрафту вважається простроченою.

Враховуючи, що відповідачем не було погашено основну суму боргу до закінчення максимального строку безперервного користування лімітом овердрафту, відповідно до положень п. 6.3. та п. 6.3.1 Договору з 01.11.2018 овердрафт, наданий відповідачу набув статусу відкликаного та заборгованість за основною сумою боргу стала простроченою у зв`язку з чим основна сума боргу була перенесена банком на відповідний рахунок № НОМЕР_6.

Керуючись умовами Договору, Банком направлено на адресу позичальника повідомлення про відкликання овердрафту № 118/20-07/1297 від 07.11.2018 відповідно до змісту якого позичальника повідомлено про те, що основна сума боргу є простроченою з 01.11.2018 та зазначено вимогу про термінове повне погашення всієї заборгованості за Договором, проте вказана вимога з боку відповідача 1 залишилася без відповіді та задоволення. (т.с. I., а.с. 106-107)

Крім того, обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивачем додатково вказано про те, що враховуючи порушення відповідачем умов п. 9.3.12. та п. 9.3. Договору, а саме не повідомлення Банк протягом 5 банківських днів про зміну керівника позичальника, зміну складу засновників позичальника, зміни до установчих документів, Банком, відповідно до умов п. 12.2.5., п. 12.2 Договору застосовано до позичальника штраф у розмірі 5 % від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення у розмірі 35000,00 грн.

Одночасно, відповідно до умов п. 12.2.1., п. 12.2. Договору, Банком нараховано пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення платежу, за кожен день прострочення.

Враховуючи викладене вище, позивачем в підсумку вказано про те, що станом на 11.03.2019 заборгованість за Договором про надання овердрафту №348 від 25.06.2018 р. становить 791 750, 96 грн., з яких: 588946,21 грн. основного боргу, 4082,28 грн. суми строкових процентів за користування основною сумою боргу, 57394,78 грн. суми прострочених процентів за користування основною сумою боргу, 80075,87 грн. пені за прострочення сплати основної суми боргу та процентів за користування основною сумою боргу, 6341,26 грн. нарахованої суми 3% річних за прострочення сплати основної суми боргу, 337,29 грн. нарахованої суми 3% річних за прострочення сплати процентів за користування основною сумою боргу, 18846,28 грн. нарахованої суми інфляційних витрат за прострочення сплати основної суми боргу, 726,99 грн. нарахованої суми інфляційних витрат за прострочення сплати процентів за користування основною сумою боргу та 35000,00 грн. штрафу за порушення умов п.12.2.5 Договору.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в забезпечення виконання зобов`язань за Договором про надання овердрафту №348 від 25.06.2018 р. між Банком як кредитором, позичальником як боржником та фізичною особою ОСОБА_1 як поручителем (далі - поручитель, відповідач 2) було укладено Договір поруки № 349 від 25.06.2018. (далі - Договір поруки, т.с. I., а.с. 87-105).

Відповідно до умов п. 2.1. Договору поруки, поручитель зобов`язується безумовно, безвідклично та безоплатно відповідати перед кредитором солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобов`язання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору.

Положеннями п. 2.2. Договору поруки сторони погодили, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язання у тому ж обсязі, що і боржник, в порядку, визначеному кредитним договором, у тому числі, але не виключно у разі:

- пункт 2.2.1 повного чи часткового невиконання боржником зобов`язання, зокрема щодо сплати процентів та/або повернення частини кредиту, в тому числі згідно з графіком погашення кредиту (за його наявності), щодо повернення кредиту при закінченні строку користування ним, в тому числі у випадку дострокового повного/часткового погашення зобов`язання за вимогою кредитора, та/або щодо сплати комісійних винагород в строки, визначені кредитним договором;

- пункт 2.2.2. не відшкодовування завданих кредитору збитків, які заподіяні внаслідок невиконання умов кредитного договору.

Відповідно до змісту умов п. 4.2.1., п. 4.2. Договору поруки, поручитель зобов`язаний незалежно від зміни фінансового стану безумовно та безвідклично на умовах, визначених цим Договором, виконати в повному обсязі зобов`язання за кредитним договором та за цим Договором.

Отже, у зв`язку з реалізацією Банком права щодо направлення Вимоги поручителю, визначеного умовами п. 3.2.4., п. 3.2. Договору поруки, на підставі п. 3.2.7., 3.2. Договору поруки, поручитель зобов`язаний здійснити виконання порушеного зобов`язання протягом 10 (десяти) календарних днів з дати направлення вимоги кредитором та в обсязі, визначеному у вимозі.

Керуючись умовами Договору, Банком було направлено на адресу поручителя вимогу про виконання зобов`язання №118/20-07/1296 від 07.11.2018 відповідно до змісту якої поручителю повідомлено про те, що основна сума боргу є простроченою з 01.11.2018 та зазначено вимогу про термінове повне погашення всієї заборгованості за Договором, проте вказана вимога з боку відповідача 2 залишилася без відповіді та задоволення. (т.с. I., а.с.109-111).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, Суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст.11 Цивільного кодексу України.

За приписами частини другої статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У відповідності до ст.173 Господарського кодексу України та ст.509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У відповідності до пункту 1 частини 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Укладений між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанку" з Товариством з обмеженою відповідальністю "АМКІФ Профіль" договір про надання овердрафту №348 від 25.06.2018 за своєю правовою природою є кредитним договором.

За приписами частини 1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов`язання. Забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Стаття 554 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як свідчать матеріали справи, позивач свої зобов`язання за Договором виконав шляхом встановлення в рамках відносин з кредитування на відкритий позичальнику рахунок НОМЕР_4 ліміт овердрафту в розмірі 700000,00 грн. та здійснював за відсутності грошових коштів на вказаному рахунку платежі (перекази) в межах ліміту овердрафту, визначеного Договором, внаслідок чого за рахунком позичальника утворилось дебетове сальдо у формі від`ємного значення різниці між сумою залишку коштів та загальною сумою здійснених видаткових операцій по рахунку з дотриманням визначеної Договором умови, що дебетове сальдо не повинно перевищувати встановлений ліміт овердрафту.

Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунками позивача та виписками по рахунку позичальника № НОМЕР_5, на якому встановлено ліміт овердрафту, а також даними щодо використання позичальником ліміту овердрафту, які відображаються на рахунку № НОМЕР_1 , що свідчить про те, що позичальником був використаний наданий кредит шляхом здійснення платежів з рахунку в межах ліміту овердрафту, що мало наслідком утворення боргу за кредитом у розмірі 588946,21 грн. (т.с. I., а.с. 11-12, 27-59, 180, 183-220).

Проте відповідачем 1, в порушення зазначених норм Закону та умов Договору, зобов`язання за Договором про надання овердрафту №348 від 25.06.2018 р належним чином не виконано, а саме не сплачено відповідні кошти для погашення заборгованості до закінчення максимального строку безперервного користування лімітом овердрафту, а тому відповідно до положень п. 6.3. та п. 6.3.1 Договору з 01.11.2018 овердрафт, наданий відповідачу набув статусу відкликаного та заборгованість за основною сумою боргу стала простроченою.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Тобто, невиконання зобов`язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), визнається згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачами не надано суду належних доказів виконання зобов`язань за договором про надання овердрафту №348 від 25.06.2018 р., а також враховуючи приписи ст. 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги про стягнення 588946,21 грн. основного боргу, 4082,28 грн. суми строкових процентів за користування основною сумою боргу, 57394,78 грн. суми прострочених процентів за користування основною сумою боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів 80075,87 грн. пені за прострочення сплати основної суми боргу та процентів за користування основною сумою боргу, про що суд зазначає наступне.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

В силу ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Умовами п. 12.3 Договору передбачено, що нарахування штрафних санкцій за невиконання або неналежне виконання зобов`язань, передбачених Договором, здійснюється до повного виконання відповідного зобов`язання та не припиняється через шість місяців від дня, коли таке зобов`язання мало бути виконано.

Отже, вищевказаною умовою Договору змінено загальне правило, визначене частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України, щодо припинення нарахування пені через шість місяців, що відповідає чинному законодавству, зокрема, відповідній нормі, яка встановлює можливість змінити загальне правило, шляхом визначення інших умов договором.

Відповідно до умов п. 12.2.1., п. 12.2. Договору, за порушення позичальником строків виконання зобов`язання щодо погашення основної суми боргу (у тому числі із закінченням максимального СБК) та/або сплати комісійних винагород та/або процентів за користування овердрафтом пеня на користь Банку обчислюється від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення платежу, за кожен день прострочення.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, суд вважає його арифметично вірним, таким, що був здійснений з урахуванням умов Договору та положень чинного законодавства, у зв`язку з чим вимога позивача про стягнення пені у розмірі 80075,87 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, за приписами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

На підставі вищезазначених положень, позивачем за час прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачу нараховано 6341,26 грн. 3% річних за прострочення сплати основної суми боргу, 337,29 грн. 3% річних за прострочення сплати процентів за користування основною сумою боргу, 18846,28 грн. суми інфляційних витрат за прострочення сплати основної суми боргу та 726,99 грн. суми інфляційних витрат за прострочення сплати процентів за користування основною сумою боргу.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат, враховуючи умови спірного договору та приписи ст. 232 ГК України, ст. 625 ЦК України, Суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими, доведеним матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення 35000,00 грн. штрафу за порушення умов п. 12.2.5. Договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до умов п. 12.2.5 Договору, за порушення позичальником встановлених цим Договором строків повідомлення Банку про зміну керівників/засновників, учасників позичальника та про внесення змін до установчих документів позичальника Банком застосовується штраф у розмірі 5 % від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення, за кожен факт такого порушення.

Положеннями п. 9.3.12 Договору передбачено, що протягом строку дії Договору позичальник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) банківських днів повідомляти Банк про зміну, зокрема, керівників/засновників, учасників позичальника та про зміну часток засновників/учасників у статутному капіталі позичальника, розміру статутного капіталу та будь-яких інших змін установчих документів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до умов п. 9.3.12. та п. 9.3. Договору, а саме у зв`язку з не повідомленням Банку протягом 5 банківських днів про зміну керівника позичальника, зміну складу засновників позичальника, зміни до установчих документів, Банком, відповідно до умов п. 12.2.5., п. 12.2 Договору застосовано до позичальника штраф у розмірі 5 % від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення у розмірі 35000,00 грн.

Обгрунтовуючи правові та фактичні підстави звернення до суду з вимогою про стягнення заявленої суму штрафу, позивачем зауважено про те, що з інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "АМКІФ Профіль" станом на 01.11.2018 вбачається, що в діяльності позичальника відбулися наступні зміни:

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах 19.10.2; зміна складу або інформації про засновників;

- державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 22.10.2; інші зміни;

- внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 22.10.2; зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів.

Досліджуючи вищевказане судом встановлено, що вимога позивача про стягнення 35.000,00 грн. штрафу за порушення умов п. 12.2.5. Договору є обгрунтованою та підтвердженою матеріалами справи з огляду на таке:

- відповідно до умов пункту 15.1. Договір про надання овердрафту №348 набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками кожної сторони та скріплення їх підписів печатками сторін (за бажанням) і діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань, тобто діє з 25.06.2018;

- умовою п. 2.8 Договору передбачено, що ліміт овердрафту встановлюється в розмірі 700.000,00 гривень;

- положення пункту 12.2.5. Договору кореспондуються з положеннями пунктів 9.3., 9.3.12 та зводяться до покладення на позичальника обов`язку протягом строку дії Договору повідомляти Банк в установлений умовою Договору строк про зміни, що становлять зміст умов пункту 12.2.5;

- зміни, про які позичальник відповідно до умов пункту 12.2.5 зобов`язаний повідомляти Банк та про наявність яких наголошено позивачем у позовній заяві, відбулися протягом строку дії Договору, про що свідчать відомості з наявного в матеріалах справи Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "АМКІФ Профіль" станом на 01.11.2018 (т.с. I., а.с 112-117);

- розрахований та заявлений до стягнення штраф у розмірі 35.000,00 грн. узгоджується з умовами п. 2.8., 12.2.5 Договору, оскільки застосовується до позичальника у розмірі 5 % від розміру ліміту овердрафту, що діяв на дату порушення (700.000,00 грн. х 5% = 35000,00 грн.).

Натомість, матеріали справи не містять докази того, що позичальником, на виконання умов пункту 9.3.12 Договору було повідомлено Банк про зміни, що відбулися в його діяльності а тому, вимога щодо стягнення 35.000,00 грн. штрафу за порушення умов п. 12.2.5. Договору є обгрунтованою, доведеною, підтвердженою матеріалами справи та підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує відповідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, Суд дослідивши подані позивачем докази, визнав їх належними та достатніми в розумінні статей 76, 79 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, оцінивши надане суду обґрунтування позовних вимог, перевіривши матеріали справи, Суд дійшов висновку про те, що позивачем доведено наявність передбачених Законом умов для солідарного стягнення з відповідачів заявленої заборгованості, а Судом не виявлено на підставі наявних у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Харківського обласного управління АТ "Ощадбанку" є обгрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат у справі №922/497/19.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, Суд керується статтею 129 ГПК України, відповідно до якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог та враховуючи висновки господарського суду про повне задоволення позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, Суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМКІФ Профіль" (61035, м. Харків, вул. Каштанова, буд. 1 А, ) та з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г, ) в особі філії Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" (61003, м. Харків, Конституції майдан, 22, МФО 351823, п/р 37390005 в філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк", ) заборгованість за Договором про надання овердрафту №348 від 25.06.2018 р. в розмірі 791 750, 96 грн., яка складається з: 588946,21 грн. основного боргу, 4082,28 грн. суми строкових процентів за користування основною сумою боргу, 57394,78 грн. суми прострочених процентів за користування основною сумою боргу, 80075,87 грн. пені за прострочення сплати основної суми боргу та процентів за користування основною сумою боргу, 6341,26 грн. нарахованої суми 3% річних за прострочення сплати основної суми боргу, 337,29 грн. нарахованої суми 3% річних за прострочення сплати процентів за користування основною сумою боргу, 18846,28 грн. нарахованої суми інфляційних витрат за прострочення сплати основної суми боргу, 726,99 грн. нарахованої суми інфляційних витрат за прострочення сплати процентів за користування основною сумою боргу та 35000,00 грн. штрафу за порушення п.12.2.5 договору про надання овердрафту №348 від 25.06.2018 р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АМКІФ Профіль" (61035, м. Харків, вул. Каштанова, буд. 1 А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г, ) в особі філії Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" (61003, м. Харків, Конституції майдан, 22, МФО 351823, п/р НОМЕР_3 в філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк", ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 5938,14 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, буд. 12-г, ) в особі філії Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк" (61003, м. Харків, Конституції майдан, 22, МФО 351823, п/р НОМЕР_3 в філії - Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк", ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 5938,14 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "09" липня 2019 р.

Суддя Г.І. Сальнікова