ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2019 року м. Черкаси

справа № 925/1296/18

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого: судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Хелис Н.М., у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув справу за позовом фермерського господарства «Агротех-М», Черкаська область, Маньківський район, с. Поташ, вул. Боженка, 26-А

до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Маньківська селищна рада, Черкаська область, смт. Маньківка, вул. Шевченка, 9

треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - громадяни:

ОСОБА_1 , АДРЕСА_2

ОСОБА_2 , АДРЕСА_1

ОСОБА_3 , АДРЕСА_1

ОСОБА_4 , АДРЕСА_1

ОСОБА_5 , АДРЕСА_1

ОСОБА_6 , АДРЕСА_1

ОСОБА_7 , АДРЕСА_3

ОСОБА_8 , АДРЕСА_4

ОСОБА_9 , АДРЕСА_1

ОСОБА_10 , АДРЕСА_1

ОСОБА_11 , АДРЕСА_1

ОСОБА_12 ,

АДРЕСА_5

ОСОБА_13 , АДРЕСА_6

ОСОБА_14 , АДРЕСА_7

ОСОБА_15 , АДРЕСА_8

про визнання переважного права на поновлення договорів оренди землі, визнання дій неправомірними, визнання наказів такими, що порушують право на здійснення переважного права на поновлення оренди земель, скасування наказів, зобов`язання виконати певні дії, скасування державної реєстрації та зобов`язання не чинити перешкоди та поновити договір оренди землі,

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Монько С.В. - голова ФГ - за посадою,

Монько Н.В. - за довіреністю,

Перетятько О.В. - адвокат - за ордером;

від відповідача: участі не брав;

від третіх осіб: не з`явилися.

ФГ «Агротех-М» звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Маньківської селищної ради, в якому просить суд:

- визнати переважне право за фермерським господарством «Агротех-М» (юр. адреса: Черкаська область, Маньківський район, с. Поташ, вул. Боженка, 26-А, ) на поновлення договорів оренди земельних ділянок розміром:

16,6000 га (кадастровий номер: НОМЕР_4 згідно до витягу ДЗК та діючого на момент дії договору оренди);

17,1136 га (кадастровий номер: НОМЕР_5 згідно до витягу ДЗК та діючого на момент дії договору оренди), що розташовані в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області та в подальшому були розподілені між третіми особами;

- визнати дії Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області по відношенню до фермерського господарства «Агротех-М» щодо поновлення договорів оренди земельних ділянок розміром 16,6000 га (кадастровий номер: НОМЕР_4 на момент дії договорів оренди) і 17,1136 га (кадастровий номер: НОМЕР_5 на момент дії договорів оренди), які розташовані в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області неправомірними і такими, які порушують права фермерського господарства «Агротех-М» на оренду земель. Зокрема, поділ земельних ділянок та передачу новосформованих земельних ділянок в приватну власність під час дії оренди, без узгоджень з ФГ «Агротех-М»;

- визнати накази Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області від 23.04.2018р. №23-1852/14-18 - СГ та від 22.03.2018р. за №23-1422/14-18-СГ, якими було затверджено технічну документацію і поділ земельних ділянок, які до поділу мали кадастровий номер НОМЕР_4 та кадастровий номер НОМЕР_5, такими, які порушують право на здійснення переважного права на поновлення оренди земель з боку ФГ «Агротех-М», порушують вимоги чинного законодавства та скасувати їх;

- скасувати накази Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, на підставі яких передавались новосформовані земельні ділянки з поділу земельних ділянок розміром 16,6000 га (кадастровий номер: НОМЕР_4 на момент дії договорів оренди) і 17,1136 га (кадастровий номер: НОМЕР_2 на момент дії договорів оренди), які розташовані в адміністративних межах Маньківської сільської ради Черкаської області і мають на сьогоднішній день наступні кадастрові номери та розміри іншим фізичним особам у приватну власність, а саме:

НОМЕР_6 площею 2.000 га

НОМЕР_7 площею 2.000 га

НОМЕР_8 площею 2.000 га

НОМЕР_9 площею 2.000 га

НОМЕР_10 площею 2.000 га

НОМЕР_11 площею 2.000 га

НОМЕР_12 площею 2.000 га

НОМЕР_13 площею 2.000 га

НОМЕР_14 площею 0.3536 га

Всього 17,1136 га

НОМЕР_15 площею 0.7600 га

НОМЕР_16 площею 0.6000 га

НОМЕР_17 площею 2.000 га

НОМЕР_18 площею 2.000 га

НОМЕР_19 площею 2.000 га

НОМЕР_20 площею 2.000 га

НОМЕР_21 площею 2.000 га

НОМЕР_22 площею 2.000 га

НОМЕР_23 площею 2.000 га

НОМЕР_24 площею 2.000 га

Всього 16,6000 га.

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області перевести земельні ділянки, які після поділу земельних ділянок розміром 16.6000 га (кадастровий номер: НОМЕР_4 на момент дії договорів оренди) і 17.1136 га (кадастровий номер: НОМЕР_1 : НОМЕР_3 на момент дії договорів оренди) інші розмірі і кадастрові номери із земель резервного фонду (шифр статистичної звітності - 95) у землі запасу (шифр статистичної звітності - 94), як було до їх поділу;

- скасувати державну реєстрацію права приватної власності на земельні ділянки, які були передані у відповідності до наказів Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області у приватну власність фізичним особам, після їх формування на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області від 23.04.2018р. №23-1852/14-18 - СГ та від 22.03.2018р. за №23-1422/14-18-СГ, в подальшому які мали наступні кадастрові номери і розміри:

НОМЕР_6 площею 2.000 га

НОМЕР_7 площею 2.000 га

НОМЕР_8 площею 2.000 га

НОМЕР_9 площею 2.000 га

НОМЕР_10 площею 2.000 га

НОМЕР_11 площею 2.000 га

НОМЕР_12 площею 2.000 га

НОМЕР_13 площею 2.000 га

НОМЕР_14 площею 0.3536 га

Всього 17,1136 га

НОМЕР_15 площею 0.7600 га

НОМЕР_16 площею 0.6000 га

НОМЕР_17 площею 2.000 га

НОМЕР_18 площею 2.000 га

НОМЕР_19 площею 2.000 га

НОМЕР_20 площею 2.000 га

НОМЕР_21 площею 2.000 га

НОМЕР_22 площею 2.000 га

НОМЕР_23 площею 2.000 га

НОМЕР_24 площею 2.000 га

Всього 16,6000 га.

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області не чинити перешкод та поновити (укласти) договори оренди з Фермерським господарством «Агротех-М» відповідно до умов чинного законодавства на земельні ділянки розміром 16,6000 га (кадастровий номер: НОМЕР_4 до моменту поділу) і 17,1136 га (кадастровий номер: НОМЕР_5 до моменту поділу), які розташовані в адміністративних межах Маньківської сільської ради Черкаської області і мають зараз наступні кадастрові номери:

НОМЕР_1 площею 2.000 га

НОМЕР_7 площею 2.000 га

НОМЕР_8 площею 2.000 га

НОМЕР_9 площею 2.000 га

НОМЕР_10 площею 2.000 га

НОМЕР_11 площею 2.000 га

НОМЕР_12 площею 2.000 га

НОМЕР_13 площею 2.000 га

НОМЕР_14 площею 0.3536 га

Всього 17,1136 га

НОМЕР_15 площею 0.7600 га

НОМЕР_16 площею 0.6000 га

НОМЕР_17 площею 2.000 га

НОМЕР_18 площею 2.000 га

НОМЕР_19 площею 2.000 га

НОМЕР_20 площею 2.000 га

НОМЕР_21 площею 2.000 га

НОМЕР_22 площею 2.000 га

НОМЕР_23 площею 2.000 га

НОМЕР_24 площею 2.000 га

Всього 16,6000 га.

В судовому засіданні:

представники позивача вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Вказали на порушення відповідачем їх переважного права на поновлення дії договорів оренди земельних ділянок площею відповідно 16,6 і 17,1136 га. Звернули увагу на немотивовані відмови відповідача про продовження оренди у листуванні та використання ділянок позивачем дотепер.

Належно повідомлені інші представники сторін та учасників в судове засідання не з`явились, витребувані документи не надали.

Відповідач письмово заперечив вимоги та просить в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки у позивача відсутнє переважне право на продовження оренди землі і має бути застосований загальний порядок отримання у користування земельних ділянок. Задоволення позову неможливе у зв`язку з поділом земельних ділянок 16,6 і 17,1136 га, виникнення нових земельних ділянок зі зміною площ, меж, кадастрових номерів. Частина новосформованих земельних ділянок за рахунок орендних вже передана у власність громадянам - учасникам АТО з оформленням відповідних документів.

Третя особа (селищна рада) вимоги позову підтримала та повідомила суд, що не володіє землевпорядною документацією на спірні ділянки, оскільки не є власником цих земель.

Третя особи (громадяни-набувачі спірних ділянок) письмово заперечили вимоги та просять в позові відмовити повністю з мотивів оформленого ними права приватної власності на спірні земельні ділянки.

Інших доказів не подано.

Дослідивши матеріали справи та зібрані докази в їх сукупності, судом з`ясовані такі взаємовідносини сторін та обставини.

Державна реєстрація фермерського господарства «Агротех-М» проведена 21.04.2005р. (том 1 а.с. 24).

Використання позивачем земельної ділянки площею 16,6 га (кадастровий номер НОМЕР_4):

26.03.2012р. між Маньківською РДА (Орендодавець) та ФГ «Агротех-М» (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 16,6 га (том 1 а.с. 29).

Договір оренди укладено до 01.09.2014р. Про бажання поновлення договору на новий строк орендар має повідомити орендодавця не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії (п. 8 договору, том 1 а.с. 29).

Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Маньківському районі 17.04.2012р.

Згідно акту приймання-передачі ділянку передано в користування орендареві. Претензій щодо стану ділянки не висловлено (том 1 а.с. 30).

Позивачем 08.07.2014р. подано відповідачу письмове клопотання про поновлення договору оренди землі на новий строк (том 1 а.с. 34) - з пропуском 90 денного строку.

Відповідач листом від 15.08.2014р. письмово повідомив заявника про недотримання строку на звернення для поновлення договору оренди землі, неможливість застосування переважного права на переукладення договору на новий строку та неможливість продовження оренди землі (том 1 а.с. 37).

Позивач не оскаржив дії відповідача та не визнавав їх протиправними.

Позивач 09.09.2014р. повторно звернувся письмово до відповідача з клопотанням про продовження оренди земельної ділянки 16,6 га, з доказами поважності причин пропуску строку (том 1 а.с. 38).

Керівник ФГ «Агротех-М» 16.09.29014 року письмово звернувся до відповідача з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 16,6 га для ведення фермерського господарства (том 1 а.с. 195).

Наказом по ГУ ДержЗемАгентства у Черкаській області від 01.10.2014р. Моньку В.Н. надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності в оренду - площею 16,6 га (том 1 а.с. 39).

На замовлення позивача виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки 16,6 га ріллі кадастровий номер: НОМЕР_4 (том 1 а.с. 40-45). Суд звертає увагу на запис у витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (том 1 а.с. 41) - цільове призначення «для ведення товарного сільськогосподарського виробництва», з формою власності: «приватна власність». Дата державної реєстрації ділянки: 01.07.2014р.

При цьому суд зазначає про відсутність підстав та необхідності виготовлення проекту землеустрою за наказом ДЗК:

- земельна ділянка тривалий час використовується за її цільовим призначенням;

- межі ділянки відомі та не порушені;

- цільове призначення ділянки не змінено;

- нормативна грошова оцінка спірної ділянки затверджена.

На заяву позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 16,6 га в оренду ГУ Держгеокадастру у Черкаській області повідомило (вих. №2127/0/300-15 від 09.09.2015р., том 1 а.с. 46) про необхідність приведення проекту у відповідність до чинного законодавства. Суть невідповідності проекту вимогам законодавства - відповідачем не наведена.

ГУ Держгеокадастру у Черкаській області повторно повідомило заявника (вих. №5699/0/300-15 від 11.12.2015р., том 1 а.с. 49; вих. №2686/6-16 від 08.04.2016р., том 1 а.с. 50) про наявність зауважень до проекту землеустрою щодо відведення ділянки 16,6 га та про необхідність приведення проекту у відповідність до чинного законодавства.

Листом від 23.06.2018р. вих. №У-72/0-503/6-18 відповідач вже висловив заперечення в продовженні оренди ділянок площею 16 га (том 1 а.с. 74).

Позивач неодноразово письмово звертався до відповідача з заявами про затвердження проекту землеустрою та отримував відповіді від відповідача про невідповідність проекту вимогам земельного законодавства (том 1 а.с. 51-58). Дії чи бездіяльність відповідача не оскаржені до суду. Проект землеустрою не затверджено. Договір оренди спірної земельної ділянки не поновлено на новий строк. Суд вважає, що на момент звернення позивача до суду у позивача відсутнє переважне право на продовження строку дії договору оренди земельної ділянки площею 16,6 га в адміністративних межах Маньківської селищної ради.

Чинне земельне законодавство не передбачає автоматичного продовження дії договору оренди землі чи абсолютного переважного права користувача ділянки на продовження терміну оренди цієї ділянки.

Використання позивачем земельної ділянки площею 17,1136 га (кадастровий номер: НОМЕР_5):

28.12.2012р. між Маньківською РДА (Орендодавець) та ФГ «Агротех-М» (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 17,1136 га (том 1 а.с. 31-32).

Договір оренди укладено до 01.09.2017р. Про бажання поновлення договору на новий строк орендар має повідомити орендодавця не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії (п. 8 договору, том 1 а.с. 31).

Договір зареєстровано у відділі Держкомзему у Маньківському районі 29.12.2012р.

Згідно акту приймання-передачі від 29.12.2012р. ділянку передано в користування орендареві. Претензій щодо стану ділянки не висловлено (том 1 а.с. 33).

Позивачем 25.05.2017р. подано відповідачу письмове клопотання про поновлення договору оренди землі на новий строк (том 1 а.с. 59) - з дотриманням 90 денного строку.

У відповіді на пропозицію позивач (вих. 6128/2-17 від 05.07.2017р.) запропонував встановити ставку річної орендної плати в розмірі 12% від нормативної грошової оцінки землі, та термін дії договору - 7 років.

Землевпорядна документація на ділянку 17,1136 га 13.09.2017р. пройшла державну експертизу з позитивним висновком (том 1 а.с. 64-65).

Вже 25.09.2017р. відповідач листом вих. 19-23-0.32-8566/2-17 відмовив позивачу в продовженні оренди та поновленні договору (том 1 а.с. 66). Запропоновано повернути ділянку з користування. Дії відповідача позивачем до суду не оскаржені.

Маньківська районна рада не змогла прийняти рішення 28.11.2017р. про затвердження нормативної грошової оцінки землі (площа 17,1136 га) (том 1 а.с. 67), про що письмово повідомила позивача.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 17,1136 га затверджена рішенням сесії Маньківської районної ради 22.12.2017р. (том 1 а.с. 68).

Позивач повторно звернувся до відповідача з пропозицією продовження оренди земельної ділянки площею 17,1136 га. До клопотання додано рішення Маньківської районної ради про затвердження техдокументації з нормативної грошової оцінки землі, витяг з техдокументації про нормативну грошову оцінку ділянки 17,1136 га, додаткова угода до договору оренди землі (том 1 а.с. 70-72).

Листом від 23.01.2018р. вих. №361/0/95-18 відповідач висловив заперечення в продовженні оренди ділянки площею 17,1136 га з мотивів недотримання ФГ «Агротех-М» умов договору оренди землі (том 1 а.с. 73). Які умови порушив позивач - в листі не конкретизовано.

Листом від 23.06.2018р. вих. №У-72/0-503/6-18 відповідач висловив заперечення в продовженні оренди ділянок площею 16 та 17,1136 га (том 1 а.с. 74).

28.11.2017р. відповідачем видано наказ №428 щодо резервування земельних ділянок державної власності на території Черкаської області в адмінмежах Маньківської селищної ради для восьми осіб - учасників АТО. В березні 2018р. відповідач підтвердив резервування 9 земельних ділянок державної власності загальною площею 17,1136 га для передачі у власність учасникам АТО - наказ №67 від 02.03.2018р. (том 1 а.с. 80, 91, 103).

Станом на 10.07.2018р. були сформовані земельні ділянки площею від 1 до 2 га з правом приватної власності за громадянами-фізичними особами (том 1 а.с. 82-90, 92-100) - за рахунок земельних ділянок, що перебували в користуванні позивача.

У відзиві на позов відповідач вимоги заперечив (том 1 а.с. 129-133) та просить в задоволенні позову відмовити повністю. Вказує, що на підставі договору оренди землі від 28.12.2012р. Маньківська райдержадміністрація передала позивачу в оренду ділянку площею 17,1136 га в адміністративних межах Маньківської селищної ради строком до 01.09.2017р. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За умовами договору оренди нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 348741 грн., орендна плата сплачується у розмірі 4,5% від грошової оцінки земельної ділянки. Після закінчення дії договору, для його поновлення, позивач повинен звернутись не пізніше як за 90 днів до його закінчення. Кадастровий номер земельної ділянки у договорі відсутній.

Листом від 05.07.2017р. за вих. №6128/2-17 Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області відмовило відповідачу у поновленні договору оренди землі на новий строк у зв`язку з відсутністю нормативної грошової оцінки земельної ділянки для визначення розміру орендної плати на землю та запропонований строк дії договору суперечив вимогам ст.19 Закону «Про оренду землі». Запропоновано позивачу змінити істотні умови договору щодо терміну дії договору в 7 років та розмір річної орендної плати - 12%.

Листом від 25.09.2017р. №19-23-0.32-8566/2-17 та листом від 23.01.2018р. №361/0/95-18 Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області повідомило позивача про необхідність повернення земельної ділянки. Позивач не повернув земельну ділянку .

Оскільки не досягнуто згоди з позивачем про поновлення договорів на новий термін із зміною при цьому його істотних умов , то відповідач вважає, що позивач втратив переважне право на поновлення договору на підставі ст.33 Закону «Про оренду землі».

15.02.2019р. до суду надійшла відповідь позивача на відзив Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області (том 1 а.с. 162-164, 165-168). Позивач пояснює, що заяву та додаткову угоду на продовження оренди земельної ділянки розміром 17,1136 га було подано 25.05.2017р. в межах 90-денного строку до закінчення строку оренди. На відмову відповідача поновити договір, позивач 07.06.2017р. заключає договір на виготовлення нормативно-грошової оцінки землі та експертизи з ПП «Земекспертцентр». Вказана документація була виготовлена 18.08.2017р.

13.06.2017р. відповідач затверджує висновок державної експертизи.

07.11.2017р. нормативну грошову оцінку землі направлено на розгляд сесії районної ради. 22.12.2017р. Маньківською районною радою затверджено технічну документацію із землеустрою. 27.12.2017р. відповідачу надано витяг з технічної документації про нормативно-грошову оцінку землі, яка становить 381599,12 грн.

29.12.2017р. позивач повторно звернувся до відповідача з пакетом документів на поновлення договору оренди землі. Однак відповідач листом від,….заперечує проти поновлення договору оренди землі, у зв`язку з недотриманням позивачем вимог ст.ст. 15, 33 Закону «Про оренду землі» та ст.18 Закону «Про оцінку землі» - без зазначення конкретних порушень. Суд вказує, що дії відповідача позивач не оскаржив до суду.

Наказом ГУ ДГК у Черкаській області від 22.03.2018 року затверджено документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки 16,6 га в межах Маньківської селищної ради (том 1 а.с. 200, 232).

Наказом ГУ ДГК у Черкаській області від 23.04.2018 року затверджено документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки 17,1136 га в межах Маньківської селищної ради (том 1 а.с. 231).

Поділені спірні земельні ділянки передані у власність громадянам - учасникам АТО зі зміною цільового призначення ділянок (том 1 а.с. 233-248) на підставі заяв громадян (том 2 а.с. 1-17), датованих лютим-травнем 2018р.

На запит ГУ ДЗК начальник відділу у Маньківському районі повідомив, що земельних ділянок з кадастровими номерами: НОМЕР_4, НОМЕР_5 - не існує, їх реєстрація скасована - лист від 14.09.2018р. вих. №216/408-18-0.300 (том 1 а.с. 198). Причини та підстави скасування реєстрації ділянок не наведені.

Треті особи у колективному відзиві проти позову заперечили (том 2 а.с. 59-77).

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення - з огляду на таке.

Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009р. №14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності з положеннями постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Сторони за договорами є суб`єктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ - положення ст. 93 ЦК України.

Позивач є суб`єктом господарювання на ринку товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідач є органом державної виконавчої влади на місцях. Згідно записів в земельному кадастрі ГУ Держгеокадастру в Черкаській області є власником спірних земельних ділянок державної форми власності за межами смт Маньківка Черкаської області. Діяльність відповідача регламентована приписами:

Конституції України,

ЗУ «Про місцеві державні адміністрації»,

ЗУ «Про оренду землі»,

Земельного, Господарського, Цивільного та Податкового кодексів України в частині стягнення та зарахування плати за використання землі,

інших підзаконних нормативних документів стосовно організації та ведення землеустрою;

Третя особа Маньківська селищна рада є органом місцевого самоврядування. Згідно приписів чинного земельного законодавства селищна рада не є власником спірних земельних ділянок і не наділена правом розпоряджатися земельними ділянками державної форма власності, в тому числі за межами населеного пункту.

Діяльність третьої особи регламентована приписами Конституції України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ЗУ «Про оренду землі» та Земельного та Податкового кодексів України в частині стягнення та зарахування плати за використання землі.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобов`язання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно приписів ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не інакше.

Відповідно до пункту «г» частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Між сторонами виникли та існували триваючі договірні відносини оренди землі - оплатного використання майна державної власності - земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного виробництва площею 16,6 та 17,1136 га відповідно - за межами населеного пункту в адміністративних межах Монастирищенської селищної ради.

Правове обґрунтування рішення суду:

Суд враховує, що юридична особа може звернутись в господарський суд за захистом свого порушеного права чи господарського інтересу - приписи ст. 3 п. 5, ст. 19 ЦК України та п. 1 ч.1 ст. 6, ст.20 ГК України.

В даному випадку позивач обґрунтовує свою вимогу як порушення господарського інтересу на належне законне тривале оплатне відкрите використання на умовах оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення за межами села Софіївка Канівського району.

Суд погоджується з обґрунтуваннями та доводами позивача про те, що «господарський інтерес» - більш широке поняття в порівнянні з «правом», яке оспорюється чи не визнається іншою особою, в тому числі і справедливе очікування на позитивне вирішення питання заявника органом державної виконавчої влади.

У своєму Рішенні №18-рп/2004 від 01.12.2004 р. Конституційний Суд України визначив основні ознаки охоронюваного законом інтересу, як правового феномену, який:

а) виходить за межі змісту суб`єктивного права;

б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони;

в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб;

г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права;

д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом;

є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. А також дав його дефініцію. Охоронюваний законом інтерес - це прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Безпосереднє згадування в нормах права інтересів як об`єкта правового захисту фактично прирівнює їх до суб`єктивних прав. Законні інтереси, які не опосередковані правовими нормами - це доправова категорія, оскільки інтерес передує правам та обов`язкам, тобто виступає як «суб`єктивне право, що може виникнути у майбутньому».

Орган влади може діяти лише у відповідності та на підставі вимог Закону, і не інакше - приписи ст. 19 Конституції України.

Суд враховує, що саме орган влади має доводити правомірність своїх дій при прийнятті оспорених зацікавленими особами їх рішень чи розпоряджень - відповідно до приписів Конституції України.

Згідно ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до положень ст. 1 ЗУ «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про оренду землі» орендарі набувають права оренди земельної ділянки па підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно вимог ст.ст. 13, 18 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Згідно приписів частини першої статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 123 ЗК України надання у користування земельної ділянки здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Розроблення такої документації здійснюється, зокрема, на підставі дозволу органу виконавчої влади, відповідно до його повноважень.

Законом України «Про землеустрій» визначено, що документація із землеустрою - це затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Відповідно до ст. 25 зазначеного Закону документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. До видів документації із землеустрою належать:

- загальнодержавні й регіональні (республіканські) програми використання та охорони земель;

- схеми землеустрою і техніко-економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень;

- проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

- проекти землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь;

- проекти землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів;

технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

- технічна документація із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку та інші.

Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складаються у разі надання, передачі, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

В той же час, статтею 123 ЗК України та пунктом 2 Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року №677, визначено випадки, за яких розробка проекту відведення не вимагається. Так, проект відведення земельної ділянки не розробляється у разі, коли:

- земельна ділянка, межі якої визначено в натурі (на місцевості), надається у користування або безоплатно передається у власність без зміни її цільового призначення;

- земельна ділянка набувається у власність шляхом купівлі-продажу, дарування, міни, на підставі інших цивільно-правових угод, успадкування, або передається у користування за договорами оренди, сервітуту, суперфіцію, емфітевзису без зміни її меж та цільового призначення;

- земельна ділянка придбана на конкурентних засадах (за результатами земельних торгів).

В таких випадках достатньо розробляти технічну документацію із землеустрою.

Відповідно до ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) підлягає затвердженню органом виконавчої влади.

Отже, чинним законодавством України в імперативному порядку визначено процедуру оформлення документів для отримання земельних ділянок в оренду, яка не може бути змінена.

Відповідач не спростував доводи та докази позивача в належний спосіб та не довів правомірності своїх дій чи правомірності відмов при оформленні позивачем в користування земельної ділянки площею 17,1136 га кадастровий номер НОМЕР_2 .

Суд при прийнятті рішення враховує правові позиції та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п. 4 ст. 11 ГПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»):

- принцип правової певності та юридичної визначеності - недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили - з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення «Агрокомплекс проти України» nо.23465/03 від 08.03.2012р.);

- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін: (рішення «Серявін проти України» nо. 4909/04 від 10.02.2010р., рішення «Трофімчук проти України» nо. 4241/03 від 28.10.2010р.);

- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення «Желтяков проти України» nо. 4994/04 від 09.09.2011р.).

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України» та «Рябих проти Російської Федерації»), у справі «Нєлюбін проти Російської Федерації», повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

По закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, за умови належного виконання обов`язків відповідно до умов договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк. У разі, якщо орендар має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, він зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за 1 місяць до спливу строку договору оренди землі. Поновлення договору оренди земельної ділянки здійснюється у порядку, визначеному статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (пункт 2.2 договору (у редакції угоди від 06.04.2012).

За змістом статей 18, 20 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

01.01.2013 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012 №5245-17.

Відповідно до внесених до земельного законодавства України, та з утворенням територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) згідно з постановою Кабінету Міністрів України №5 від 14.01.2015р., повноваження по розпорядженню землями сільськогосподарського призначення державної форми власності здійснюють відповідні територіальні органи Держгеокадастру.

Наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру №308 від 17.11.2016р. затверджено Положення про Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, серед повноважень якого передбачено розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством, на території Черкаській області.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області відповідно статті 122 Земельного кодексу України та Положення про Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області, затвердженого наказом голови Держгеокадастру №308 від 17.11.2016р. здійснює повноваження щодо розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Черкаської області.

25.05.2017р. фермерське господарство «Агротех-М» звернулося до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області з клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки маючи намір скористатися своїм переважним правом на поновлення договору від 28.12.2012р., відповідно до статті 33 Закону України "Про оренду землі". До клопотання було додано проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на 5 років.

Вказане клопотання з додатками було отримано відповідачем.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області 05.07.2017р. надало відповідь (лист № 6128/2-17), в якій зазначив про неможливість поновлення вказаного договору.

Надаючи відмову у поновлення договору оренди відповідач зазначив, що: позивачем не враховані положення закону про проведення нормативно-грошової оцінки земель, також висловлено незгоду із запропонованим розміром орендної плати (зазначено про необхідність встановлення у розмірі 12 % від нормативної грошової оцінки) та терміном дії договору з 5 років до 7 років відповідно до вимог ст. 19 Закону «Про оренду землі» (том 1, а.с. 63).

Землевпорядна документація на ділянку 17,1136 га 13.09.2017р. пройшла державну експертизу з позитивним висновком (том 1 а.с. 64-65).

25.09.2017р. відповідач листом вих. 19-23-0.32-8566/2-17 відмовив позивачу в продовженні оренди та поновленні договору (том 1 а.с. 66). Запропоновано повернути ділянку з користування.

Маньківська районна рада не змогла прийняти рішення 28.11.2017р. про затвердження нормативної грошової оцінки землі (площа 17,1136 га) (том 1 а.с. 67), про що письмово повідомила позивача.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 17,1136 га затверджена рішенням сесії Маньківської районної ради 22.12.2017р. (том 1 а.с. 68).

Позивач повторно звернувся до відповідача з пропозицією продовження оренди земельної ділянки площею 17,1136 га. До клопотання додано рішення Маньківської районної ради про затвердження техдокументації з нормативної грошової оцінки землі, витяг з техдокументації про нормативну грошову оцінку ділянки 17,1136 га, додаткова угода до договору оренди землі (том 1 а.с. 70-72).

Листом від 23.01.2018р. вих. №361/0/95-18 відповідач висловив заперечення в продовженні оренди ділянки площею 17,1136 га з мотивів недотримання ФГ «Агротех-М» умов договору оренди землі (том 1 а.с. 73). Які умови порушив позивач - в листі не конкретизовано.

Листом від 23.06.2018р. вих. №У-72/0-503/6-18 відповідач висловив заперечення в продовженні оренди ділянок площею 16 та 17,1136 га (том 1 а.с. 74).

28.11.2017р. відповідачем видано наказ №428 щодо резервування земельних ділянок державної власності на території Черкаської області в адмінмежах Маньківської селищної ради для восьми осіб - учасників АТО. В березні 2018р. відповідач підтвердив резервування 9 земельних ділянок державної власності загальною площею 17,1136 га для передачі у власність учасникам АТО - наказ №67 від 02.03.2018р. (том 1 а.с. 80, 91, 103).

Станом на 10.07.2018р. були сформовані земельні ділянки площею від до 2 га з правом приватної власності за громадянами (том 1 а.с. 82-90, 92-100) - за рахунок земельних ділянок, що перебували в користуванні позивача.

За змістом частини 2 статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Законом України "Про оренду землі" визначено умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі, а статтею 13 передбачено, що договором оренди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ключовим елементом принципу правової визначеності є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системності та послідовності у діяльності відповідних органів, насамперед судів. Суб`єкти (учасники спору) завжди повинні мати можливість орієнтувати свою поведінку таким чином, щоб вона відповідала вимогам норми на момент вчинення дії. Для оцінки правовідносин у даному спорі колегія керується правилами, викладеними Європейським судом з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі Sunday Times v. United Kingdom. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

У справі Steel and others v. The United Kingdom ЄСПЛ наголосив, що Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, аби дати змогу громадянинові, якщо виникне потреба, з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія.

Статтею 33 Закону України "Про оренду землі" регламентовано поновлення договору оренди землі на новий строк як у випадку реалізації переважного права орендаря перед іншими особами (частини 1 - 5 цієї норми), так і у випадку, коли орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди (частина 6 цієї норми).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що для застосування положень частини 1 статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти:

1) орендар належним чином виконує свої обов`язки за договором;

2) орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк;

3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди;

4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень і своє рішення.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення із проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі").

Частиною 6 статті 33 зазначеного Закону врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу:

1) користування орендарем земельною ділянкою після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на пролонгацію договору).

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц.

Отже, підстави для поновлення договору оренди земельної ділянки, передбачені у частинах 1 - 5 і частині 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", не пов`язані одна з іншою.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач більше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору оренди землі площею 17,1136 га кадастровий номер НОМЕР_5 направив до Головного управління Держгеокадастру в Черкаської області лист-повідомлення про поновлення цього договору разом із проектом відповідної додаткової угоди (отримано відповідачем 25.05.2017р.), а також інші документи. Таким чином, орендар земельної ділянки належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди від 28.12.2012р. та не суперечить положенням частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області надало відповідь 05.07.2017р., тобто з порушенням строку, встановленого статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Позивач виконав рекомендації відповідача викладені в листі від 05.07.2017р. №6128/217 та повторно звернувся до відповідача з пропозицією продовження оренди земельної ділянки площею 17,1136 га. До клопотання додано рішення Маньківської районної ради про затвердження техдокументації з нормативної грошової оцінки землі, витяг з техдокументації про нормативну грошову оцінку ділянки 17,1136 га, додаткова угода до договору оренди землі.

Листом від 23.01.2018р. за вих. №361/0/95-18 відповідач висловив заперечення в продовженні оренди ділянки площею 17,1136 га з мотивів недотримання ФГ «Агротех-М» умов договору оренди землі. Які умови порушив позивач - в листі не конкретизовано.

Законодавцем у частині 5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено алгоритм дій, який зобов`язує орендодавця після отримання листа-повідомлення орендаря:

1) розглянути лист-повідомлення на відповідність вимогам закону;

2) узгодити з орендарем (за необхідності) істотні умови договору;

3) за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності);

4) укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі.

За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендареві направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Зазначені положення слід розуміти таким чином:

а) орендодавець у разі невідповідності змісту листа-повідомлення та умов проекту додаткової угоди вимогам закону повинен протягом місяця із дати його отримання повідомити орендареві про такі невідповідності, що, у свою чергу, може бути підставою для заперечення у задоволенні заяви орендаря;

б) може запропонувати свою редакцію істотних умов договору оренди землі.

При цьому необхідно мати на увазі, що заперечення орендодавця щодо невідповідності листа-повідомлення із проектом додаткової угоди вимогам закону мають бути обґрунтованими і містити конкретні посилання на порушення закону, зазначені у листі-повідомленні або проекті додаткової угоди, або містити конкретні істотні умови договору, щодо яких орендодавець пропонує зміни.

Якщо орендар та орендодавець у процесі погодження фактично дійшли згоди щодо нових істотних умов договору оренди землі, але не уклали додаткової угоди, то способом захисту прав орендаря буде саме його звернення до суду із позовом про укладення додаткової угоди на нових узгоджених істотних умовах, а не автоматична пролонгація на попередніх умовах.

Матеріалами справи підтверджується, що лист-повідомлення від 05.07.2017р. №6128/2-17 про непродовження позивачеві договору оренди землі Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області направило лише 06.07.2017р. (том 1 а.с. 63).

Таким чином наявний факт порушення відповідачем місячного терміну для повідомлення орендареві про прийняте рішення, що, у свою чергу, дало позивачеві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Крім того, відповідач направив позивачу 13.09.2017р. висновок державної експертизи землевпорядної документації і з його змісту вбачається відсутність зауважень до позивача та визнано відповідність наданих позивачем документів нормам чинного законодавства.

Однак як вбачається зі змісту листа-повідомлення від 23.01.2018р. вих. №361/0/95-18 відповідач висловив заперечення в продовженні оренди ділянки площею 17,1136 га з мотивів недотримання ФГ «Агротех-М» умов договору оренди землі.

Як вбачається зі змісту договору, розмір орендної плати визначено сторонами у межах законодавства, а зміна такого розміру за відсутності погодження між сторонами може бути окремою підставою для звернення до суду. При цьому лист-повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 05.07.2017р. №6128/2-17 містить заперечення щодо визначеного у договорі розміру орендної плати, зазначено про розмір орендної плати на рівні 12% від нормативної грошової оцінки та строк оренди на 7 років.

З наведеного вбачається, що відповідач надаючи відмову у поновленні договору оренди землі також запропонував зміни до істотних умов договору оренди (в частині зміни розміру орендної плати та строку дії договору ), які не були узгоджені сторонами шляхом підписання додаткової угоди.

Таким чином, позивач дотримав умови, передбачені статтею 33 Закону України «Про оренду землі» для поновлення договору оренди землі, відповідачем надані заперечення з порушенням встановленого строку.

Разом з тим, переважне право - це встановлене законом або договором право учасника цивільних відносин на переважне перед іншими особами вчинення дій (правочинів), спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, тобто переважне право на поновлення договору оренди землі виникає лише у разі подальшого перебування земельної ділянки в оренді та при наявності інших осіб, які претендують на оренду цієї ж земельної ділянки.

Реалізація зазначеного переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановлених законодавством певної процедури і строків.

Частиною сьомою статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Відповідно до частини дев`ятої статті 118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

У відповіді від 23.06.2018р. вих. №У-72/0-503/6-18 відповідач висловив заперечення в продовженні оренди ділянок площею 16 та 17,1136 га.

28.11.2017р. відповідачем видано наказ №428 щодо резервування земельних ділянок державної власності на території Черкаської області в адмінмежах Маньківської селищної ради для восьми осіб - учасників АТО. В березні 2018р. відповідач підтвердив резервування 9 земельних ділянок державної власності загальною площею 17,1136 га для передачі у власність учасникам АТО - наказ №67 від 02.03.2018р. (том 1 а.с. 80, 91, 103).

Станом на 10.07.2018р. були сформовані земельні ділянки площею від до 2 га з правом приватної власності за громадянами (том 1 а.с. 82-90, 92-100) - за рахунок земельних ділянок, що перебували в користуванні позивача.

Вищевказана земельна ділянка була поділена на 8 земельних ділянок, яким присвоєно кадастрові номери та право власності за якими було зареєстровано за фізичними особами, а саме: ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 (зазначені особи залучені до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору).

В матеріалах справи містяться інформація з Державного земельного кадастру про право власності на речові права на земельну ділянку за ОСОБА_4 (кадастровий номер НОМЕР_2 площею 2 га), ОСОБА_11 (кадастровий номер НОМЕР_1 площею 2 га), ОСОБА_12 (кадастровий номер НОМЕР_17 площею 2 га), ОСОБА_15 (кадастровий номер НОМЕР_19 площею 2 га), ОСОБА_16 (кадастровий номер НОМЕР_20 площею 2 га), ОСОБА_2 (кадастровий номер НОМЕР_21 площею 2 га), ОСОБА_5 (кадастровий номер НОМЕР_24 площею 2 га), ОСОБА_8 (кадастровий номер НОМЕР_23 площею 2 га) (а.с. 82-90, том 1).

Таким чином, зазначені обставини свідчать про фактичне припинення існування первинної земельної ділянки площею 17,1136 га, право на оренду якої просить поновити позивач.

Крім того, оскільки переважне право на поновлення договору оренди землі виникає лише в разі подальшого перебування земельної ділянки в оренді та при наявності інших осіб, які претендують на оренду цієї ж земельної ділянки, то при передачі орендодавцем земельної ділянки особі (особам) у власність інститут переважного права застосовуватись не може навіть при виконанні усіх передбачених законодавством та договором оренди умов попереднім орендарем.

Отже, порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- у випадку недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах та укладення з ним договору, на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права;

- з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об`єкт оренди для власних потреб.

Судом установлено, що матеріали справи не містять доказів того, що орендодавець спірні земельні ділянки передав в оренду іншим особам.

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності підтверджуються майнові права вказаних вище осіб на відведені їм земельні ділянки (треті особи-2-11 у справі).

Таким чином, орендодавець відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України прийняттям рішень про передачу земельних ділянок у власність не порушив права позивача на оренду спірної земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 21.03.2018р. у справі №393/155/17-ц.

За таких обставин поділ спірної земельної ділянки на 8 земельних ділянок з присвоєнням їм інших кадастрових номерів є порушенням прав позивача відповідно до статті 33 Закону України «Про оренду землі» щодо переважного права перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поділені земельні ділянки передано у власність фізичним особам, а не в оренду).

В той же час господарський суд погоджується із доводами відповідача про неможливість поновлення договору оренди землі у зв`язку із скасуванням державної реєстрації земельної ділянки площею 17,1136 га, право на оренду якої просить поновити позивач.

Так, відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» інформація про об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки) є істотною умовою договору. Зміна такої умови договору тягне за собою наслідки, передбачені частиною 10 статті 33 цього Закону, якою встановлено, що у разі зміни меж або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Тобто, зміна фактичних площ і меж земельних ділянок з присвоєнням їм нових кадастрових номерів після укладення договору оренди земельних ділянок унеможливлює пролонгацію укладеного раніше договору у порядку, передбаченому частинами 1, 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки такі зміни мають наслідком укладання договору оренди земельних ділянок із дотриманням вимог закону щодо порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Відповідно до ст.ст. 74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.

Відповідач не довів правомірності своїх дій при прийнятті оспорюваних розпоряджень та дотримання ним приписів земельного законодавства України, в тому числі і проведення конкурсу на право користування земельними ділянками відповідно до приписів ст.ст. 124 та 134 ЗК України.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його порушеного права.

Позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Належить визнати дії Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області по відношенню до фермерського господарства «Агротех-М» щодо поновлення договору оренди земельної ділянки розміром 17,1136 га (кадастровий номер: НОМЕР_5 на момент дії договору оренди), яка розташована в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області неправомірними і такими, які порушують права фермерського господарства «Агротех-М» на оренду земель в частині використання переважного права на поновлення дії договору оренди землі.

В решті вимог належить відмовити, оскільки на момент розгляду справи в суді та прийняття судового рішення в державному земельному кадастрі відсутня реєстрація спірних ділянок:

площею 16,6000 га (кадастровий номер: НОМЕР_4 згідно до витягу ДЗК та діючого на момент дії договору оренди);

площею 17,1136 га (кадастровий номер: НОМЕР_5 згідно до витягу ДЗК та діючого на момент дії договору оренди), що були розташовані в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області. Відновлення цих кадастрових номерів є неможливим, оскільки відсутній правовий механізм. В подальшому спірні ділянки поділені на окремі ділянки по 2,0 га та передані у власність учасникам АТО.

Аналогічні правові позиції викладені в постанові КГС ВС від 20.02.2019р. у господарській справі №904/792/18.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача пропорційно задоволених вимог та стягнути на користь Позивача 1762,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 231-233, 236-241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області по відношенню до фермерського господарства «Агротех-М» щодо поновлення договору оренди земельної ділянки розміром 17,1136 га (кадастровий номер: НОМЕР_5 на момент дії договору оренди), яка розташована в адміністративних межах Маньківської селищної ради Черкаської області неправомірними і такими, які порушують права фермерського господарства «Агротех-М» на оренду земель в частині використання переважного права на поновлення дії договору оренди землі.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, ідентифікаційний , м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, номер рахунку в банку невідомий

на користь фермерського господарства «Агротех-М», Черкаська область, Маньківський район, с. Поташ, вул. Боженка, 26-А, ідентифікаційний , номер рахунку в банку невідомий

1762 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складення повного судового рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції на вказане рішення.

Повне рішення складено 01.07.2019р.

Суддя Г.М. Скиба