У Х В А Л А

03.07.2019 м. Київ Справа № 910/1089/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІНТЕРТРАНС";

до відповідача-1: КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ;

до відповідача-2: приватного підприємства інвалідів "НАДІЯ-2000";

про: визнання недійсним рішення конкурсного комітету та договору.

Суддя Балац С.В.

Секретар судового засідання Нарожна М.С.

Представники:

позивача: не з`явилися;

відповідача-1: Божинський В.В.;

відповідача-2: Цуркан М.М.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И :

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІНТЕРТРАНС" (далі позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСНОЇ ДЕРЖАВНОЇ АДМІНІСТРАЦІЇ (далі відповідач-1) та приватного підприємства інвалідів "НАДІЯ-2000" (далі відповідач-2) про визнання недійсним рішення конкурсного комітету та договору.

Позовні вимоги наявністю підстав для визнання недійсним рішення конкурсного комітету відповідача-1 від 14.05.2014, яке затверджене протоколом № 2014-1, про визначення відповідача-2 переможцем конкурсу по маршруту 796 "БОЯРКА-КИЇВ АС "ДАЧНА", оскільки проведений із порушенням процедури, встановленої "Порядком проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування". Також позивачем заявлені вимоги про визнання недійсним договору про організацію перевезень, укладеного між відповідачами на підставі вказаного вище рішення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/1089/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 18.03.2019.

В підготовчому засіданні 18.03.2019 оголошено перерву до 15.04.2019.

В підготовчому засіданні 15.04.2019 суд на місці, зокрема, ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 13.05.2019.

Ухвалами-повідомленнями від 16.05.2019 сторони процесу повідомлені про призначення судового засідання на 03.06.2019.

В судових засіданнях 03.06.2019 та 12.06.2019 оголошено перерви до 12.06.2019 та до 03.07.2019 відповідно.

В судовому засіданні 03.07.2019 заслухавши представників відповідачів суд дійшов висновку про те, що провадження у справі № 910/1089/19 підлягає закриттю з огляду на наступне.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 27 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративні справи з приводу оскарження нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, міністерства чи іншого центрального органу виконавчої влади, Національного банку України чи іншого суб`єкта владних повноважень, повноваження якого поширюються на всю територію України, крім випадків, визначених цим Кодексом, адміністративні справи з приводу оскарження рішень Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель та рішень у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи за позовом Антимонопольного комітету України у сфері державної допомоги суб`єктам господарювання, адміністративні справи, відповідачем у яких є дипломатичне представництво чи консульська установа України, їх посадова чи службова особа, а також адміністративні справи про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії, про заборону (примусовий розпуск, ліквідацію) політичної партії вирішуються окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Пунктом 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" визначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами:

- по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства;

- по друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Положеннями п. 17 вказаної постанови передбачено, що до компетенції господарських судів не відноситься розгляд справ у спорах про оскарження суб`єктом господарювання дій (бездіяльності) органу державної влади, органу місцевого самоврядування, іншого суб`єкта владних повноважень, їхньої посадової чи службової особи, що випливають з наданих їм владних управлінських функцій, якщо ці дії (бездіяльність) не пов`язані з відносинами, у сфері господарювання, а також спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Відтак, до юрисдикції господарських судів не відносяться спори щодо оскарження дій, рішень суб`єкта владних повноважень, здійснені на виконання публічно-владних управлінських функцій та спори з приводу укладання та виконання адміністративних договорів.

Так, товариство з додатковою відповідальністю "КОВЕЛЬСЬКЕ АТП" звернулось до господарського суду Волинської області з позовом до департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації, третя особа на стороні відповідача - фізична особа-підприємець Хайчевський Олег Васильович, про визнання недійсними:

- рішення конкурсного комітету (протокол засідання конкурсного комітету № 130), пункту 18 наказу департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації № 7 від 09.02.2017 "Про введення в дію рішення конкурсного комітету з визначення переможця на приміських та міжміських внутрішньообласних маршрутах" в частині визначення переможцем фізичної особи-підприємця Хайчевського Олега Васильовича в конкурсі, що відбувся 07.02.2017 по міжміському маршруту Луцьк-Нововолинськ (час відправлення з АС-1 м. Луцьк о 7 год. 00 хв., 15 год. 25 хв. та АС м. Нововолинськ о 09 год. 20 хв., 18 год 25 хв.);

- договору про організацію перевезень пасажирів № 2511 від 09.02.2017, укладеного між департаментом інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення конкурсного комітету з визначення переможця конкурсу на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, введене в дію наказом департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації № 7 від 09.02.2017, є протиправним, оскільки було прийнято на підставі поданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 для участі у конкурсі неправдивої інформації щодо сумарної пасажиромісткості автобусів, які є його власністю (співвласністю) або взяті у лізинг для міжміських перевезень. З огляду на викладене, за твердженням позивача, недійсним є і договір про організацію перевезень пасажирів № 2511 від 09.02.2017, укладений між відповідачем та третьою особою на підставі зазначеного рішення.

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.11.2017 у задоволенні позову відмовлено, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обставини внесення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 в анкету до заяви про участь у конкурсі завідомо неправдивої інформації, порушення відповідачем процедури проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування та вчинення конкурсним комітетом дискримінаційних дій стосовно позивача.

Відмовивши у задоволенні позовної вимоги про визнання недійсним рішення конкурсного комітету, оформленого протоколом засідання конкурсного комітету № 130, суд відмовив і у визнанні похідних від неї позовних вимог про визнання недійсними пункту 18 наказу департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації № 7 від 09.02.2017 та договору про організацію перевезень пасажирів № 2511 від 09.02.2017.

Не погодившись з рішення місцевого господарського суду, позивач оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.12.2017 апеляційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "КОВЕЛЬСЬКЕ АТП" прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 залучено до участі у справі фізичну особу-підприємця Хайчевського Олега Васильовича, як співвідповідача.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.02.2018, рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2017 скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним рішення конкурсного комітету, оформлене протоколом засідання конкурсного комітету № 130/18 від 07.02.2017, пункт 18 наказу департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації № 7 від 09.02.2017 та договір про організацію перевезень пасажирів № 2511 від 09.02.2017 року, укладений між відповідачами у справі. Стягнуто з департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації на користь товариства з додатковою відповідальністю "КОВЕЛЬСЬКЕ АТП" 3200 грн. судового збору за розгляд позовної заяви, 3520 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги та 5500 грн. витрат на правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що конкурсна комісія під час розгляду переліку документів фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , поданих для участі у конкурсі, порушила вимоги Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.12.2008, в частині перевірки та оцінки поданих учасником конкурсу документів та не прийняла до уваги те, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 до переліку усіх ліцензованих транспортних засобів (не нижче ЄВРО-2), які є додатком 2 до документів, що подавались на конкурс, були включені автобуси категорії М3 класу І, використання яких для цілей, визначених конкурсом, не передбачено, у зв`язку з чим, за висновком суду, комісія безпідставно врахувала показники пасажиромісткості за автобусами категорії М3 класу І в сумарну пасажиромісткість автобусів відповідача-2 та необґрунтовано нарахувала бали фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 за наявність місць по цим автобусам, що, за висновком суду, свідчить про незаконність самого конкурсу, оскільки не було забезпечено досягнення тієї мети, з якою даний конкурс було призначено.

Прийнявши до уваги те, що укладення між відповідачами у справі договору про організацію перевезень є похідною дією від рішення організатора конкурсу про визначення переможця, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що незаконність такого рішення свідчить про незаконність спірного договору № 2511 від 09.02.2017, зміст якого суперечить законодавству, у зв`язку з чим задовольнив позовну вимогу про визнання недійсним договору № 2511 від 09.02.2017.

Фізична особа-підприємець Хайчевський Олег Васильович подав до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2017 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 і закрити провадження у справі, посилаючись на неправильне застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Скаржник зазначає про те, що суди попередніх інстанцій порушили предметну підсудність, оскільки не прийняли до уваги те, що предмет спору у даній справі про визнання недійсними рішення конкурсного комітету (протокол засідання конкурсного комітету № 130), пункту 18 наказу департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації № 7 від 09.02.2017 за предметною юрисдикцією належить до адміністративного судочинства, а також з посиланням на пункт 16 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає про те, що спірний договір про організацію перевезень пасажирів № 2511 від 09.02.2017, укладений між департаментом інфраструктури та туризму Волинської ОДА та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , є адміністративним договором та не може бути предметом розгляду господарським судом.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.04.2018 справу з касаційними скаргами на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 та рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2017 передано на розгляд ВеликоїПалати Верховного Суду.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 10.05.2018 прийнято до розгляду касаційні скарги департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації, фізичної особи - підприємця Хайчевського Олега Васильовича та Волинської обласної державної адміністрації на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 та рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2017, справу № 903/605/17 призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Відповідно до ухвали Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2019 засідання з розгляду касаційних скарг департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації, фізичної особи - підприємця Хайчевського Олега Васильовича, Волинської обласної державної адміністрації на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 05.02.2018 та рішення господарського суду Волинської області від 14.11.2017 у справі відбудеться 04.06.2019.

Відповідно до інформації з офіційного сайту Верховного Суду стосовно результатів розгляду справ Великою Палатою Верховного Суду від 04.06.2019, зокрема, у справі № 903/605/17 касаційну скаргу ФОП Хайчевського О.В. задоволено; касаційну скаргу департаменту інфраструктури та туризму Волинської обласної державної адміністрації задоволено частково; судові рішення першої та апеляційної інстанції скасовано; провадження закрито.

Приписами пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду закрила провадження у справі у зв`язку з тим, що спір про визнання недійсним рішення конкурсного комітету та укладеного на підставі нього договору відноситься до юрисдикції адміністративних судів та не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Таким чином, даний спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

У Х В А Л И В :

Провадження у справі закрити.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 255, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 09 липня 2019 року

Суддя С.В. Балац