ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019м. ДніпроСправа № 904/5823/18

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., за участю секретаря судового засідання Гладкової А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозберігаючі системи України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арта-Родас", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 364 015 грн. 93 коп. за договором постачання від 17.11.2016 № 17/11-16

Представники:

від позивача: Деркач О.В. ордер серія КС № 516610 від 03.06.2019, адвокат;

від відповідача: не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергозберігаючі системи України" звернулося до господарського суду з позовом від 20.12.2018, в якому просило суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арта-Родас" заборгованість у загальному розмірі 360 688 грн. 85 коп., з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних за договором постачання від 17.11.2016 № 17/11-16.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем господарських зобов`язань за договором.

Ухвалою господарського суду від 29.12.2018 (суддя Юзіков С.Г.) позовну заяву залишено без руху, запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви, надавши до суду, підтвердження наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до позовної заяви; уточнений розрахунок стягуваної суми, із зазначенням суми основного боргу, 3% річних, індексу інфляції.

16.01.2019 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків, а також заява про збільшення позовних вимог від 14.01.2019, відповідно до якої просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арта-Родас" заборгованість у загальному розмірі 364 015 грн. 93 коп., з яких: 300 000 грн. 00 коп. - основний борг, 13 825 грн. 93 коп. - 3% річних, 50 190 грн. 00 коп. - інфляційні втрати, відповідно до умов договору постачання від 17.11.2016 № 17/11-16.

Ухвалою господарського суду від 21.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 12.02.2019.

Ухвалою господарського суду від 12.02.2019 підготовче засідання відкладене на 06.03.2019, у зв`язку із неявкою представників сторін та ненаданням витребуваних судом документів.

Ухвалою господарського суду від 06.03.2019 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 26.03.2019.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 № 303, відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 904/5823/18 у зв`язку із перебуванням судді Юзікова С.Г. на лікарняному.

За результатами повторного розподілу автоматизованою системою документообігу суду у відповідності до пп. 17.4 п. 17 розділу ХІ "Перехідні положення" нової редакції Господарського процесуального кодексу України справа № 904/5823/18 передана на розгляд судді Рудь І.А.

Ухвалою господарського суду від 01.04.2019 справу прийнято до провадження суддею Рудь І.А.; ухвалено здійснити повторне проведення підготовчого провадження; справу призначено до розгляду у підготовчому засіданні на 24.04.2019.

22.04.2019 на адресу суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними матеріалами.

23.04.2019 відповідач надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із перебуванням у відпустці директора ТОВ "Арта-Родас".

Ухвалою господарського суду від 24.04.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладене на 04.06.2019, у зв`язку із неявкою представників сторін.

Ухвалою господарського суду від 04.06.2019 закрито підготовче провадження; справу призначено до судового розгляду по суті в засіданні на 25.06.2019.

У призначені засідання відповідач явку повноважного представника не забезпечив та не надав витребувані судом документи. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи та за інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду надіслані відповідачу завчасно, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався своїм правом на участь представника у судових засіданнях.

У судовому засіданні 25.06.2019 представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, просив задовольнити позов, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.11.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергозберігаючі системи України" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Арта-Родас" (покупець) укладено договір постачання № 17/11-16 (надалі договір).

Згідно п. 1.1. договору продавець зобов`язується передавати у власність покупця тягові акумуляторні батареї ZeМа (надалі - товар) в комплекті з технічною документацією, а покупець зобов`язується приймати та сплачувати вартість товару, кількість, комплектність, ціна і термін постачання якого, визначаються сторонами у відповідній специфікації до цього договору, яка с невід`ємною частиною цього договору.

За умовами п. 3.3. договору датою поставки товару є дата отримання товару покупцем по видатковій накладній.

Згідно із п. 3.4 договору продавець надає покупцю на товар, який поставляється, наступні оригінальні товаросупроводжувальні документи:

рахунок-фактуру:

видаткову накладну;

податкову накладну;

інструкція з експлуатації та обслуговування.

3а відсутності або неналежному оформленні вказаних документів покупець має право вимагати від продавця передати йому по зв`язку факсиміле копії вказаних документів з обов`язковим наданням належним чином оформлених документів протягом 5-ти календарних днів віддані поставки товару (п. 3.5 договору).

Відповідно до п. 3.6 договору право власності на товар переходить до покупця в момент приймання товару за видатковою накладною.

Товар вважається прийнятим по кількості - згідно з кількістю, зазначеною у видатковій накладній, за якою здійснюється поставка товару (3.7 договору).

За умовами п. 5.1 договору розрахунки за цим договором здійснюються у національній валюті шляхом перерахування грошових коштів в рамках сум, вказаних у відповідних специфікаціях, на поточний банківський рахунок продавця, який вказаний у цьому договорі.

У п. 5.2 договору сторони погодили, що покупець оплачує готовий до відвантаження товар: 100% вартості протягом 3-х банківських днів з дати отримання рахунку-фактури на товар.

Датою оплати товару вважається дата зарахування коштів на поточний рахунок продавця (п. 5.3 договору).

Згідно із п. 9.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 9.2 договору).

Специфікаціями від 14.08.2017 № 3 та від 21.08.2017 № 4 сторони узгодили найменування продукції, її кількість, ціну, вартість, умови та строк поставки.

На виконання умов договору та вказаних специфікацій позивач передав, а відповідач прийняв у власність продукцію на загальну суму 511 500 грн. 00 коп., що підтверджується підписаними сторонами і скріпленими їх печатками видатковими накладними:

- № 87 від 14.08.2017 на суму 341 000 грн. 00 коп. (а.с. 61);

- № 92 від 21.08.2017 на суму 170 500 грн. 00 коп. (а.с. 68)

Господарський суд зазначає, що вказані вище накладні підписані сторонами без жодних зауважень чи заперечень.

Позивач стверджує, що разом із поставленим товаром, надав відповідачу рахунки на оплату продукції:

- № 87 від 14.08.2017 на суму 341 000 грн. 00 коп. (а.с. 59);

- № 92 від 21.08.2017 на суму 170 500 грн. 00 коп. (а.с. 66).

Позивач зазначає, що відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленої продукції виконав частково, сплативши вартість товару, поставленого відповідно до видаткової накладної № 87 від 14.08.2017 на суму 211 500 грн. 00 коп., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 300 000 грн. 00 коп.

Доказів оплати відповідачем вказаної заборгованості сторонами до матеріалів справи не надано.

Із посиланням на положення ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 13 825 грн. 93 коп. за загальний період з 17.08.2017 по 14.01.2019 та інфляційні втрати у розмірі 50 190 грн. 00 коп. за загальний період з вересня 2017 по грудень 2018, за кожною накладною окремо.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору поставки, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

За ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за поставлену позивачем продукцію становить 300 000 грн. 00 коп.

Відповідно до постанови Національного банку України від 07.04.2017 «Про роботу банківської системи у 2017» дні роботи банківської системи України переносяться, зокрема, з п`ятниці 25 серпня на суботу 19 серпня.

За приписами ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Враховуючи умови п. 5.2 договору, зміст вищевказаної постанови Національного банку України та норми ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, відповідач повинен був здійснити оплату за поставлену продукцію:

- за накладною № 87 від 14.08.2017 у строк до 17.08.2017 включно;

- за накладною № 92 від 21.08.2017 у строк до 28.08.2017 включно.

Таким чином, строк оплати поставленої позивачем продукції є таким, що настав.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 3% річних, доданого до заяви про збільшення позовних вимог судом встановлено, що вказаний розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, 3% річних нараховані на суму боргу наростаючим підсумком, позивачем не враховано, що день оплати заборгованості не вважається днем днем прострочки виконання зобов`язання, а також приписи ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України.

Відповідно до розрахунку, виконаного господарським судом, до стягнення з відповідач підлягають 3% річних у загальній сумі 13 752 грн. 49 коп. У решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно із п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань від 17.12.2013 № 14, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку інфляційних втрат, доданого до заяви про збільшення позовних вимог судом встановлено, що вказаний розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства України, зокрема, інфляційні нараховані на суму боргу наростаючим підсумком, у зв`язку із чим, за розрахунком суду, до стягнення з відповідача підлягають інфляційні в сумі 50 155 грн. 09 коп. Решта позовних вимог в цій частині задоволенню не підлягають.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 300 000 грн. 00 коп. основного боргу, 13 752 грн. 49 коп. 3% річних, 50 155 грн. 09 коп. інфляційних втрат - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У решті позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 129, 165, 233, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арта-Родас" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 1-Н, кімната 203, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергозберігаючі системи України" (04080, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 18/14, офіс 239, ) 300 000 грн. 00 коп. (триста тисяч грн. 00 коп.) основного боргу, 13 752 грн. 49 коп. (тринадцять тисяч сімсот п`ятдесят дві грн. 49 коп.) 3% річних, 50 155 грн. 09 коп. (п`ятдесят тисяч сто п`ятдесят п`ять грн. 09 коп.) інфляційних втрат, 5 458 грн. 61 коп. (п`ять тисяч чотириста п`ятдесят вісім грн. 61 коп.) витрат по сплаті судового збору.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено 05.07.2019