ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/600/18

Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду: Ткаченко Н.Г. - головуючого, Ткача І.В., Селіваненка В.П., Пількова K.M., Катеринчук Л.Й., Дроботової Т.Б., Баранця О.М., Булгакової І.В., Львова Б.Ю.,

за участю секретаря судового засідання помічника судді Кузьміної О.М.

за участю представника - ПАТ НАК "Нафтогаз України" адвоката Петрука Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018

та рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018

у справі № 905/600/18

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз"

про стягнення 3 477 137,10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз" 3 030 012,22 грн. інфляційних втрат та 447 124,88 грн. 3 % річних, нарахованих згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки відповідачем в порушення взятих на себе зобов`язань в повному обсязі до цього часу не погашено основний борг за природний газ, стягнений за судовим рішенням у справі № 905/822/15.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 у справі № 905/600/18 (суддя Сковородіна О.М.) позов задоволено частково та стягнено з відповідача на користь позивача 2 098 490,73 грн. втрат внаслідок інфляції та 447 124,88 грн. 3 % річних, в решті позову відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 у справі № 905/600/18 (судді : Чернота Л.Ф., Зубченко І.В., Попков Д.О.) рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 залишено без змін.

В касаційній скарзі ПАТ "НАК "Нафтогаз України" просить постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 у справі № 905/600/18 в частині відмови у стягненні 931 521,49 грн. інфляційних втрат скасувати та прийняти нове рішення в цій частині про стягнення з відповідача 931 521,49 грн. інфляційних втрат.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями про відмову у стягненні 931 521,49 грн. інфляційних втрат, позивач посилається на порушення судами попередніх інстанцій вимог ст. 625 ЦК України, а саме, що при здійсненні перерахунку інфляційних нарахувань не було, на думку скаржника, враховано те, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державним комітетом статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відзиву на касаційну скаргу до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від відповідача - ПрАТ по газопостачанню та газифікації

Макіївкагаз не надходило.

Протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 06.11.2018 касаційну скаргу у справі № 905/600/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Ткаченко Н.Г. головуючого (доповідача), Білоуса В.В., Жукова С.В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2018 у справі № 905/600/18 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 в частині відмови у стягненні 931 521,49 грн. інфляційних втрат та призначено справу до розгляду на 12.12.2018, на 10-15.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 11.12.2018 для розгляду справи № 905/600/18 за касаційною скаргою ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у зв`язку з перебуванням судді Білоуса В.В. на лікарняному визначено склад колегії суддів: Ткаченко Н.Г.- головуючий, Погребняк В.Я., Жуков С.В.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.12.2018 розгляд справи № 905/600/18 за касаційною скаргою ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 відкладено на 30.01.2019 , на 10-15.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 905/600/18, у зв`язку з наявністю різної судової практики щодо застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.07.2018 у справі № 904/10242/17, від 25.04.2018 у справі № 904/7401/16, від 03.10.2018 у справі № 910/17938/17, з метою дотримання єдності судової практики та враховуючи остаточність постанови Верховного Суду, справа № 905/600/18 передана на розгляд об`єднаної палати.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 06.02.2019 для розгляду справи № 905/600/18 за касаційною скаргою ПАТ НАК "Нафтогаз України" визначено суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду : Ткаченко Н.Г. головуючого (доповідача), Ткач І.В., Селіваненко В.П., Пільков К.М. , Катеринчук Л.Й. , Дроботова Т.Б. , Булгакова І.В. , Баранець О.М. , Львов Б.Ю.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2019 у справі № 905/600/18 прийнято до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 у справі № 905/600/18 в частині відмови у стягненні 931 521,49 грн. інфляційних втрат та призначено до розгляду на 15.03. 2019 , на 10-30.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 14.03.2019 , у зв`язку з відпусткою судді Ткача І.В. та участю у правовому практикумі судді Дроботової Т.Б., для розгляду справи № 905/600/18 за касаційною скаргою ПАТ НАК "Нафтогаз України" визначено суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду : Ткаченко Н.Г. головуючого (доповідача), Селіваненко В.П., Пільков К.М., Катеринчук Л.Й. , Булгакова І.В. , Баранець О.М. , Львов Б.Ю.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.03.2019 провадження у справі № 905/600/18 за касаційною скаргою ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 в частині відмови у стягненні 931 521,49 грн. інфляційних втрат зупинено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 916/190/18.

Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.06.2019 у справі № 916/190/18 зареєстрована 18.06.2019 та оприлюднена 19.06.2019 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 26.06.2019, у зв`язку з виходом суддів Дроботової Т.Б. і Ткача І.В., для розгляду справи № 905/600/18 за касаційною скаргою ПАТ НАК "Нафтогаз України" визначено суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду : Ткаченко Н.Г. головуючого (доповідача), Ткач І.В., Селіваненко В.П., Пільков К.М. , Катеринчук Л.Й. , Дроботова Т.Б. , Булгакова І.В. , Баранець О.М. , Львов Б.Ю.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 26.06.2019 поновлено провадження у справі № 905/600/18 за касаційною скаргою ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та

рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 в частині відмови у стягненні 931 521,49 грн. інфляційних втрат розгляд справи призначено на 05.07.2019, на 11-30.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н.Г., пояснення представника ПАТ НАК Нафтогаз України, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд відмовляючи ПАТ НАК Нафтогаз України у позові в частині стягнення з ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз" втрат внаслідок інфляції у сумі 931 521,49 грн., виходили з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, відносини сторін врегульовані договором купівлі-продажу природного газу № 13-295-Н від 20.12.2012, з урахуванням додаткових угод до цього правочину, за умовами якого ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (продавець) зобов`язалось передати у власність ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз" (покупець) у 2013-2015 роках природний газ, а останній зобов`язався прийняти та оплатити вартість цього газу на умовах цього договору, при цьому газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації населенню.

Пунктом п.2.1 зазначеного договору передбачено, що враховуючи зміни внесені додатковими угодами №1 від 10.07.2013, №2 від 31.12.2013, №4 від 15.05.2014, № 6 від 22.12.2014, продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013 по 31.12.2015 природний газ в обсязі до 205 159,262 тис. куб. м.

Відповідно до п.5.2 цього договору , ціни за 1000 куб. м газу без ПДВ становлять :

- за газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 2500 куб. м на рік: при наявності газових лічильників - 224,4231 грн. без ПДВ, при відсутності газових лічильників 282,5962 грн. без ПДВ;

- за газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 6000 куб. м на рік: при наявності газових лічильників 522,9808 грн без ПДВ, при відсутності газових лічильників 640,9615 грн. без ПДВ;

- за газ, який використовується населенням за умови, що споживання не перевищує 12000 куб. м на рік: при наявності газових лічильників 1444,6154 грн без ПДВ, при відсутності газових лічильників 1624,9038 грн. без ПДВ.

В подальшому, додатковими угодами №1 від 10.07.2013, №2 від 31.12.2013, №4 від 15.05.2014, №5 від 10.06.2014 сторонами вносились зміни до п.5.2 договору №13-295-Н від 20.12.2012, внаслідок чого ціна на газ неодноразово змінювалась.

Згідно п. 11.1 зазначеного договору, договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013, діє в частині реалізації газу до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Як вбачається із матеріалів справи та як встановлено судами попередніх інстанцій, рішенням Господарського суду Донецької області від 20.04.2017 у справі № 905/822/15, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача - ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз" на користь позивача - ПАТ НАК Нафтогаз України 14 863 440,94 грн. заборгованості, яка виникла у зв`язку з неналежним виконанням покупцем умов договору №13-295-Н від 20.12.2012 щодо оплати поставленого природного газу, пеню у сумі 345 240,57 грн., 3% річних у сумі 1 031 890,92 грн. за період по 21.02.2017, інфляційних втрат у сумі 7 081 292,07 грн. за період по січень 2017 року (включно); та було відстрочено виконання рішення суду від 20.04.2017 на 3 місяці з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Перевіряючи дотримання кожною із сторін своїх зобов`язань, судами попередніх інстанцій встановлено, що ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз" належним чином не виконано умови договору купівлі-продажу природного газу № 13-295-Н від 20.12.2012 щодо оплати вартості поставленого газу, як і не виконано відповідачем рішення суду від 20.04.2017 у справі № 905/822/15 про стягнення з ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз" боргу за поставлений природний газ, з урахуванням відповідальності за порушення грошових зобов`язань, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України та умовами договору, внаслідок чого, з урахуванням вимог ст. ст. 525, 526, 530, 615, 629, 655, 692 ЦК України суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний господарський суд, дійшли висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача 2 098 490,73грн., а саме 1 131 342,58 грн. за період з лютого 2017 по січень 2018 (поставка січня 2015 на суму 8013208,46 грн.), 967 148,15 грн. за період з лютого 2017 по січень 2018 (поставка лютого 2015 на суму 6 850 232,48 грн.) втрат внаслідок інфляції та 447 124,88 грн.3 % річних.

Разом з тим, суди першої та апеляційної інстанцій відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 931 521,49 грн. інфляційних втрат, виходили з того, що розрахунок інфляційних збитків, який зроблений відповідачем, не відповідає правилам розрахунку індексу інфляції відповідно до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", який розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр", а також роз`ясненням Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань".

Але з таким висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо відмови у стягненні інфляційних втрат на суму 931 521,49 грн. погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено , якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 цього Кодексу).

Чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з наявністю судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових рішень про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов`язань боржника та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум. Вирішення судом спору про стягнення грошових коштів за договором не змінює природи зобов`язання та підстав виникнення відповідного боргу.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідальність за порушення грошового зобов`язання передбачена статтею 625 ЦК України.

Так за ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу.

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Крім того, згідно з ч.1 ст.239 ГПК України суд, який ухвалив рішення, зокрема, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання.

Відстрочення виконання рішення суду спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду , а розстрочення впливає лише на порядок примусового його виконання, при цьому природа заборгованості за відповідним договором не змінюється.

Розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не змінює цивільне або господарське зобов`язання, у тому числі і в частині строків його виконання. Розстрочення або відстрочення лише унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Відтак, розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не припиняє договірного зобов`язання відповідача, а тому не звільняє його від наслідків порушення відповідного зобов`язання, зокрема шляхом сплати сум, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Розглядаючи дану справу № 905/600/18 та відмовляючи ПАТ НАК Нафтогаз України в позові в частині стягненні інфляційних втрат у сумі 931 521,49 грн, судами першої та апеляційної інстанцій помилково не враховано зазначені вище вимоги закону та того, що заборгованість за природний газ станом на лютий 2017 вже існувала, інфляційні втрати за лютий 2017 нараховані на суму основного боргу і стягнуті за рішенням Господарського суду Донецької області від 20.04.2017 у справі № 905/822/15, яке набрало законної сили, а тому об`єднана палата Касаційного господарського суду дійшла висновку, що нарахування інфляційних втрат за наступний період з лютого 2017 по січень 2018 /за поставками січня та лютого 2015/ обґрунтовано здійснено позивачем у сумі 3030012,22 грн.( 1721070,69 грн поставка січня 2015 на суму 8013208,46 грн.; і у сумі 1308941,53 поставка лютого 2015 на суму 6850232,48 грн.), з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання.

Аналогічна правова позиція щодо застосування ч.2 ст.625 ЦК України викладена і у постанові Великої Палати Верховного Суду від04.06.2019 у справі № 916/190/18.

Відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи

перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

За ч.ч. 1 та 3 ст. 311 ГПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З урахуванням вище викладеного, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку, що постанова Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 у справі № 905/600/18 в частині відмови у стягненні 931 521,49 грн. інфляційних втрат підлягають скасуванню, з прийняттям у зазначеній частині нового рішення про задоволення позову Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз" про стягнення 931 521,49 грн. інфляційних втрат.

В іншій частині постанова Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 у справі № 905/600/18 не оскаржуються, а відтак відповідно до ст.300 ГПК України , не є предметом касаційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 315 ГПК України, у зв`язку із скасуванням судових рішень попередніх інстанцій в оскаржуваній частині та ухваленням нового рішення, підлягають перерозподілу і судові витрати, а саме підлягають стягненню з відповідача - ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз" на користь позивача - Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" витрати із сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 13 972,87 грн., витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 20 959,20 грн. та витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги 27 945,70 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 300, 301, 302, 308, 311, 314, 315 ГПК України, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити.

2. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 17.09.2018 та рішення Господарського суду Донецької області від 11.06.2018 у справі № 905/600/18 в частині відмови у стягненні 931 521,49 грн. інфляційних втрат скасувати.

3. Прийняти у скасованій частині нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити.

4. Стягнути з ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз" (місцезнаходження: 86125, м. Макіївка, Донецька область, вул. Артема, будинок 1, .) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) 931 521,49 грн. інфляційних втрат.

5. Стягнути з ПрАТ по газопостачанню та газифікації "Макіївкагаз" (місцезнаходження: 86125, м. Макіївка, Донецька область, вул. Артема, будинок 1, .) на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) 13 972,87 грн. витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви; 20 959,20 грн. витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги та 27 945,70 грн. витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

6. Доручити Господарському суду Донецької області у справі №905/600/18 видати відповідні накази.

7.Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя- Ткаченко Н.Г.

Судді - Ткач І.В.

Селіваненко В.П.

Пільков К.М.

Катеринчук Л.Й.

Дроботова Т.Б.

Баранець О.М.

Булгакова І.В.

Львов Б.Ю.