РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2019 м. КиївСправа № 910/6696/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІОН ГРУП ТОЙС";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "МАМАДАЙ РІТЕЙЛ";

про: стягнення 455.251,59 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІОН ГРУП ТОЙС" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "МАМАДАЙ РІТЕЙЛ" про стягнення 455.251,59 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором постачання товарів та надання послуг від 03.09.2018 № 08/030918, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 455.251,59 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/6696/19 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відтак, в розумінні ст. 242 Господарського процесуального кодексу України відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір постачання товарів та надання послуг від 03.09.2018 № 08/030918. (далі Договір), відповідно до предмету якого постачальник постачає і передає у власність Покупця, а Покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленням Покупця та товаросупровідною документацією (п. 1.3 Договору).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що Покупець надає замовлення Постачальнику на підставі специфікації/Прайс-листа (Додаток №2 до даного договору), затвердженої Сторнами, в якій наведено перелік товарів, що постачаються за цим Договором, та їх ціни. Специфікація складає невід`ємну частину цього Договору.

Відповідно до п. 4.7. Договору (в редакції протоколу розбіжностей), кожних 3 місяці, протягом 15 днів по закінченню попереднього місяця, Сторони здійснюють перевірку взаєморозрахунків. З цією метою Покупець формує акт звірки взаєморозрахунків за минулий період та направляє такий акт Постачальнику поштою з повідомленням про вручення або кур`єром. У випадку відправлення кур`єром, останній при врученні документів отримує розписку про одержання у отримувача. Протягом 10 (десяти) днів з моменту одержання акту звірки взаєморозрахунків Постачальник повинен висловити письмову згоду чи незгоду з даними цього акту.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав товар загальною вартістю 469.251,59 грн. Наведена фактична обставина підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме: від 17.09.2018 № 159 на суму 3.610,86 грн., від 17.09.2018 № 160 на суму 8.781,54 грн., від 17.09.2018 № 161 на суму 8.004,12 грн., від 17.09.2018 № 162 на суму 4.693,20 грн., від 17.09.2018 № 163 на суму 3.787,98 грн., від 17.09.2018 № 164 на суму 6.564,48 грн., від 17.09.2018 № 165 на суму 23.463,78 грн., від 17.09.2018 № 166 на суму 3.777,24 грн., від 22.10.2018 № 194 на суму 14.832,78 грн., від 19.11.2018 № 250 на суму 24.962,80 грн., від 19.11.2018 № 251 на суму 2.287,44 грн., від 19.11.2018 № 252 на суму 4.000,92 грн., від 19.11.2018 № 255 на суму 22.554,06 грн., від 20.11.2018 № 256 на суму 18.736,68 грн., від 20.11.2018 № 257 на суму 4.770,72 грн., від 20.11.2018 № 258 на суму 12.340,02 грн., від 20.11.2018 № 259 на суму 7.292,46 грн., від 20.11.2018 № 260 на суму 4.166,40 грн., від 20.11.2018 № 261 на суму 6.022,86 грн., від 20.11.2018 № 263 на суму 5.307,48 грн., від 20.11.2018 № 264 на суму 7.035,78 грн., від 20.11.2018 № 265 на суму 3.196,44 грн., від 20.11.2018 № 266 на суму 33.935,39 грн., від 20.11.2018 № 269 на суму 36.068,04 грн., від 20.11.2018 № 273 на суму 26.413,28 грн., від 20.11.2018 № 274 на суму 33.361,56 грн., від 20.11.2018 № 275 на суму 41.627,28 грн., від 03.12.2018 № 389 на суму 320,76 грн., від 04.03.2019 № 53 на суму 5.412,78 грн., від 04.03.2019 № 54 на суму 9.026,76 грн., від 04.03.2019 № 55 на суму 17.652,24 грн., від 04.03.2019 № 56 на суму 9.136,14 грн., від 04.03.2019 № 57 на суму 15.337,68 грн., від 04.03.2019 № 58 на суму 11.686,32 грн., від 04.03.2019 № 59 на суму 6.590,34 грн., від 04.03.2019 № 60 на суму 6.541,44 грн., від 04.03.2019 № 61 на суму 7.939,62 грн., від 04.03.2019 № 62 на суму 8.011,92 грн.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача зобов`язання з оплати товару за Договором, відповідач вартість отриманого товару на користь позивача сплатив частково в сумі 14.000,00 грн., що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 455.251,59 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Положенням ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати, у тому числі, оплати товару.

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в розмірі 455.251,59 грн. сторонами судового процесу до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 455.251,59 грн.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись частиною 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "МАМАДАЙ РІТЕЙЛ" (04050, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВІЛЬГЕЛЬМА КОТАРБІНСЬКОГО, будинок 15, квартира 47; ідентифікаційний код 38703456) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІОН ГРУП ТОЙС" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ КАЗАКОВА, будинок 2Д, офіс 504; ідентифікаційний код 42198024) заборгованість в сумі 455.251 (чотириста п`ятдесят п`ять тисяч двісті п`ятдесят одна) грн. 59 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 6.828 (шість тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 77 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.В. Балац