ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року м. Черкаси справа № 925/183/19

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Нестеренко А.М., за участю представників сторін: позивача адвоката Черніговцева О.О., відповідача Чухрія Д.О. за самопредставництвом, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом малого приватного підприємства фірма «Ерідон» до приватного підприємства «Мліїв» про стягнення 2 155 126 грн. 41 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - мале приватне підприємство фірма «Ерідон» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «Мліїв» (далі відповідач) про стягнення 2155126 грн. 41 коп. основного боргу за договором поставки №1737/18/163 від 30.01.2018 року та відшкодування судових витрат.

Позов мотивований порушенням відповідачем строків та порядку розрахунків за поставлений йому товар згідно договору поставки №1737/18/163 від 30.01.2018 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/183/19, справу призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач в особі свого представника подав 18.03.2019 року клопотання про проведення врегулювання спору за участю судді (вх. № 8383/19, а.с. 84), відзив на позов (вх. № 8386/19, а.с. 85), в якому позов не визнав повністю через безпідставність та недоказаність позовних вимог, просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Позивач в особі свого представника 01.04.2019 року подав відповідь на відзив (вх. № 9950/19, а.с. 100-102), в якому спростовував наведені відповідачем у відзиві на позов обставини, заперечував проти врегулювання спору та наполягав на задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалами суду від 19.03.2019 відмовлено відповідачу у врегулюванні спору за участі судді, а від 09.04.2019 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 27.05.2019 року провадження у справі № 925/183/19 зупинялося до вирішення питання про відвід судді Грачова В.М., матеріали заяви приватного підприємства «Мліїв» про відвід судді Грачова В.М. вх. 15924 від 27.05.2019 року передано уповноваженій особі для вирішення питання щодо визначення складу суду для розгляду вказаної заяви у порядку, встановленому ч. 1 ст. 32 ГПК України.

Ухвалою судді господарського суду Черкаської області Боровика С.С. від 30.05.2019 року у задоволенні заяви від 27.05.2019 року представника ПП «Мліїв» про відвід судді Грачова В.М. у справі № 925/183/19 відмовлено та ухвалою суду від 07.06.2019 року провадження у справі було поновлено.

Відповідач в особі свого представника 26.06.2019 року повторно подав заяву про відвід судді у справі № 925/183/19 (вх. № 19514/19)

Ухвалою суду від 26.06.2019 року зазначену заяву представника відповідача залишено без розгляду.

У судових засіданнях представник позивача позов з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримав і просив задовольнити повністю, представник відповідача позов не визнав, заперечував в його задоволенні з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

30.01.2018 року між позивачем малим приватним підприємством фірма «Ерідон», як постачальником, відповідачем приватним підприємством «Мліїв», як покупцем, було укладено договір поставки № 1737/18/163 (далі Договір, а.с. 16-17), за умовами п.п. 1.1. якого, в порядку та на умовах цього договору, постачальних зобов`язався поставити покупцю продукцію виробничо-технічного призначення (далі в тексті Договору - товар), а покупець зобов`язався прийняти і оплатити вартість такого товару.

У Договорі його сторони погодили всі істотні умови, зокрема, домовилися про таке:

п.п. 1.2. найменування, асортимент та кількість товару, який підлягає поставці за цим договором, зазначаються в додатках, які є його невід`ємною частиною;

пп.п. 2.1. ціна товару в національній валюті та її еквівалент в іноземній валюті (долар США або Євро), зазначаються у додатках до цього договору;

п.п. 2.2. ціна товару є орієнтованою та остаточно визначається на дату фактичної оплати товару на умовах цього договору. Еквівалент ціни товару в іноземній валюті, який зазначено у додатку до цього договору, є незмінним на весь період дії цього договору;

п.п. 2.3. загальна вартість товару, що постачається за цим договором (ціна Договору) визначається додатками та у видаткових накладних щодо кількості, асортименту, ціни товару, перевагу має видаткова накладна;

п.п. 3.1. оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором та додатками до нього. У випадку поставки товару на умовах попередньої оплати, допускається оплата та поставка товару на підставі рахунку на попередню оплату, що має істотні умови поставки, без укладення додатків до цього договору. Датою оплати товару вважається день зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника;

п.п. 3.2. сторони погодили, що визначення ціни та загальної вартості товару, що підлягає оплаті покупцем, здійснюється в національній валюті України, виходячи із курсу продажу долару США або Євро до гривні, встановленому на міжбанківській валютній біржі на момент закриття торгів у день, що передує даті оплати товару (надалі «курс Міжбанку»). Для визначення «курсу Міжбанку» сторони використовують дані, розміщені на веб-сайті http://minfin.com.ua/currency/mb/archive/, якщо інші джерела визначення курсу іноземних валют не зазначені в додатках до цього договору;

п.п. 3.7. здійснюючи оплату товару, покупець зобов`язаний зазначити у платіжному доручені за яким додатком до цього договору та/або рахунком на оплату, та/або видатковою накладною, а також, у разі необхідності за який саме товар здійснюється оплата. У разі відсутності такої інформації, а також у разі порушення покупцем грошових зобов`язань за цим договором, отриманий платіж зараховується постачальником на власний розсуд.

Відповідно до п.п. 9.2. Договору, договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін, та діє до 31.12.2018 року, а в частині проведення розрахунків за поставлений товар до моменту проведення остаточних розрахунків. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Із додатку № 1737/18/163/1-Н від 30.01.2018 року, видаткової накладної № 36098 від 23.04.2018 року на суму 640440 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163 від 30.01.2018 року на суму 47421 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 47777 від 10.05.2018 року на суму 47250 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/2-ЗЗР від 14.05.2018 року на суму 19814,76 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 49660 від 14.05.2018 року на суму 19814,76 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/3-ЗЗР від 15.05.2018 року на суму 75332,92 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 50189 від 15.05.2018 року на суму 75332,92 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/4-ЗЗР від 22.05.2018 року на суму 63457,06 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 54200 від 22.05.2018 року на суму 21214,66 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 56466 від 29.05.2018 року на суму 42346,80 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/5-ЗЗР від 24.05.2018 року на суму 85470,84 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 54939 від 24.05.2018 року на суму 85470,84 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/6-ЗЗР від 29.05.2018 року на суму 199783,20 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 56461 від 29.05.2018 року на суму 199783,20 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/7-ЗЗР від 01.06.2018 року на суму 138646,56 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 58757 від 04.06.2018 року на суму 138646,56 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/8-ЗЗР від 06.06.2018 року, видаткової накладної № 60299 від 06.06.2018 року на суму 186912,66 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/9-ЗЗР від 13.06.2018 року на суму 31012,92 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 62167 від 13.06.2018 року на суму 31012,92 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/10-ЗЗР від 20.06.2018 року на суму 4477,02 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 64108 від 20.06.2018 року на суму 4477,02 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/11-ЗЗР від 22.06.2018 року на суму 14158,80 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 65118 від 02.07.2018 року на суму 14158,80 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/12-ЗЗР від 20.07.2018 року на суму 61574,40 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 69183 від 20.07.2018 року на суму 61574,40 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/14-ЗЗР від 30.07.2018 року на суму 105503,22 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 75136 від 14.08.2018 року на суму 70970,40 грн., видаткової накладної № 76167 від 21.08.2018 року на суму 34924,68 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/15-ЗЗР від 07.09.2018 року на суму 98608,32 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 80687 від 07.09.2018 року на суму 98608,32 грн. з ПДВ, додатку № 3737/18/163/16-ЗЗР від 18.09.2018 року на суму 37989 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 84514 від 18.09.2018 року на суму 37989 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/2-МД/П від 22.05.2018 року на суму 200258,60 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 54209 від 22.05.2019 року на суму 20025,60 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/4-МД/П від 01.06.2018 року на суму 62784 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 59342 від 05.06.2018 року на суму 62784 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/5-МД/П від 06.06.2018 року на суму 17269,56 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 60309 від 06.06.2018 року на суму 17269,56 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/7-МД/П від 18.09.2018 року на суму 31066,56 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 84522 від 18.09.2018 року на суму 31066,56 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/1-МО від 22.02.2018 року на суму 595650 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 27331 від 12.04.2018 року на суму 400710 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 27334 від 13.04.2018 року на суму 194940 грн. з ПДВ, додатку № 1737/18/163/2-МО від 22.02.2018 року на суму 424080 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 8651 від 06.03.2018 року на суму 212040 грн. з ПДВ, видаткової накладної № 9583 від 12.03.2018 року на суму 212040 грн. з ПДВ, вбачається, що на виконання умов договору поставки № 1747/18/136 від 30.01.2018 року сторони договору у додатках до договору, які є його невід`ємними частинами, погодили поставку товару (зокрема, назву товару, кількість, ціну, період поставки), позивач поставив, а відповідач прийняв в повному обсязі та без зауважень товар, визначений у додатках, на загальну суму 2961803 грн. 66 коп. Додатки до договору та видаткові накладні підписані представниками обох сторін та скріплені печатками юридичних осіб (а.с.18-19, 26-66, 68,70-72).

Сторонами підписано Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 по 01.10.2018 року, згідно з яким заборгованість відповідача перед позивачем станом на 01.10.2018 року становила 2790053,66 грн. (а.с. 103).

Із платіжних доручень № 136 від 23.03.2018 року на суму 10870 грн., № 145 від 06.04.2018 року, № 159 від 25.04.2018 року на суму 13174 грн., № 177 від 02.10.2018 року на суму 188420 грн., № 60 від 14.12.2018 року на суму 246507,25 грн., № 81 від 03.01.2019 року на суму 200000 грн., № 135 від 23.03.2018 року на суму 119130 грн., № 113 від 05.03.2018 року на суму 84816 грн. вбачається, що відповідач отриманий від позивача товар оплатив частково на суму 806677,25 грн.

Акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 по 21.03.2019 року, за яким сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 2155126,41 грн., підписаний позивачем та направлений на адресу відповідача останнім не підписано та не повернуто (а.с. 106).

За розрахунком позивача, викладеним у позовній заяві, борг відповідача по оплаті прийнятого ним товару становить 2155126 грн. 41 коп. Вимога позивача до відповідача про його стягнення є предметом спору у справі, що розглядається.

Крім того, під час розгляду даної справи відповідач в особі свого представника 20.05.2019 року подавав заяву про перенесення судового засідання у зв`язку із вирішення спору мирним шляхом до якого додав лист від 15.05.2019 року, яким відповідач направив позивачу проект мирової угоди за змістом якої, боржник визнав, що його заборгованість перед стягувачем на момент укладення цієї мирової угоди відповідає заявленим у позовній заяві вимогам і становить 2155126 грн. 41 коп. Мирова угода підписана представником відповідача (а.с. 132-133, докази направлення позивачу а.с. - 134). Позивач просив врахувати зазначену заяву як визнання відповідачем позову, проте умови цієї мирової угоди не підтримав.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору поставки № 1737/18/163 від 30.01.2018 року, вимоги позивача і заперечення відповідача витікають із суті прав та обов`язків сторін за цим договором.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. п. 5, 8 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, за змістом якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 598, ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до положень ст. ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач поставив, а відповідач прийняв без зауважень товар відповідно до договору поставки № 1737/18/163 від 30.01.2018 року на загальну суму 2961803 грн. 66 коп., відповідачем ця заборгованість частково сплачена на суму 806677 грн. 25 коп. Позивачем дана обставина належними та допустимими доказами підтверджена, відповідачем не спростована. Крім того, сторонами підписаний відповідний акт звірки взаємних розрахунків, яким також підтверджено наявність спірної заборгованості.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов`язання щодо порядку та строків розрахунків за поставлений товар, тому позовна вимога про стягнення 2155126 грн. 41 коп. основного боргу судом визнається обґрунтованою, доведеною і задовольняється повністю.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 32 326 грн. 91 коп.

Керуючись ст.ст. 129, 233, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «Мліїв», , місцезнаходження: 19511, Черкаська область, Городищенський район, с. Мліїв, вул. Гараня, буд. 10, рахунок № НОМЕР_1 в Черкаси Облуправління ВАТ Ощадбанку, МФО 354507 на користь малого приватного підприємства фірма «Ерідон», , місцезнаходження: 08143, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Княжичі, вул. Леніна, буд. 46, рахунок № НОМЕР_2 в філії ВАТ «Укрексімбанк» м. Києва, МФО 322 грн. 41 коп. боргу, 32 326 грн. 91 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 04.07.2019 року.

Суддя В.М. Грачов