ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р. Справа№ 910/1122/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Петрик М.О.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Єфименка Юрія Васильовича

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019

у справі № 910/1122/19 (суддя Курдельчук І. Д.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Єфименка Юрія Васильовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК КАРГОМОТОРС"

про стягнення 61 011,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст первісних позовних вимог

Фізична особа-підприємець Єфименко Юрій Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕК КАРГОМОТОРС" про стягнення 61 011,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач свої зобов`язання з оплати наданих послуг з перевезення за Договором не виконав, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість у сумі 61 011 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовну, суд першої інстанції дійшов до висновку, що оскільки матеріали справи не містять доказів направлення двох міжнародних товарно-транспортних накладних CMR та рахунків на перевезення, а тому відповідачем не було порушено зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг з перевезення товару.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі № 910/1122/19 скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції було невірно застосовані норми матеріального права, а саме містяться посилання на норми 929 ЦК України, що стосуються договору транспортного експедирування, в той же час як в даному випадку повинні були бути застосовані норми ст. 909 ЦК України. Також апелянт зазначає, що ним було виконано всі покладені на нього обов`язки в частині передачі відповідачу оригіналів документів.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 910/1122/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М. А. - головуюча суддя; судді - Руденко М. А., Пономаренко Є. Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Єфименка Юрія Васильовича на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі № 910/1122/19, встановлено строк для подання відзивів, заперечень, клопотань та заяв. Зазначено, що розгляд справи, згідно з ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не заявлено.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

15.10.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕК Каргомоторс» (експедитор) і Фізичною особою-підприємцем Єфименко Юрієм Васильовичем (перевізник) укладено договір № 170 про організацію міжнародних автомобільних перевезень вантажів, за умовами якого перевізник зобов`язується за винагороду здійснювати для експедитора перевезення вантажу в об`ємі, в строки та за маршрутом, згідно з умовами транспортної заявки за формою відповідно до Договору, видачу вантажу уповноваженій особі на отримання вантажу, а експедитор зобов`язується забезпечити відправку, отримання вантажу та оплату послуг перевезення. Транспортна заявка повинна бути підписана уповноваженою особою експедитора і завірена печаткою. Експедитор несе відповідальність за достовірність інформації викладеної в транспортній заявці.

Відповідно до п. 2.1. договору експедитор зобов`язаний не пізніше 24 годин до дати завантаження надати перевізнику заявку на автомобільні перевезення вантажу; при необхідності термінового перевезення вантажу, зазначений строки може бути скорочений за згодою сторін; заявка може доповнюватися або змінюватися, але не пізніше 12 годин до дати завантаження; за скасування заявки після зазначеного строку стягується штраф у розмірі 5% від вартості перевезення; після отримання заявки перевізник, при можливості її виконання, письмово підтверджує експедитору її прийняття до виконання протягом 3-х годин з моменту отримання, зазначивши в заявці номер транспортного засобу, підписавши і завіривши її печаткою або штампом.

Згідно з п. 3.1. договору перевізник зобов`язаний забезпечити подачу під завантаження транспортного засобу, придатного для перевезення вказаного в заявці вантажу, в справному стані, що відповідають міжнародним вимогам і забезпечує безпечний рух у строк до початку завантаження; у разі неможливості виконання заявки, перевізник зобов`язаний повідомити експедитора протягом трьох з моменту отримання заявки.

Відповідно до п. 3.2. договору перевізник зобов`язаний доставити ввірений йому вантаж в узгоджені строки в пункт митного оформлення відповідно до CMR - накладної і після митного оформлення доставити і здати його уповноваженій на одержання вантажу особі, зазначеній в CMR - накладній.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що після закінчення перевезення перевізник і експедитор підписують акт приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 8.5. договору цей договір вступає в силу з дати його підписання обома сторонами і діє до повного виконання.

15.10.2018 сторонами було оформлено заявку на автомобільне перевезення вантажу №170/05 щодо здійснення перевезення у міжнародному сполученні за маршрутом: Україна - Литва (Dniproplast, LTD. Dneper, Ukraina, UI. Geroev Staliningrada, 122/ vjezd s ui. Borisa - UAB Retal Batic, Pramones g 14, 94102 Klaipeda); вартість перевезення встановлено у сумі 950 євро, що еквівалентно на день розвантаження 30 661 грн.; строк оплати встановлений у десять днів з моменту отримання оригіналів документів, що підтверджують виконання перевезення.

Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMR від 18.10.2018 №391212 позивачем було прийнято до перевезення вантаж за заявкою № 170/05 від 15.10.2018. Вказаний вантаж було доставлено одержувачу 23.10.2018.

В матеріалах справи міститься рахунок на оплату № 2936 від 23.10.2018 щодо оплати перевезення за CMR від 18.10.2018 №391212 на суму 30 661,00 грн.

29.10.2018 сторонами погоджено, письмово та оформлено заявку на автомобільне перевезення вантажу №178/05 щодо здійснення перевезення у міжнародному сполученні за маршрутом: Україна - Литва (Dniproplast, LTD. Dneper, Ukraina, UI. Geroev Staliningrada, 122/ vjezd s ui. Borisa - UAB Retal Batic, Pramones g 14, 94102 Klaipeda); вартість перевезення встановлено у сумі 950 євро, що еквівалентно на день розвантаження 30 350 грн.; строк оплати встановлений у десять днів з моменту отримання оригіналів документів, що підтверджують виконання перевезення.

Відповідно до міжнародної товарно-транспортної накладної CMR від 30.10.2018 №391222 позивачем було прийнято до перевезення вантаж за заявкою № 178/05 від 29.10.2018. Вказаний вантаж було доставлено одержувачу 07.11.2018.

В матеріалах справи міститься рахунок на оплату № 3074 від 07.11.2018 щодо оплати перевезення за CMR від 30.10.2018 №391222 на суму 30 350,00 грн.

Як зазначає позивач, відповідач у встановлений строк за надані послуги не розрахувався, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статями 11, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 929 Цивільного кодексу України, що узгоджується із ст. 9 Закону України «Про транспортну-експедиторську діяльність» за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Відповідно до ч. 2 ст. 929 Цивільного кодексу України положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником.

Як вбачається з умов договору, відповідач у договорі виступав як експедитор, обов`язки якого за договором № 170 виконувались позивачем, а тому судом першої інстанції було правомірно застосовано статтю 929 ЦК України до даних правовідносин.

Статтею 909 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно зі ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами. Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Приписами ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 307 Господарського кодексу України передбачено, що укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Перелік документів, що підтверджують приймання вантажу до транспортування зазначені в статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Відповідно до ч.ч. 11, 12 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Таким документом, в тому числі, може бути міжнародна автомобільна накладна (CMR). Факт надання послуги при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про транзит вантажів", який визначає засади організації та здійснення транзиту вантажів авіаційним, автомобільним, залізничним, морським і річковим транспортом через територію України, транзит вантажів супроводжується товарно-транспортною накладною, складеною мовою міжнародного спілкування. Залежно від обраного виду транспорту такою накладною може бути авіаційна вантажна накладна (Air Waybill), міжнародна автомобільна накладна (CMR), накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (СІМ), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), коносамент (Bill of Lading). Крім цього, транзит вантажів може супроводжуватися (за наявності) рахунком-фактурою (Invoice) або іншим документом, що вказує вартість товару, пакувальним листком (специфікацією), вантажною відомістю (Cargo Manifest), книжкою МДП (Carnet TIR), книжкою АТА (Carnet ATA). При декларуванні транзитних вантажів відповідно до митного законодавства України до органів доходів і зборів подається вантажна митна декларація (ВМД) або накладна УМВС (СМГС), накладна ЦІМ (СІМ), накладна ЦІМ/УМВС (CIM/SMGS, ЦИМ/СМГС), книжка МДП (Carnet TIR), книжка АТА (Carnet ATA), необхідні для здійснення митного контролю.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" міжнародним перевезенням визнається перевезення вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону. Організацію міжнародних перевезень вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень (ст. 53 Закону вказаного Закону).

Як вбачається з Міжнародних товарно-транспортних накладних, перевезення вантажу здійснювалось за маршрутом: Україна - Литва, тобто перевізником здійснювалось перевезення вантажу у міжнародному сполучені.

Одним із основних міжнародних документів, який регулює відносини сторін при виконанні міжнародних перевезень вантажів автотранспортом, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, підписана в Женеві 19 травня 1956р (далі - Конвенція), до якої Україна приєдналась відповідно до Закону України № 57-V від 01.08.2006 р. «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів», а згідно листа Міністерства закордонних справ України від 16.05.2007 № 72/14-612/1-1559 «Щодо набуття чинності міжнародними договорами» ця Конвенція набрала чинності для України 17 травня 2007 року.

Відповідно до ст. 1 Конвенції вона застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Статтею 4 Конвенції передбачено, що договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, перевезення вантажу за маршрутом замовлення відповідача було виконано повністю, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною CMR від 18.10.2018 №391212 та міжнародною товарно-транспортною накладною CMR від 30.10.2018 №391222.

Враховуючи відсутність з боку відповідача письмових зауважень та претензій до наданих позивачем послуг з перевезення вантажу та прийняття вантажу вантажоодержувачем, суд дійшов висновку, що послуги надані позивачем належним чином і прийняті відповідачем без зауважень.

В той же час, згідно з умовами заявок на автомобільне перевезення вантажу від 15.10.2018 №170/05 та від 29.10.2018 №178/05 строк оплати наданих позивачем послуг становить 10 днів з моменту отримання відповідачем оригіналів документів, а саме: двох міжнародних товарно-транспортних накладних CMR та рахунок за перевезення.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначає апелянт, ним було в повному обсязі виконано покладені на нього обов`язки щодо передачі відповідачу оригіналів міжнародних товарно-транспортних накладних та рахунків на перевезення.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В той же час, позивачем не було надано доказів направлення, вручення чи отримання відповідачем міжнародних товарно-транспортних накладних CMR від 18.10.2018 №391212, CMR від 30.10.2018 №391222 та відповідних рахунків-фактур. Протилежного позивачем не доведено.

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів вручення та отримання відповідачем міжнародних товарно-транспортних накладних CMR від 18.10.2018 №391212 та CMR від 30.10.2018 №391222 та відповідних рахунків-фактур, а тому позивачем не було доведено порушення відповідачем строку оплати наданих послуг відповідно до умов заявок.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, оскільки матеріали справи не містять доказів вручення та отримання відповідачем міжнародних товарно-транспортних накладних CMR від 18.10.2018 №391212 та CMR від 30.10.2018 №391222 та відповідних рахунків-фактур, а тому позивачем не було доведено порушення відповідачем строку оплати наданих послуг відповідно до умов заявок.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі № 910/1122/19 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Єфименка Юрія Васильовича на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі № 910/1122/19 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2019 у справі № 910/1122/19 залишити без змін.

4. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

5. Матеріали справи № 910/1122/19 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко