ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про зупинення провадження у справі
"08" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/1079/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.

секретар судового засідання Дімова А.І.

при розгляді справи за позовом: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ветеран Збройних Сил" (65028, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, буд. 59)

про стягнення 182 852,08 грн

за участю представників сторін:
від позивача: - Гогоман О.В., довіреність № 350/304/14/2028/пс, від 10.07.17р.;

від відповідача - Чернохатній Д.А., довіреність № б/н, від 21.02.17р.

ВСТАНОВИВ:

16.04.2019р. Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ветеран Збройних Сил", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати у сумі 182 852,08 грн., а також суму судових витрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди №42-с/2003/Голов КЕУ від 07.05.2003р., в частині повної та своєчасної оплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.05.2019р. відкрито провадження у справі № 916/1079/19, справу прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Вказаною ухвалою справу призначено для розгляду по суті на "12" червня 2019 р. об 11:15.

У судовому засіданні 12.06.2019 р. представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі 916/146/15-г.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання відповідач зазначає про те, що в рамках справи №916/146/15 має бути встановлений факт знищення об`єкту оренди гаражу № 7 та часу його знищення, а, отже, й припинення дії договору оренди. Вказані обставини, на думку ТОВ "Фірма Ветеран Збройних Сил", є суттєвими для вирішення даної справи №916/1079/19 та унеможливлює розгляд такої справи до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/146/15-г.

Враховуючи вищезазначене клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, яке потребувало дослідження, суд оголосив протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 19.06.2019р. о 10год.40хв.

У судовому засіданні 19.06.2019 р. суд оголосив протокольну ухвалу про перерву у судовому засіданні до 03.07.2019 р. о 11год.00хв.

У судовому засіданні 03.07.2019р. судом було поставлено на обговорення сторін питання щодо доцільності зупинення провадження у справі №916/1079/19 до набрання законної сили рішенням у справі №916/146/15-г.

Відповідач заявлене клопотання підтримав, позивач проти зупинення провадження у справі не заперечував.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

У п.4 ч.1 ст.229 ГПК України встановлено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Здійснюючи системне тлумачення вказаної норми, суд вказує, що об`єктивна неможливість, яка є підставою для зупинення провадження, полягає в тому, що у іншій справі інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ст.75 ГПК). При цьому суд має бути позбавлений можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Як встановлено судом, звернувшись з даним позовом, позивач просить суд стягнути орендну плату за користування об`єктами оренди загальною площею загальною площею 1171,44 кв.м, у тому числі №1 (технічний будинок -200,15 кв.м); №5 (будинок ПЕС -177,55 кв.м); №6 (казарма-штаб-487,2 кв.м); №7 (гараж -306,54 кв.м) військового містечка № НОМЕР_2 , за адресою: м. Одеса, 6-й кілометр Овідіопольської дороги, що знаходиться на балансі військової частини НОМЕР_1 , за період з січня 2016 року про серпень 2018 року, яка згідно з розрахунком (а.с.37) становить 182852,08 грн.

Водночас, як встановлено судом, рішенням Господарського суду Одеської області від 07.03.2007р. по справі № 16/517-06-13598 внесено зміни до договору оренди №42-с/2003/ГоловКЕУ від 07.05.2003р., укладеного між військовою частиною НОМЕР_1 та товариством з обмеженою відповідальністю Фірма ветеран збройних сил шляхом викладення п. 1.1. та п. 3.1. в наступній редакції:

п.1.1. Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно, що не використовується у повсякденній діяльності військової частини будівлі за генпланом №6 (казарма штаб - 487,2 кв.м.); №7 (гараж 306,54 кв.м.) загальною площею 793,74 кв.м. військового містечка №203 за адресою: м. Одеса, 6-й км Овідіопольської дороги, що знаходяться на балансі військової частини А-2171;

п.3.1. Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (лютий 2007 року) 2373 грн. 29 коп.

Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 21.04.2009 у справі №30/11-09-266 за позовом ВЧ НОМЕР_1 до ТОВ "Фірма Ветеран Збройних Сил" про стягнення 31090 грн. збитків та за зустрічним позовом ТОВ "Фірма Ветеран Збройних Сил" до ВЧ НОМЕР_1 про визнання права власності первісний позов задоволено: стягнуто з ТОВ „Фірма Ветеран Збройних Сил на користь ВЧ НОМЕР_1 збитки у сумі 31090 грн, заподіяні знищенням об`єкту оренди за договором №42-с/2003 від 07.05.2003- казарми-штабу за генпланом №6 площею 487,2 кв.м); задоволено зустрічний позов ТОВ „Фірма Ветеран Збройних Сил: визнано за останнім право власності на нежитлову будівлю складу площею 628,8 кв.м та нежитлову будівлю гаражу площею 307,8 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортівська, 33-а, які були збудовані ним за власні кошти. Зазначене рішення не оскаржувалось і набрало законної сили.

Як встановлено судом, Господарським судом Одеської області розглядалася справа №916/146/15-г. Предметом даного спору було стягнення заборгованості по орендній платі за користування об`єктами №6 (казарма-штаб-487,2 кв.м) та №7 (гараж -306,54 кв.м) у період з листопада 2013 по листопад 2014 року включно, сум пені та інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості за вказаний період, розірвання договору оренди №42-с/2003 від 07.05.2003 з підстав несвоєчасного внесення орендарем орендної плати понад 3 місяця поспіль та зобов`язання ТОВ "Фірма Ветеран Збройних Сил" повернути орендоване майно ВЧ НОМЕР_1 .

Рішенням господарського суду Одеської області від 31.03.2015р. у справі №916/146/15-г (суддя Рога Н.В.) позовні вимоги Військової частини НОМЕР_1 було задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по орендній платі у сумі 41013,86 грн., пеню у сумі 7621,82 грн., інфляційні втрати у сумі 8362,52 грн.; розірвано договір оренди; зобов`язано відповідача повернути позивачу передане в оренду нерухоме військове майно - будівлю за генпланом № 7 (гараж - 306,54 кв.м) на умовах, передбачених договором; в решті позову - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.06.2015р. у справі №916/146/15-г рішення господарського суду Одеської області від 31.03.2015 р. у цій справі скасовано повністю та прийнято в цій частині нове рішення, яким в позові відмовлено.

Як було встановлено апеляційним судом, постанова якого в подальшому була скасована тільки в частині розірвання договору та повернення гаражу №7, з огляду на викладене у рішеннях Господарського суду Одеської області від 07.03.2007 у справі №16/517-06-13598, від 21.04.2009 у справі №30/11-09-266, факт знищення об`єктів оренди: №1 (технічний будинок -200,15 кв.м); №5 (будинок ПЕС -177,55 кв.м); №6 (казарма-штаб-487,2 кв.м) не потребує доказування.

Апеляційною інстанцією встановлено, що загибель предметів оренди (технічного будинку №1 площею 200,15 кв.м, будинку ПЕС №5 площею 177,55 кв.м, казарми-штабу №6 площею 487,2 кв.м) означає припинення їх існування, а відтак неможливість використання зазначених об`єктів, що свідчить про припинення договору оренди в цій частині в зв`язку зі знищенням об`єкта оренди (ст. 291 Господарського кодексу України, ч.2 ст.26 Закону України Про оренду державного та комунального майна.

Водночас із змісту постанови Одеського апеляційного господарського суду від 16.06.2015р. вбачається, що судом не були прийняті доводи ТОВ "Фірма Ветеран Збройних Сил" про те, що об`єкт оренди (будівля за генпланом №7 - гараж, площею 306,54 кв.м.) знищено ще у 2009 році, а тому він взагалі не повинен сплачувати орендну плату, оскільки, по-перше, про факт знищення цього об`єкту оренди зазначено лише під час перегляду рішення місцевого господарського суду від 31.03.2015 в апеляційному порядку, при цьому в суді першої інстанції та навіть в апеляційній скарзі стверджував, що він фактично орендує лише гараж площею 306,54 кв.м, по-друге, таке твердження ТОВ "Фірма Ветеран Збройних Сил" щодо знищення гаражу площею 306,54 кв.м. спростовується наявними в матеріалах справи актом обстеження об`єктів нерухомості від 19.07.2013, аудиторським звітом про результати внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансово-господарської діяльності від 15.01.2014 та іншими доказами.

Як вже було зазначено, Постановою Вищого господарського суду України від 10.02.2016 р. рішення господарського суду Одеської області від 13.03.2015 р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 16.06.2015 р. скасовано в частині позовних вимог Військової частини НОМЕР_1 про розірвання договору та повернення будівлі за генпланом № 7 (гараж 306,54 кв.м), розташованої за адресою: м. Одеса, 6 км Овідіопольської дороги, що знаходиться на балансі Військової частини НОМЕР_1 , та справу у вказаній частині передано на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Під час нового розгляду справи 10.05.2016 р. ТОВ „Фірма Ветеран збройних сил було подано до господарського суду зустрічну позовну заяву (вх. № 1289/16 від 10.05.2016) до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 74 956,17 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.12.2017р. у справі №916/146/15-г, яке в подальшому було скасовано, первісний позов Військової частини НОМЕР_1 задоволено: договір оренди нерухомого військового майна від 07 травня 2003 року №42-с/2003/ГоловКЕУ розташованого на території військового містечка №203 за адресою: м. Одеса, вул. 6-й км., Овідіопольської дороги, укладеного між військовою частиною НОМЕР_1 та товариством з обмеженою відповідальністю ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ розірвано; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ повернути передане в оренду нерухоме військове містечко, згідно договору №42-с/2003/ГоловКЕУ від 07 травня 2003 року в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду; в задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення місцевого суду обґрунтовано тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ" використовується об`єкт оренди гараж не за його цільовим призначенням та було здійснено знесення об`єктів оренди без дотримання встановленої чинним законодавством процедури та без дозволу Військової частини НОМЕР_1 , що, в свою чергу, є порушенням умов договору. При цьому, місцевий суд вказав, що оскільки задовольняються вимоги про розірвання зазначеного договору, похідна позовна вимога про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ" повернути передане в оренду нерухоме військове містечко, згідно договору №42-с/2003/ГоловКЕУ від 07 травня 2003 року в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, також є правомірною та обґрунтованою. Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ" обрано не вірний спосіб захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 рішення місцевого суду скасовано, прийнято нове рішення, яким в задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічну позовну заяву задоволено. Присуджено до стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ" безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 74 956,17 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378,00 грн. Стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ" витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 5721,00 грн.

Постанова апеляційного суду мотивована посиланням на ст.35 ГПК України (у старій редакції) та вказано, що оскільки в межах справи №16/517-06-13598 та справи №30/11-09-266 встановлені обставини знищення переданих в оренду об`єктів №6 (казарма-штаб-487,2 кв.м) та №7 (гараж -306,54 кв.м) та обставини спорудження відповідачем за первісним позовом об`єктів нерухомості, право власності на які визнано за Товариством згідно вказаного судового рішення, тому відсутні підстави для задоволення первісного позову. Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що сам позивач за первісним позовом, в поданих суду апеляційної інстанції додаткових поясненнях по справі (вх № 56/18), вказав, що під час огляду території військового містечка № НОМЕР_2 , представниками Військової частини НОМЕР_1 виявлено факти знищення ТОВ "ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ" будівлі за генеральним планом № 7 (гараж) площею 306,54 кв.м., та закладення на його місці нового фундаменту для будівництва, про що був складений відповідний акт та здійснена фотофіксація місця події. Отже, Військовою частиною НОМЕР_1 , підтверджується факт відсутності в натурі будівлі за генеральним планом № 7 (гараж) площею 306,54 кв.м., у зв`язку з чим протилежні доводи позивача щодо наявності об`єктів оренди не можуть бути визнані обґрунтованими. За наведених обставин, суд апеляційної інстанції не погодився з висновками місцевого господарського суду щодо встановлених обставин використання майна не за цільовим призначенням та наявності правових підстав розірвання спірного договору оренди, який припинив свою дію до моменту пред`явлення позову. Стосовно зустрічного позову , апеляційний суд зазначив, що оскільки об`єкт оренди припинив своє існування, що в силу приписів п. 4 ч. 2 ст. 291 ГК України має своїм наслідком припинення договору оренди, а з 2009 року фактично відсутні підстави надання будь-яких послуг з оренди майна, так само як підстави для сплати вартості таких послуг, тому відсутні будь-які інші належні докази факту наявності правової підстави для перерахування орендних платежів відповідачем за первісним позовом на користь позивача. При цьому, заявленою до стягнення сума є обґрунтованою та не спростованою відповідачем, а отже грошові кошти підлягають стягненню з Військової частини НОМЕР_1 згідно з приписами ст. 1212 ЦК України.

Постановою Верховного Суду від 08.08.2018р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 24.05.2018 та рішення господарського суду Одеської області від 05.12.2017 у справі №916/146/15-г було скасовано з направленням справи на новий розгляд. Верховний Суд зазначив, що місцевими судами попередніх інстанцій не перевірено повно, всебічно та об`єктивно доводи та заперечення учасників розгляду справи щодо питання, чи гараж загальною площею 306,54 кв.м, який був об`єктом оренди, дійсно був повністю знищений, а гараж площею 307,8 кв.м, на який визнано право власності зустрічного позивача, є саме гаражем, побудованим взамін знищеного, а не іншим додатковим гаражем.

При новому розгляді, Господарським судом Одеської області було прийнято рішення від 15.04.2019р., згідно якого у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ветеран Збройних Сил", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Міністерство оборони України та Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, про розірвання договору оренди нерухомого військового майна і про повернення майна відмовлено та у задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма Ветеран збройних сил" до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 74956,17 грн. відмовлено.

Приймаючи відповідне рішення в частині первісного позову, суд виходив з того, що об`єкт оренди будівля гаражу за спірним договором оренди був знищений під час повторного розгляду справи господарським судом.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, які свідчать про знищення спірного об`єкту оренди - гаражу № 7 площею 306,54 кв.м, розташованого за адресою: м. Одеса, 6-й км Овідіопольської дороги / вул. Аеропортівська, 33-а, суд дійшов висновку, що договір оренди №42-с/2003/Голов КЕУ нерухомого військового майна, розташованого на території Військового містечка № 203 Військової частини НОМЕР_1 за адресою: м. Одеса, 6-й км Овідіопольської дороги, від 07.05.2003 року припинив свою дію в силу приписів п. 4 ч. 2 ст. 291 ГК України та п. 4 ч. 2 ст. 26 Закону України Про оренду державного та комунального майна у зв`язку зі знищенням об`єкту оренди.

Як було встановлено судом, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі колегії суддів від 21.06.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ на рішення Господарського суду Одеської області від 15.04.2019 у справі №916/146/15-г.

Згідно до змісту апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ, не погоджуючись з рішенням, просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні первісного позову, змінивши мотивувальну частину рішення, оскільки вважає, що судом першої інстанції у мотивувальній частині помилково сформульовано висновок про знищення об`єкту оренди № 7 (гаражу) не у 2009 році, а у 2017р.

За таких обставин, враховуючи, що від встановлення часу знищення об`єкту оренди №7 (гаражу) та відповідно моменту припинення договору №42-с/2003/Голов КЕУ від 07.05.2003р. у повному обсязі залежить висновок суду щодо можливості стягнення орендної плати за користування даним об`єктом, приймаючи до уваги, що господарський суд позбавлений можливості самостійно зробити такий висновок з огляду на одночасність судового розгляду, суд доходить до висновку про наявність об`єктивної неможливості розгляду справи №916/1079/19 до вирішення в апеляційній інстанції та набрання законної сили рішенням у справі №916/146/15-г.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/146/15-г.

Керуючись п.п. 5 ч.1 ст.227, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:

1. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю ФІРМА ВЕТЕРАН ЗБРОЙНИХ СИЛ про зупинення провадження у справі (вх.№2-2808/19 ) задовольнити.

2. Провадження у справі №916/1079/19 - зупинити до набрання законної сили судовим рішенням у справі №916/146/15-г.

Повний текст ухвали складено 08.07.2019р.

Ухвала набирає чинності 03.07.2019р. та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали

Суддя Ю.М. Щавинська