ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/3137/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого Пількова К. М., суддів: Булгакової І. В., Дроботової Т. Б.,

за участю секретаря судового засідання Жураховської Т. О.,

учасники справи:

позивач Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

представник позивача Косик С. І., адвокат

відповідач Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Логістик"

представник відповідача Колос Ю. В., адвокат

розглянув у судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Логістик" та Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 (суддя Щербаков С. О.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 (головуючий суддя Власов Ю. Л., судді Буравльов С. І., Калатай Н. Ф.) у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Логістик" про стягнення суми,

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. 19.03.2018 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі Позивач, Залізниця) звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Логістик" (далі Відповідач, Товариство) з позовом про стягнення 2 768 441,64 грн, з них: 2 732 733,65 грн заборгованості за Договором, 35 707,99 грн пені.

1.2. Позовна заява мотивована неналежним виконанням Відповідачем умов укладеного сторонами Договору від 29.04.2013 № 03/258-2013 в редакції додаткової угоди № 8 від 01.12.2015 про надання послуг з організації перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані послуги, у зв`язку з чим у останнього утворився борг.

1.3. Відповідач проти позову заперечив, зазначивши, що в період з січня по травень 2017 року здійснювалось перевезення порожніх власних вагонів після вивантаження вантажу під подальше навантаження на станції Правда, Рокувата, Кривий Ріг-Головний, Шмакове Придніпровської залізниці, що підтверджується наданими накладними, тому оплату тарифів за перевезення в експортно-імпортному сполученні Відповідач здійснив у повному обсязі із застосуванням Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ним послуги, що підтверджується накладними СМГС та підписаними актами наданих послуг за періоди з січня по травень 2017 року. Тому Позивач безпідставно в односторонньому порядку списує з особового рахунку Відповідача грошові кошти як за перевезення вагонів в транзитному сполученні. При цьому, оскільки за періоди з січня по травень 2017 року минуло більше шести місяців до моменту звернення з позовом 19.03.2018, Позивач пропустив встановлений статтею 137 Статуту залізниць України строк позовної давності.

2. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. 05.07.2018 Господарський суд міста Києва прийняв рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019, яким позовні вимоги задовольнив частково; стягнув з Відповідача на користь Позивача 219 035,24 грн заборгованості; у задоволенні решти позовних вимог відмовив.

2.2. Судові рішення мотивовані тим, що акт коригування № 11/1 від 30.11.2017 не може бути належним доказом здійснення донарахування неврахованої плати за надані послуги за період з січня по травень 2017 року на суму 2 513 698,41 грн, оскільки в ньому зазначено, що це коригування складено відповідно до акта наданих послуг № 10 від 31.10.2017 у зв`язку з уточненням наданих послуг з організації перевезення вантажів, які були надані у жовтні місяці за умовами Договору, в той час як Позивачем заявлено борг за період з січня по травень 2017 року, тому підстави для стягнення з Відповідача коригування провізної плати у зазначеному розмірі, а також нарахованої на цю суму пені, відсутні. Обов`язок Відповідача здійснити оплату наданих послуг у грудні 2017 року у сумі 219 035,24 грн настав 08.02.2018 та відповідно з 09.02.2018 відбулося прострочення грошового зобов`язання, однак Позивач здійснив розрахунок пені за період з 01.12.2017 по 16.01.2018, тобто до настання строку оплати цих послуг, тому в цій частині позовних вимог суди відмовили.

3. Короткий зміст вимог касаційних скарг

3.1. Відповідач (Скаржник-1) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 в частині часткового задоволення позовних вимог, передати справу в цій частині на новий розгляд до Господарського суду міста Києва; в іншій частині прийняті у справі судові рішення залишити без змін.

3.2. Позивач (Скаржник-2) подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 2 513 698,41 грн заборгованості та 35 707,99 грн пені, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

4. Доводи Скаржника-1, викладені у касаційній скарзі

4.1. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували пункт 2.5 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, та пункти 3.8, 3.9 Договору, не врахувавши оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 № 01-8/917 "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства", в результаті чого дійшли помилкового висновку про те, що коригування № 11/1 від 30.11.2017 (т. 1 а. с. 117) підписано сторонами і вказаний документ є підставою для списання коштів з особового рахунку Відповідача. Зазначене коригування не тільки не підписане Відповідачем, у сторін взагалі відсутні підстави для його підписання (затвердження).

4.2. Суди порушили норми статей 75, 86, 282 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) щодо оцінки доказів, не з`ясувавши обставини щодо здійснення Відповідачем оплати за послуги, надані в грудні 2017 року на підставі акта наданих послуг № 12 від 31.12.2017, хоча в матеріалах справи наявні відповідні докази, а саме виписка з особового рахунку Відповідача станом на 17.01.2018 (т. 1 а. с. 37), пояснення самого Позивача, викладені в апеляційній скарзі та відповіді на відзив (т. 9 а. с. 155), підписаним сторонами актом звірки взаємних розрахунків за Договором станом на 30.09.2018 (т. 9 а. с. 233).

4.3. Суд апеляційної інстанції порушив частину першу статті 75 ГПК України, не врахувавши обставини, які визнаються сторонами, а саме щодо визнання Позивачем обставин стосовно оплати Відповідачем послуг, наданих у грудні 2017 року.

4.4. На порушення підпункту в) пункту 3 частини першої статті 282 ГПК України суд апеляційної інстанції не навів в мотивувальній частині оскаржуваної постанови мотивів відхилення аргументів Скаржника-1 щодо того, що Коригування № 11/1 не було підписано сторонами та не могло бути підставою для списання коштів з особового рахунку Відповідача; з виписки з особового рахунку Відповідача від 17.01.2018 та даних, які відображені в акті звірки взаємних розрахунків за Договором станом на 30.09.2018 вбачається, що до моменту неправомірного та незаконного відображення Позивачем на особовому рахунку Відповідача штучно створеної заборгованості на підставі Коригування № 11/1 від 30.11.2017 на суму 2 659 794,11 грн, розбіжності між сторонами були відсутні.

5. Доводи Скаржника-2, викладені у касаційній скарзі

5.1. Суди першої та апеляційної інстанцій порушили норми статей 73, 76, 86 та 282 ГПК України щодо оцінки доказів, оскільки не з`ясували обставини надання Позивачем Відповідачу у січні травні 2017 року послуг на суму 2 513 698,41 грн та правомірність списання грошових коштів з рахунку Відповідача, на підтвердження чого надано акт коригування № 11/1 від 30.11.2017. Суди дійшли необґрунтованого висновку про те, що вказаний акт не може бути належним доказом здійснення донарахування неврахованої плати за надані послуги в період з січня по травень 2017 року.

5.2. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували пункт 3.8 Договору, у зв`язку з чим дійшли помилкового висновку про те, що акт коригування наданих послуг № 11/1 від 30.11.2017 підписано саме щодо періоду, який в ньому вказаний. Враховуючи, що зазначений акт був направлений Відповідачу, однак він його не підписав, зауважень не надіслав, відповідно до пункту 3.8 Договору акт вважається затвердженим обома сторонами і є підставою для стягнення коштів з Відповідача.

5.3. В порушення статей 11, 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) суди не взяли до уваги, що обов`язок замовника оплатити послуги виникає з факту їх надання виконавцем, що підтверджується накладною, а не з факту передачі послуг на підставі акта приймання-передачі наданих послуг, тому наявність або відсутність акта приймання-передачі наданих послуг не впливає на зобов`язання Відповідача оплатити послуги, надання яких підтверджується іншими документами.

5.4. В пункті 8.4 оскаржуваної постанови суд апеляційної інстанції не взяв до уваги Правила оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, та дійшов безпідставного висновку про те, що відсутні підстави для застосування пункту 3.2 Тарифної політики залізниць держав-учасниць СНД на перевезення вантажів у міжнародному сполученні.

6. Узагальнений виклад позиції учасників справи щодо касаційних скарг

6.1. 04.06.2019 Відповідач подав відзив на касаційну скаргу Скаржника-2, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Відповідача 2 513 698,41 грн заборгованості та 35 707,99 грн пені залишити без змін.

7. Встановлені судами обставини

7.1. 29.04.2013 між Залізницею та Товариством укладено Договір (з урахуванням додаткової угоди № 8 від 01.12.2015), предметом якого є організація перевезення вантажів залізничним транспортом та проведення Товариством розрахунків із Залізницею за надані нею послуги з перевезення вантажів у вагонах, які в автоматизованому банку даних парку вантажних вагонів не мають ознаки "УТЛЦ" (далі вагонах), порожніх вагонів, а також інші послуги, пов`язані з зазначеними перевезеннями по території України.

7.2. Відповідно до пункту 2.2.1 Договору Відповідач зобов`язується здійснювати попередню оплату тарифу та додаткових послуг наданих Відповідачу, згідно з умовами цього договору, Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, Статуту залізниць України, Правил перевезення вантажів, калькуляцій регіональних філій ПАТ "Укрзалізниця" з надання послуг замовнику за вільними тарифами.

7.3. Згідно з пунктом 2.2.2 Договору Відповідач зобов`язується здійснювати попередню оплату за послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів, що замовлені Відповідачем, шляхом перерахування коштів у сумах, що відповідають обсягу замовлених послуг (з урахуванням режиму роботи банківських установ, але не менше ніж середньодобове нарахування протягом 3 (трьох) діб, що склалося за поточний місяць) на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання Позивача № НОМЕР_1 у ТВБВ № 10026/01 філії Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк", МФО 322669, код за ЄДРПОУ №40123465 та забезпечувати своєчасне надходження коштів на зазначений рахунок Позивача.

7.4. Відповідно до пункту 2.2.4 Договору Відповідач зобов`язується проводити оплату за надані послуги, пов`язані з організацією перевезень вантажів та інші послуги, пов`язані з перевезеннями вантажів, які замовлені Відповідачем, відповідно до розділу 3 договору.

7.5. Згідно з пунктом 3.7 Договору Позивач надає Відповідачу не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним, акти наданих послуг та виписки з особового рахунку за звітний місяць. Виписки з особового рахунку відображають облік коштів, перерахованих Відповідачем на виконання цього договору, та коштів, витрачених Відповідачем на оплату послуг, наданих Позивачем. При цьому у виписці відображаються дати створення і розміри заборгованості та пені.

7.6. Відповідно до пункту 3.8 Договору акти наданих послуг та виписки з особового рахунку оформлюються сторонами щомісяця, не пізніше останнього дня звітного місяця. Відповідач протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акта наданих послуг зобов`язаний надіслати Позивачу підписаний акт наданих послуг або підписати акт наданих послуг з зауваженнями. У випадку підписання акта наданих послуг з зауваженнями між Відповідачем та Позивачем здійснюється перевірка наданих послуг та за результатами перевірки проводиться коригування, яке відображається в наступних актах. У випадку, якщо акт наданих послуг не підписаний Відповідачем протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з дня їх складання без письмового обґрунтування акт наданих послуг вважається затвердженим обома сторонами.

7.7. Відповідно до пункту 3.9 Договору наявність підписаного акта наданих послуг не позбавляє Позивача права здійснити донарахування неврахованої плати за надані послуги за минулі періоди.

7.8. Згідно з пунктом 4.4 Договору у разі виникнення заборгованості за надані послуги з організації перевезення вантажів, Відповідач сплачує пеню в розмірі однієї облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожний день прострочення платежу до моменту повного погашення заборгованості, але не більше шести місяців від дня виникнення заборгованості. Моментом виникнення заборгованості у Відповідача є дата фактичного надання Позивачем послуг за цим договором за умовами відсутності грошових коштів на особовому рахунку Відповідача. Із сум грошових коштів, перерахованих Відповідачем для виконання грошового зобов`язання за цим договором, Позивачем у першу чергу погашається пеня, у другу чергу основна сума боргу, а залишок коштів зараховується як попередня оплата. Сторони домовились, що стягнення пені здійснюється в межах загального строку позовної давності, встановленого для стягнення заборгованості за надані послуги.

7.9. Відповідно до пункту 9.1 Договір набирає чинності з дати підписання та діє до 29.02.2016, а в частині проведення розрахунків за надані послуги, пов`язані з перевезенням вантажів до повного здійснення розрахунків. Якщо жодна із сторін не звернулася письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до інших сторін про припинення його дії, то цей договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік.

7.10. На виконання Договору Позивач надав Відповідачу послуги з організації перевезення вантажів, а саме: в період з січня по травень 2017 року відбулося перевезення у вагонах з номерами, перелік яких наведений судами, що підтверджується актами наданих послуг №001 за період з 1 по 31 січня 2017 року від 31.01.2017, № 002 за період з 1 по 28 лютого 2017 року від 28.02.2017, № 003 за період з 1 по 31 березня 2017 року від 31.03.2017, № 004 за період з 1 по 30 квітня 2017 року від 30.04.2017, № 5 за період з 1 по 31 травня 2017 року від 31.05.2017, які підписані представниками сторін. Відповідачем ці акти підписані з розбіжностями.

7.11. На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачу послуги з організації перевезення вантажів у грудні 2017 року:

- 1) у вагоні №57429888 відповідно до накладної №35440858 на суму 3 472,44 грн;

- 2) у вагонах №63190466, 63190656, 63190771, 63190912, 63010219, 63190847, 63190854, 63190706, 63190953, 63190433, 63190904, НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , 63010664, 63190482, 63190672, 63190680, 63190714, 63190383, 63190409, 63190417 на підставі накладних №46263, 46264, 46265, 46266, 46267, 46268, 46270, 46271, 46272, 46273, 46274, 46275, 46276, 46277, 46278, 46279, 46280, 46281, 46282, 46283, 46284, 46285, 46286, 46287, 46288, 46289, 46290, 46291, 46292, 46293, 46294 на загальну суму 115 214,60 грн;

- 3) у вагонах №63190581, 63010656, 63190920, 63190789, 63190813, 63190946, 63190375, 63190540, 63190557, 63190573 на підставі накладних №46269, 46295, 46296, 46297, 46298, 46299, 46300, 46301, 46302, 46303 на загальну суму 37 166,00 грн;

- 4) у вагоні №63190425 відповідно до накладної №47462 на суму 3 716,60 грн;

- 5) у вагонах №63190813, 63010656, 63010185, 63190607, 63009963, 63010466, 63010383, 63010516, 63010524, 63190631, 63010177, НОМЕР_14 відповідно до накладних №48698, 48699, 48984, 48989, 48991, 48992, 48993, 48985, 48986, 48987, 48988, 48990 на загальну суму 44 599,20 грн;

- 6) у вагонах №63009955, 63010029, 63010607, 63190730 відповідно до накладних №49478, 49479, 49480, 49477 на загальну суму 14 866, 40 грн, про що складено акт наданих послуг №12 за період з 1 по 31 грудня 2017 року від 31.12.2017 на суму 219 035,24 грн, який підписаний сторонами.

7.12. Позивач направив Відповідачу претензію № ЦТЛ-22/616 від 01.12.2017, відповідно до якої просив перерахувати кошти у сумі 2 659 794,11 грн у семиденний строк з дати отримання претензії. Вказану претензію Відповідач отримав 12.12.2017, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

7.13. Позивач направив Відповідачу претензію №ЦТЛ-22/28 від 31.01.2018, відповідно до якої просив погасити заборгованість у сумі 219 035,24 грн за надані послуги у період з 01.12.2017 по 17.01.2018, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку № 9152 від 02.02.2018.

8. Позиція Верховного Суду

8.1. Відповідно до частин другої, п`ятої статті 236 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

8.2. Згідно з частиною першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

8.3. За вимогами частин першої та третьої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

8.4. Докази, на підставі яких суд встановлює обставини справи, мають відповідати критеріям належності, допустимості, достовірності та достатності.

8.5. При цьому належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування (стаття 76 ГПК України); обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, що визначає критерій допустимості доказів (стаття 77 ГПК України); достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 78 ГПК України); достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 79 ГПК України).

8.6. Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд виходив з того, що акт коригування № 11/1 від 30.11.2017 не може бути належним доказом здійснення донарахування неврахованої плати за надані послуги за період з січня по травень 2017 року на суму 2 513 698,41 грн, оскільки складений до акта наданих послуг № 10 від 31.10.2017 за період з 01 по 31.10.2017. В той же час зазначивши, що цей акт підписаний, суди залишили поза увагою та не перевірили доводи Відповідача, який заперечував підписання та погодження зазначеного акта Товариством.

8.7. При цьому, суди не з`ясували, чи містить Договір, укладений сторонами у справі, права/обов`язки Товариства підписувати та надавати зауваження до акта коригування; який порядок визначений сторонами Договору щодо оформлення акта коригування; чи визначено Договором наслідки непідписання або ненадання заперечень стороною до акта коригування, складеного та наданого іншою стороною; чи є такий акт підставою для здійснення розрахунків та за яких умов.

8.8. Таким чином, суди не дослідили Договір, не з`ясували характер та зміст правовідносин, що виникли з його умов між сторонами у справі.

8.9. Суди попередніх інстанцій не перевірили та не надали оцінки доводам Залізниці щодо того, що надання послуг на суму 2 768 441,64 грн підтверджується не тільки актом коригування № 11/1 від 30.11.2017, а й перш за все відповідними накладними, які містяться в матеріалах справи, та які судами першої та апеляційної інстанцій не досліджені та оцінка яким не надавалась.

8.10. Також місцевий та апеляційний господарські суди не перевірили доводи Відповідача про наявність у матеріалах справи доказів на підтвердження здійснення оплати послуг в сумі 219 035,24 грн на підставі акта наданих послуг № 12 від 31.12.2017 за період з 01 по 31 грудня 2017 року, про що свідчить наявний в матеріалах справи акт звірки взаємних розрахунків за Договором станом на 30.09.2018, який судами не досліджений та не перевірений.

8.11. Суд першої інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог не висловився з приводу наявної в матеріалах справи заяви Товариства про застосування строку позовної давності. На зазначене порушення не звернув увагу і апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення суду в апеляційному порядку.

8.12. Дослідження та надання оцінки зазначеним доказам у сукупності з іншими доказами у справі є необхідним для з`ясування дійсних правовідносин, які виникли між сторонами у справі, та прийняття законного та обґрунтованого рішення.

8.13. Поряд з цим, за положеннями частин першої другої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8.14. З огляду на викладене висновки судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення пені є також передчасними та не ґрунтуються на повно встановлених істотних обставинах справи.

8.15. Згідно з пунктом 3 частини третьої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.

8.16. Враховуючи викладене, прийняті у справі рішення та постанова судів першої та апеляційної інстанції підлягають скасуванню, а справа підлягає передачі на новий розгляд до місцевого господарського суду, у зв`язку з чим касаційні скарги підлягають частковому задоволенню.

8.17. Під час нового розгляду суду необхідно врахувати наведене, повно дослідити наявні в матеріалах справи докази, на підставі яких встановити істотні для справи обставини, прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Судові витрати

9. З огляду на те, що розгляд справи не завершено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК-Логістик" та Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр транспортної логістики" Акціонерного товариства "Українська залізниця" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.07.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 у справі № 910/3137/18 скасувати. Справу направити на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді І. В. Булгакова

Т. Б. Дроботова