ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" липня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/4494/15

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання Шпак І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ» (65026, м. Одеса, вул. Приморська, буд. 6, ) в особі ОСОБА_1 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (65091, м. Одеса, вул. Розумовська, буд. 37, ) у виконавчому провадженні №58603506 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 04.01.2016 у справі №916/4494/15

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ» (65026, м. Одеса, вул. Приморська, буд. 6, ) в особі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )

боржник - Регіональне відділення Фонду державного майна України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 15, )

за участю представників:

від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ»: Єлін І.Ю., наказ №1 від 03.01.2019

від ОСОБА_1 - ОСОБА_2., довіреність №62 від 15.02.2019, ОСОБА_1 , паспорт

від боржника: не з`явився

від органу ДВС: Янковська І.В., довіреність від 22.04.2019

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.12.2015 (суддя Никифорчук М.І.) позовні вимоги засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Яхт-клуб «Одеса-2009» ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано договір оренди нерухомого майна від 20.09.2005 (обліковий номер договору ), укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ», правонаступником якого є ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009», поновленим на строк і умовах передбачених договором оренди від 20.09.2005 з дати набрання судового рішення законної сили та зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України в Одеській області здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 (обліковий номер договору ), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ», правонаступником якого є ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009».

04.01.2016 на виконання вищезазначеного рішення господарським судом Одеської області видано відповідні накази.

Ухвалою господарського суду Одеської області (суддя Гут С.Ф.) від 19.11.2018 заяву ОСОБА_1 за вх.№2-5722/18 від 16.11.2018 про видачу дублікату наказу від 04.01.2016 у справі №916/4494/15 на виконання рішення господарського суду Одеської області від 14.12.2015 було задоволено та видано ОСОБА_1 дублікат наказу господарського суду Одеської області від 04.01.2016 по справі №916/4494/15 про зобов`язання Регіонального відділення Фонду державного майна України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, ) здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 (обліковий номер договору ), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, ) та ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ», правонаступником якого є ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009» (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6, ).

Ухвалою суду від 20.02.2019 (суддя Невінгловська Ю.М.) заяву за вх.№2-433/19 від 28.01.2019 задоволено частково; викладено дублікат наказу Господарського суду Одеської області від 04.01.2016 року у справі №916/4494/15 в наступній редакції:

«Зобов`язати Регіональне відділення Фонду державного майна України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, ) здійснити передачу майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 (обліковий номер договору ), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, ) та ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ», правонаступником якого є ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009» (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6, ).

Наказ дійсний для пред`явлення до виконання згідно зі ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження».

Стягувачем за наказом є: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009» (65026, м. Одеса, вул. Приморська, 6, ), в особі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код: НОМЕР_1 ; дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Боржником за наказом є: Регіональне відділення Фонду державного майна України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, 15, )».

18.06.2019 за вх.№2-2902/19 до господарського суду Одеської області від Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ» в особі ОСОБА_1 надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчому провадженні №58603506 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 04.01.2016 у справі №916/4494/15.

У поданій скарзі скаржник просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №8603506, винесену 22.05.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Щегловою Євгенією Віталіївною;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області здійснити примусове виконання у повному обсязі рішення господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 згідно наказу №916/4494/15, виданого 04.01.2016 господарським судом Одеської області про зобов`язання Регіональне відділення Фонду державного майна України в Одеській області шляхом здійснення передачі майна на підставі акту прийому-передачі згідно договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005 (обліковий номер договору ), укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ», правонаступником якого є ТОВ «ЯХТКЛУБ «ОДЕСА -2009».

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019 скаргу за вх.№2-2902/19 розподілено судді Бездолі Ю.С.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2019 судом прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ» в особі ОСОБА_1 за вх.№2-2902/19 від 18.06.2019 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчому провадженні №58603506 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 04.01.2016 у справі №916/4494/15 та призначено розгляд скарги на 01.07.2019 о 14:00.

01.07.2019 за вх.№12950/19 від боржника - Регіонального відділення Фонду державного майна України в Одеській області надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги у зв`язку з великою завантаженістю співробітників юридичного відділу у інших справах та знаходженням представників регіонального відділення у відпустках, у задоволенні якого судом відмовлено у зв`язку з обмеженим 10-денним строком розгляду судом скарги на дії органу ДВС, встановленим ст. 342 ГПК України, із врахуванням при цьому обізнаності боржника про час та місце розгляду поданої скарги та наявністю у боржника об`єктивної можливості надати до суду свою правову позицію з приводу поданої скарги у разі потреби на те у боржника. Суд виходить з того, що учасники справи в господарському процесі мають вчиняти належні дії щодо ефективного використання належних їм процесуальних прав та виконання належних обов`язків, в т.ч. коли вони мають намір вчиняти якісь процесуальні дії в рамках розгляду судом скарги, строк розгляду якої для суду обмежений 10 днями.

У судовому засіданні 01.07.2019 представники Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ» та ОСОБА_1 просили задовольнити скаргу в повному обсязі.

У судовому засіданні та у наданих до суду 01.07.2019 за вх.№13023/19 поясненнях на скаргу Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області просив відмовити у задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ» в особі ОСОБА_1 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчому провадженні №58603506 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 04.01.2016 у справі №916/4494/15. В обґрунтування своєї позиції орган ДВС послався на те, що вимоги виконавчого документа виконано боржником - Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області в повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується відповідними листами боржника, переліченими в оскаржуваній постанові, договором оренди від 20.09.2005 та актами приймання-передачі державного нерухомого майна від 20.09.2005 та від 01.03.2016, з огляду на що органом ДВС на його думку правомірно закінчено виконавче провадження.

Розглянувши скаргу ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ» в особі ОСОБА_1 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчому провадженні №58603506 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 04.01.2016 у справі №916/4494/15, господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги, з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом, 20.09.2005 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ», правонаступником якого є ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009», укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності.

20.09.2005 до цього договору сторонами договору та Балансоутримувачем - ДП «Одеський морський торговельний порт» був підписаний акт приймання-передачі державного нерухомого майна, що перебуває на балансі Державного підприємства «Одеський морський торговельний порт» .

Також в матеріалах справи міститься акт від 01.03.2016 приймання-передачі державного нерухомого майна, що перебуває на балансі ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) до договору без дати про внесення змін до Договору оренди від 20.09.2005, укладеного з ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009».

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 13.03.2019 відкрито виконавче провадження №58603506 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 04.01.2016 у справі №916/4494/15.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.03.2019 Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області на адресу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області направлено лист за вих.№10-07-01328, у якому боржник просив закрити виконавче провадження №58603506 у зв`язку з повним виконанням рішення суду у добровільному порядку ще у 2016 році, на підтвердження чого боржником надано акт приймання-передачі державного нерухомого майна, що перебуває на балансі ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) до договору без дати про внесення змін до договору оренди від 20.09.2005, укладеного з ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009» від 01.03.2016.

08.04.2019 на адресу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від ОСОБА_1 надійшли заперечення проти клопотань та пояснень боржника у виконавчому провадженні №58603506. У даних запереченнях скаржник вказував на неможливість вважати акт приймання-передачі державного нерухомого майна, що перебуває на балансі ДП «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація Одеського морського порту) до договору без дати про внесення змін до Договору оренди від 20.09.2005, укладеного з ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009» від 01.03.2016 доказом виконання боржником наказу у виконавчому провадженні №58603506 шляхом передачі стягувачу майна згідно визнаного поновленим рішення господарського суду Одеської області від 14.12.2015 у справі №916/4494/15 договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області та ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ», правонаступником якого є ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009». У вказаних запереченнях ОСОБА_1 зазначив, що він не отримував і не підписував акт приймання-передачі на виконання договору оренди нерухомого майна від 20.09.2005, укладеного з ТОВ з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ».

06.05.2019 Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області на адресу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області направлено лист за вих.№10-07-01974, у якому боржник зазначив, що листом від 21.03.2019 надіслано докази виконання рішення суду ще в 2016 році, та в доповнення до листа від 21.03.2019 за вих.№10-07-01328 просив орган ДВС надіслати у найкоротший термін постанову про закінчення виконавчого провадження на адресу регіонального відділення.

Натомість Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06.05.2019 на адресу боржника надіслано вимогу державного виконавця, в якій орган ДВС вимагав від боржника виконати рішення суду НЕГАЙНО з моменту отримання вимоги, в разі невиконання вимоги - надати пояснення у зв`язку з його невиконанням.

22.05.2019 Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області на адресу Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області направлено лист за вих.№10-07-02198, у якому боржник в доповнення до листа від 21.03.2019 №10-07-01328 додатково повідомив, що ним здійснено передачу майна за актом приймання-передачі від 01.03.2016 згідно договору оренди від 20.09.2005.

Постановою Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 22.05.2019 на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження №58603506 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 04.01.2016 у справі №916/4494/15. Даною постановою встановлено, що вимоги виконавчого документа виконано боржником - Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Одеській області у повному обсязі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується листами Фонду від 21.03.2019 за вих.№10-07-01328, від 06.05.2019 за вих.№10-07-01974, від 22.05.2019 за вих.№10-07-02198, копіями договору оренди від 20.09.2005, акту приймання-передачі державного нерухомого майна від 20.09.2005 та від 01.03.2016.

Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України обов`язковість судового рішення визначено однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у своєму рішенні №18-рп/2012 від 13.12.2012 вказав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Розглядаючи справу №5-рп/2013, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26.06.2013 зазначив, що право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Таким чином, Конституцією України гарантовано безумовне право кожного, на чию користь ухвалено судове рішення, на його виконання.

У ч.ч. 2,3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Європейський суд) як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін. Отже, для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Правові висновки про те, що виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як складову частину судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якій йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу, містяться також у рішеннях Європейського суду у справах «Бурдов проти Росії», «Горнсбі проти Греції».

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу до Конвенції (справа «Юрій Миколайович Іванов проти України», рішення Європейського суду від 15.10.2009).

У відповідності до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пунктом 21 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону.

Відповідно до п.10 Розділу IX Інструкції у разі виконання боржником рішення виконавець складає акт, що підписується сторонами виконавчого провадження, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження відповідно до п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вже встановлено господарським судом вище, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження №58603506 обґрунтована трьома листами боржника, договором та актом 2005 року, які передували самому судовому спору у справі №916/4494/15, а також актом приймання-передачі від 01.03.2016.

Таким чином, державний виконавець, виносячи оскаржувану постанову, виходив з письмової позиції боржника, не надаючи при цьому відхилення доводів, викладених у письмовій позиції стягувача, та з єдиного документа, який датований датою, пізніше ніж судове рішення, примусове виконання якого знаходилось в органі ДВС - акту приймання-передачі від 01.03.2016.

На запитання суду у судовому засіданні 01.07.2019:

- представники скаржника пояснили суду, що акт від 01.03.2016 складений як проміжний у їх відносинах з керівництвом порту, які ґрунтувались на низці судових процесів, в т.ч. і у справі №916/4494/15. При цьому скаржник зауважив суду на те, що акт складений до неукладеного на думку скаржника правочину - до договору без дати про внесення змін до договору оренди від 20.09.2005, укладеного з ТОВ «ЯХТ КЛУБ «Одеса-2009», а рішення суду у справі №916/4494/15 на даний час залишається не виконаним у зв`язку з непроведенням нової оцінки вартості об`єкту оренди (діючої станом на 2016 рік та до теперішнього часу), що унеможливлює правильне обрахування орендних платежів за договором після його поновлення у судовому порядку;

- орган ДВС у судовому засіданні 01.07.2019 не погодився із такою позицією скаржника та вважає акт від 01.03.2016 належним доказом добровільного виконання боржником судового рішення у справі №916/4494/15.

Таким чином, на даний час наявне різне тлумачення щодо того, чи акт від 01.03.2016 складений саме на виконання судового рішення у справі №916/4494/15.

Господарський суд, оцінивши наявні у справі докази та правові позиції учасників, вважає, що відкриваючи виконавче провадження у березні 2019 року та в подальшому у травні 2019 року виносячи вимогу про негайне виконання судового рішення, маючи письмову позицію стягувача у виконавчому провадженні про те, що його інтереси як стягувача та позивача у справі, в якій він звернувся до суду за захистом свого порушеного права, не задоволені внаслідок підписання акту від 01.03.2016 приймання-передачі державного нерухомого майна до договору без дати про внесення змін до договору оренди від 20.09.2005, державний виконавець вчиняв дії, направлені на виконання судового наказу.

При цьому сутність судового рішення у справі №916/4494/15 полягала у захисті порушеного права позивача на визнання поновленим укладеного у 2005 році договору оренди та передачі на підставі судового рішення майна, яке становило предмет договору оренди від 20.09.2005 на підставі відповідного акту до вказаного договору.

Фактично цей акт, який мав складатись сторонами на підставі судового рішення у справі №916/4494/15, мав слугувати підставою для подальших договірних відносин сторін, належного утримання державного нерухомого майна та взаєморозрахунків сторін за оренду об`єкту державного нерухомого майна у спосіб, визначений чинним законодавством.

Натомість звертаючись за примусовим виконанням судового рішення до органу ДВС, скаржник вочевидь виходив з того, що його порушене право, захищене судом, не відновлено на стадії виконання рішення як невід`ємній складовій судового розгляду, на що державним виконавцем не звернено увагу при вирішенні останнім питання закінчення відповідного виконавчого провадження.

За таких обставин, суд констатує, що у даній справі №916/4494/15 право скаржника (позивача) на судовий захист врешті має ознаки ілюзорності, що є неприпустимим та створює підстави для задоволення поданої скарги на дії ДВС та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.05.2019 №58603506.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 343 ГПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно з ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Керуючись ст.ст. 234, 235, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Морський клуб ТЦФ» в особі ОСОБА_1 на дії Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у виконавчому провадженні №58603506 щодо примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 04.01.2016 у справі №916/4494/15 задовольнити.

2.Скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №58603506, винесену 22.05.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повну ухвалу складено 08.07.2019.

Суддя Ю.С. Бездоля