ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2019 Справа № 914/2438/18

За позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів,

до відповідача: Львівського комунального автотранспортного підприємства №1,

м. Львів,

про: стягнення заборгованості в сумі 149 641,15 грн

Суддя Синчук М.М.

за участю секретаря судового засідання Корольчук О.В.

Представники учасників процесу:

позивача: Безушко О.І.- представник;

відповідача: не з`явився.

Представникам сторін, що з`явились в судове засідання, роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 46 ГПК України. Заяв про відвід судді не надходило. У відповідності ст. 222 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу Оберіг.

На розгляді Господарського суду Львівської області перебуває справа №914/2438/18 за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова до Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 про стягнення заборгованості в сумі 149 641,15 грн.

Ухвалою суду від 02.01.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, проведення судового засідання для розгляду справи по суті призначено на 28.01.2019 р.

Ухвалою від 04.03.2019 р. суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №914/2438/18 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження, підготовче засідання у справі призначив на 25.03.2019 р. Ухвалою суду від 25.03.2019 р. підготовче засідання відкладено на 22.04.2019 р. Ухвалою суду від 22.04.2019 р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №914/2438/18 на 30 днів з 03.05.2019 р. В судовому засіданні 22.04.2019 р. оголошено перерву до 27.05.2019 р. Ухвалою суду від 27.05.2019 р. підготовче засідання відкладено на 03.06.2019 р. Ухвалою суду від 03.06.2019 р. закрито підготовче провадження у справі №914/2438/18. Розгляд справи №914/2438/18 по суті призначено на 24.06.2019 р. Ухвалою суду від 24.06.2019 р. розгляд справи по суті відкладено на 01.07.2019 р.

В судове засідання 01.07.2019 р. представник позивача з`явився, позовні вимоги підтримав, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання 01.07.2019 р. представник відповідача не з`явився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи судом.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що Львівське комунальне автотранспортне підприємство №1 (орендар) за умовами договору оренди від 23.10.2014р. № 56/2014/КЕВ отримав у строкове платне користування нерухоме військове майно частину нежитлових приміщень загальною площею 2 830,9 кв.м., а саме: площею 1600,0кв.м. в будівлі №332, площею 1230,09 кв.м. в будівлі №334 військового містечка №58, що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова, розташоване за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 1.

Західним територіальним управлінням внутрішнього аудиту було проведено додатковий фінансовий аудит та аудит відповідності квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова за період з 01.04.2016р. по 31.12.2017р., за результатами якого складено Аудиторський висновок від 26.06.2018р. №234/5. В ході проведення аудиту було встановлено порушення вимог п.2 ст.10 Закону України Про оренду, п. 1 та 2 ст. 284 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, Методики розрахунку орендної плати, а саме внаслідок не проведення індексації орендної плати у 2016-2017 роках, що визначено умовами договору від 23.10.2014р. № 56/2014/КЕВ, недоотримано доходи на суму 124 700,96 грн.

На підставі Аудиторського звіту від 26.06.2018 №234/5, КЕВ м. Львова 21.08.2018р. виставив орендарю Львівському комунальному автотранспортному підприємству №1 претензію за вих. №3562 на суму 124 700,96 грн. (без ПДВ) і вимогу про перерахунок зазначеної суми на рахунки Орендодавця. Однак відповідач відмовився у добровільному порядку виконати вимоги Орендодавця, у зв`язку з чим спір було передано на вирішення до суду.

Заперечення відповідача проти позову.

Відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву (вх. №3239/19 від 24.01.2019) в якому він просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Свої заперечення відповідач мотивує тим, що відносини які виникли між сторонами на підставі даного договору, пов`язані з передачею в оренду державного та комунального майна, а відтак регулюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до положень ст.10 цього закону, орендна плата з урахуванням її індексації є істотною умовою договору оренди.

Згідно з частиною другою статті 21 цього Закону, розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї зі сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об`єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Відповідно до п.9 Прикінцевих положень Закону України від 25 грудня 2015 року N 928-УІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" дію норми статті 10 Закону в частині індексації орендної плати зупинено на 2016 рік.

Відповідач вважає, що відповідно до закону було частково припинено на 2016 рік виконання зобов`язання в частині індексації орендної плати, безпідставними є доводи позивача про те, що п. 9 Прикінцевих положень Закону України від 25 грудня 2015 року N 928-УІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" не може бути підставою для незастосувння індексації в договірних відносинах сторін, оскільки відповідні зміни до договору не вносились.

Оскільки листом від 22.01.2016 року № 350 КЕВ м. Львова повідомив всіх орендарів, зокрема й відповідача про те, що протягом 2016 року індексація орендної плати за договорами оренди застосовуватись не буде, відповідач вважає що такий лист підтверджує волевиявлення позивача в письмовій формі щодо зміни умови договору про індексацію орендної плати протягом 2016 року.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, повно, всебічно і об`єктивно оцінивши докази, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2014 року між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова (орендодавець) та Львівським комунальним автотранспортним підприємством №1 (орендар) було укладено договір №56/2014/КЕВ оренди нерухомого військового майна, розташованого в Львівському гарнізоні за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 1, військового містечка №58, буд №№332, 334 (надалі Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору орендодавець передав, а орендар отримав у строкове платне користування нерухоме військове майно частину нежитлових приміщень загальною площею 2 830,9 кв.м., а саме: площею 1600,0кв.м. в будівлі №332, площею 1230,09 кв.м. в будівлі №334 військового містечка №58, що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, розташоване за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 1, вартість якого визначена на 31.10.2013 р. та становить згідно з актом оцінки 1 119 860,12 грн (без ПДВ).

Згідно п.п.3.1, 3.2, 3.3. Договору, орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (липень 2017р.) на рівні 82 819,32 грн за результатами конкурсу (домовленості) з урахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786 (зі змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (липень 2017 р.) 64 425,41 грн. (з врахуванням Додаткової угоди №56/1/2017/КЕВ від 10.11.2017 р.) Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди.

Згідно п.п. 3.2, 3.3. Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Додатковим договором №56-1/2017/КЕВ від 10.10.2017р. п. 1.1 договору №1 було викладено в наступній редакції: орендодавець передає а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення загальною площею 2 830,9 кв.м., а саме нежитлові приміщення №№1-18;20-24 сховища для техніки інв. №332 площею 166,00 кв.м. та нежитлові приміщення 31 та №2 (частково) сховища для техніки інв. №334 площею 1 230,9 кв.м., військового містечка № 58, що знаходиться на балансі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, розташоване за адресою: м.Львів, вул.Авіаційна, 1, вартість якого визначена на 30.06.2017 року за незалежною оцінкою та становить згідно з актом оцінки - 5 143 745,00 грн.

Згідно п. 10.2., 10.3 Договору умови Договору зберігають силу протягом усього строку цього Договору, у тому числі у випадах, коли після його укладення законодавством встановлено правила, що погіршують становище орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати до виконання зобов`язань. Зміни до умов цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонується внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною.

Згідно акту приймання-передачі нерухомого військового майна інв.№№332,334 в/м 58 м. Львів, вул. Авіаційна,1 від 23.10.2014р. Львівському комунальному автотранспортному підприємству №1 було передано в оренду нежитлові приміщення площею 1600,0кв.м. в будівлі №332, площею 1230,09 кв.м. в будівлі №334.

Листом від 22.01.2016р. №350 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Львова повідомив своїх орендарів, в тому числі і Львівське комунальне автотранспортне підприємство №1 про те, що п. 9. Прикінцевих положень Закону України від 25 грудня 2015 року N 928-УІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" зупинено на 2016 рік дію норми статті 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна в частині індексації орендної плати, тому протягом 2016 року індексація застосовуватись не буде, і за умов внесення змін до чинного законодавства, оренда плата в подальшому буде нараховуватись згідно умов договору оренди.

Західним територіальним управлінням внутрішнього аудиту було проведено додатковий фінансовий аудит та аудит відповідності квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова за період з 01.04.2016р. по 31.12.2017р., за результатами якого складено Аудиторський висновок від 26.06.2018р. №234/5. В ході проведення аудиту було встановлено порушення вимог п.2 ст.10 Закону України Про оренду, п. 1 та 2 ст. 284 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, Методики розрахунку орендної плати, а саме внаслідок не нарахування індексації орендної плати у 2016-2017 роках, що визначено умовами договору від 23.10.2014р. №56/2014/КЕВ, недоотримано доходи на суму 124 700,96 грн (без ПДВ), що підтверджується відповідним реєстром.

На підставі Аудиторського звіту від 26.06.2018 №234/5, КЕВ м. Львова 21.08.2018р. за вих. №3562 виставив орендарю Львівському комунальному автотранспортному підприємству №1 претензію на суму 124 700,96 грн. (без ПДВ) і вимогу про перерахунок зазначеної суми на рахунки Орендодавця. Однак відповідач відмовився у добровільному порядку виконати вимоги Орендодавця, у зв`язку з чим спір було передано на вирішення до господарського суду.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Як вбачається з позовної заяви та встановлених судом обставин справи, між сторонами виникли цивільно-правовідносини щодо сплати індексації нарахованої на орендну плату за користування державним майном.

Дані правовідносини врегульовано Законом України Про оренду державного та комунального майна, нормами Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Відповідно до положень ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Положення наведеної норми закону кореспондуються з положеннями ст. 283 ГК України, яка зокрема визначає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до положень ст.762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Відповідно до ст.2 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.10 Закону України Про оренду державного та комунального майна, однією із істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації.

Укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Типові договори оренди державного майна розробляє і затверджує Фонд державного майна України, типові договори оренди майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, затверджують відповідно Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування.

За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови.

Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору і у випадках, коли після його укладення (приведення у відповідність з цим Законом) законодавством встановлено правила, які погіршують становище орендаря.

Як вбачається із умов укладеного між сторонами Договору, орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (липень 2017р.) на рівні 82 819,32 грн за результатами конкурсу (домовленості) з урахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786 (зі змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (липень 2017 р.) 64 425,41 грн. (з врахуванням Додаткової угоди №56/1/2017/КЕВ від 10.11.2017 р.) Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяця до останнього числа першого місяця оренди. (п.3.1. Договору).

Згідно п.п. 3.2, 3.3. Договору нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до ч.3 ст. 18 Закону України Про оренду державного та комунального майна, орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 19 даного Закону, орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності

Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 193 ГК України передбачає, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, за умовами Договору відповідач як орендар прийняв на себе зобов`язання своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.3 договору), і такий обов`язок Позивача умовами договору не поставлено в залежність від будь-яких обставин.

Укладений між сторонами договір є дійсним і обов`язковим для виконання сторонами, а отже в силу приписів статті 179 ГК, статей 204, 629 ЦК породжує для його сторін відповідні права та обов`язки, зокрема, право КЕВ м.Львова отримати орендну плату з урахуванням її індексації, та обов`язок Львівського комунального автотранспортного підприємства №1, як орендаря сплатити цю плату у визначені договором розмірі та строки.

Суд звертає увагу на те, що умовами укладеного між сторонами договору не передбачено обов`язку позивача, як орендодавця виставляти відповідачу, як орендарю рахунки для сплати орендної плати, а обов`язок відповідача, як орендаря щодо оплати орендної плати з врахуванням індексації не залежить від виставлення чи не виставлення рахунку позивачем.

Судом також надано оцінку листу від 22.01.2016р. №350 яким Квартирно-експлуатаційний відділу міста Львова повідомив своїх орендарів, в тому числі і Львівське комунальне автотранспортне підприємство №1 про те, що протягом 2016 року індексація застосовуватись не буде.

В даному листі КЕВ м. Львова дійшов висновку, про те, що у 2016 році немає підстав для застосування індексації орендної плати з огляду на те, що п. 9. Прикінцевих положень Закону України від 25 грудня 2015 року N 928-УІІІ "Про Державний бюджет України на 2016 рік" зупинено на 2016 рік дію норми статті 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна в частині індексації орендної плати.

Як уже зазначалося судом, відповідно до ст.10 Закону України Про оренду державного та комунального майна, однією із істотних умов договору оренди є орендна плата з урахуванням її індексації.

Договір оренди між сторонами було укладено у 2014 році та відповідно до норм закону і типового договору оренди визначено, що орендна плата перераховується щомісячно з урахуванням щомісячного індексу інфляції.

Законом України від 25 грудня 2015 року "Про Державний бюджет України на 2016 рік" було зупинено на 2016 рік дію норми статті 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна. Тобто законодавцем визначено, що при укладенні відповідних договорів у 2016 році, орендна плата з урахуванням її індексації не є істотними умовами договору оренди, а відтак при укладенні договорів протягом 2016 року, сторони мали право не вказувати як істотну умову договору , вимогу індексації орендної плати.

Однак відповідні положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" не містять прямої заборони погодити сторонами в договорі оренди таку умову як орендна плата з урахуванням її індексації, не містить заборони на проведення індексації орендної плати, чи вказівки про внесення змін до договору оренди в частині індексації орендної плати.

Суд також звертає увагу на те, що у рішеннях Конституційного Суду України від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008 викладено висновок про те, що закон про Державний бюджет України як правовий акт, чітко зумовлений поняттям бюджету як плану формування та використання фінансових ресурсів, має особливий предмет регулювання, відмінний від інших законів України - він стосується виключно встановлення доходів та видатків держави на загальносуспільні потреби, тому цим законом не можуть вноситися зміни, зупинятися дія чинних законів України, а також встановлюватися інше (додаткове) правове регулювання відносин, що є предметом інших законів України, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.

Щодо посилань відповідача на те, що листом від 22.01.2016 року № 350, яким КЕВ м. Львова повідомив всіх орендарів, зокрема й Львівське комунальне автотранспортне підприємство №1 про те, що протягом 2016 року індексація орендної плати за договорами оренди застосовуватись не буде, позивач фактично висловив своє волевиявлення щодо зміни умови договору про індексацію орендної плати протягом 2016 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до положень ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Лист позивача від 22.01.2016 року № 350 не може вважатись пропозицією відповідачу внести зміни до укладеного між сторонами договору, оскільки такий не адресований конкретно відповідачу а всім орендарям позивача, лист не містить посилання на жодний договір, не містить конкретних змін, які мали б бути внесені до договору. Більше того, між сторонами не було укладено додаткової угоди в якій було б викладено в новій редакції положення п. 3.3. договору а саме виключено положення про те, що орендна плата перераховується з врахуванням щомісячного індексу інфляції.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідач протягом 2016-2017 років на виконання взятих на себе договірних зобов`язань, повинен був сплачувати за користування орендованим майном, яке знаходиться за адресою: м: Львів, вул. Авіаційна, 1, орендну плату з врахуванням щомісячного індексу інфляції, а відтак позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, відповідачем не спростовані та підлягають до задоволення в повному обсязі.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2 244,62 грн.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, оскільки суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задоволити, витрати позивача по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 10, 12, 20, 73, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 (79066, м.Львів, вул. Грунтова, 1Б, ідентифікаційний код 23884071) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, м.Львів, вул. Батуринська,2, ідентифікаційний код 07638027) 149 641,15 грн заборгованості.

3. Стягнути з Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 (79066, м.Львів, вул. Грунтова, 1Б, ідентифікаційний код 23884071) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова (79007, м.Львів, вул. Батуринська,2, ідентифікаційний код 07638027) 2 244,62 грн судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 04.07.2019 р.

Суддя Синчук М.М.