ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2019 року Справа № 904/635/19

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 511

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Широбокової Л.П. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Орєшкіної Е.В.

секретар судового засідання Абадей М.О.

Учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Контрактні матеріали", с. Визирка, Лиманського району Одеської області

представник: Хоменко Я.І., довіреність №б/н від 07.11.2018, адвокат;

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудомайн", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

представник: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі №904/635/19 (суддя Соловйова А.Є., повне рішення складено 22.04.2019)

у справі

про стягнення 328 527,85 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду.

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Контрактні матеріали" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" 288 900,00 грн - заборгованості за надані, але не оплачені послуги; 31 119,65 грн - інфляційних втрат; 8 508,20 грн - трьох відсотків річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг №30/07 від 30.07.2015 в частині здійснення оплати наданих послуг із забезпечення навантаження вагонів.

Відповідач проти позову заперечував з огляду на відсутність доказів надання послуг: складених та підписаних актів надання послуг щодекадно. Також зазначив, що наявні акти не містять посилання, за яким саме договором надавалися послуги, тому не можуть бути належними доказами існування заборгованості в сумі 288900,00 грн саме за Договором.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі №904/635/19 (суддя Соловйова А.Є.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Контрактні матеріали" основний борг за договором про надання послуг №30/07 від 30.07.2015 в сумі 288900,00 грн, інфляційні втрати - 31119,65 грн, 3% річних - 8508,20 грн, судовий збір - 4927,92 грн.

Рішення суду мотивовано правомірністю та доведеністю заявлених позовних вимог, а також нормами ст. ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України.

Доводи та вимоги апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Відповідач, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на наступне:

- Позивачем не надано доказів надання послуг відповідно до умов договору, а саме щодекадно підписаних сторонами актів виконаних робіт, а суд не надав цьому всебічної оцінки;

- з наданих Позивачем актів та рахунків на оплату не вбачається, що вони стосуються спірного договору, в них відсутні посилання на будь-який договір, тому вони не дають можливість встановити заборгованість за спірним договором;

- вважає, що матеріалами справи не доведено наявність боргу за спірним договором, у зв`язку з чим не підлягають нарахуванню інфляційні та річні.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 31.05.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Широбокової Л.П., суддів Подобєд І.М., Орєшкіної Е.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі №904/635/19. Розгляд апеляційної скарги призначений у судовому засіданні з викликом сторін на 26.06.2019.

У судовому засіданні 26.06.2019 повноважний представник Позивача проти апеляційної скарги заперечив, просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Підтримав позицію, викладену у поданому до суду відзиві на апеляційну скаргу. Зазначив, що листом №18/18 від 21.03.2018 Відповідач підтвердив наявність у нього заборгованості, яка станом на 01.03.2018 складала 363900,00 грн, та просив розглянути можливість погашення заборгованості, яка утворилася, до 31.12.2018. Крім того, сторонами шляхом укладення додаткових угод були внесені зміни до договору, змінився порядок підписання актів наданих послуг, акти складались та підписувались сторонами щомісяця. Акти, що містяться в матеріалах справи, підписані сторонами, Відповідач не оспорює їх дійсність та факт реального надання послуг, акти містять зміст господарської операції, яка відповідає предмету Договору, тому послуги мають бути оплачені. Відповідачем факт, що між сторонами укладався один договір, не оспорювався.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 26.06.2019 не забезпечив, причин неявки не повідомив, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи (згідно інформації з сайту Укрпошти поштове відправлення №627 з ухвалою суду від 31.05.2019 отримав 11.06.2019).

Відповідно до ч.12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Обставини справи, встановлені апеляційним судом.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд встановив наступне.

30.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Контракті матеріали" (далі - Позивач, виконавець) і Товариством з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" (далі - Відповідач, замовник) був укладений договір про надання послуг №30/07 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надавати послуги з забезпечення навантаження зазначених замовником вагонів, а також послуги з обробки напіввагонів проти змерзання вантажу, а замовник зобов`язується оплатити надані послуги (в редакції п.1 додаткової угоди №1 від 01.11.2015).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2018. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань за цим договором (пункти 7.1. (в редакції додаткової угоди №5 від 01.12.2017 до Договору), 7.2. Договору).

У відповідності до п. 2.5. Договору протягом п`яти робочих днів з моменту отримання від виконавця двох екземплярів акту наданих послуг замовник підписує, скріплює їх своєю печаткою і повертає один екземпляр акту виконавця, або у цей же строк відмовляє в підписанні акту шляхом направлення виконавцю письмових заперечень із зазначенням обґрунтованих причин такої відмови.

Згідно з п. 3.1. вартість послуг забезпечення виконавця навантаження одного вагону за взаємною домовленістю сторін на підставі вільних цін складає 270,00 грн (в тому числі ПДВ) за забезпечення відправки одного вагону, незалежно від обсягу наданих послуг по кожному вагону.

За умовами п. 3.4. Договору оплата наданих виконавцем послуг здійснюється замовником протягом 10 календарних днів з дня підписання акту наданих послуг та надання рахунку згідно з п. 2.4., 1.5 Договору шляхом перерахування на поточний рахунок, зазначений в розділі 11 цього договору.

У відповідності до п. 4.2.1 Договору замовник зобов`язаний сплачувати послуги, передбачені п. 4.1 Договору, в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Сторонами також були укладені додаткові угоди №1 від 01.11.2015, №2 від 23.11.2016, №3 від 01.12.2016, №4 від 01.09.2017, якими, зокрема, були внесені зміни до Договору щодо вартості послуг.

На виконання умов Договору Позивач надав Відповідачу послуги з забезпечення навантаження вагонів, що підтверджується такими актами надання послуг, що підписані сторонами:

- № 117 від 31.10.2015 на суму 13 500,00 грн;

- № 139 від 30.11.2015 на суму 23 360,00 грн;

- № 31 від 10.05.2016 на суму 6 400,00 грн;

- № 33 від 12.05.2016 на суму 2 240,00 грн;

- № 46 від 10.06.2016 на суму 9 280,00 грн;

- № 58 від 30.06.2016 на суму 9 920,00 грн;

- № 67 від 31.07.2017 на суму 12 800,00 грн;

- № 10 від 31.01.2017 на суму 90 000,00 грн;

- № 21 від 28.02.2017 на суму 90 000,00 грн;

- № 45 від 31.03.2017 на суму 113 700,00 грн;

- № 52 від 30.11.2017 на суму 115 000,00 грн;

- № 77 від 31.05.2017 на суму 90 000,00 грн;

- № 92 від 30.06.2017 на суму 90 000,00 грн;

- № 122 від 31.07.2017 на суму 90 000,00 грн;

- № 131 від 31.08.2017 на суму 90 000,00 грн;

- № 161 від 30.09.2017 на суму 63 900,00 грн;

- № 188 від 31.10.2017 на суму 50 000,00 грн;

- № 232 від 30.11.2017 на суму 50 000,00 грн;

- № 276 від 26.12.2017 на суму 50 000,00 грн;

- № 20 від 31.01.2018 на суму 50 000,00 грн;

- № 125 від 28.02.2018 на суму 50 000,00 грн;

- № 144 від 15.03.2018 на суму 25 000,00 грн.

Листом вих. №18/18 від 21.03.2018 (а.с. 41) Відповідач підтвердив наявність заборгованості за надані послуги по Договору у сумі 363 900,00 грн станом на 01.03.2018 і просив Позивача розглянути можливість погашення заборгованості, яка утворилася до 31.12.2018, та призупинити виконання зобов`язань з подальшим нарахуванням і виставленням рахунків на оплату послуг з 15.03.2018 на невизначений строк.

Відповідач здійснив часткове погашення заборгованості в загальній сумі 100 000,00 грн згідно з платіжними дорученнями №К5 від 16.08.2018 на суму 20 000,00 грн, №К0 від 14.09.2018 на суму 50000,00 грн, № К1 від 17.10.2018 на суму 30 000,00 грн, у зв`язку з чим заборгованість Відповідача складає 288 900,00 грн.

Не оплаченими залишилися послуги, надані за актами №188 від 31.10.2017 на суму 50 000,00 грн; №232 від 30.11.2017 на суму 50 000,00 грн; №276 від 26.12.2017 на суму 50 000,00 грн; №20 від 31.01.2018 на суму 50 000,00 грн; №125 від 28.02.2018 на суму 50 000,00 грн; №144 від 15.03.2018 на суму 25 000,00 грн та частково за актом №161 від 30.09.2017 на суму 63 900,00 грн в частині 13900,00 грн.

В порядку досудового врегулювання спору Позивач звернувся до Відповідача з претензією №1 про сплату боргу (вих. № 7 від 10.01.2019), в якій вимагав сплатити 288 900,00 грн основного боргу, 17 402,79 грн інфляційних втрат, 6 909,85 грн трьох відсотків річних протягом десяти робочих днів з моменту отримання претензії (а.с. 129-131).

Відповідач відповіді на претензію не надав, послуги не оплатив, що і стало підставою для звернення із даним позовом.

Застосоване законодавство та висновки апеляційного суду.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

З аналізу спірних правовідносин, що склалися між сторонами, суд доходить висновку, про наявність правовідносин з надання послуг, що регулюються параграфом 4 глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, а також умови п. 3.4. Договору щодо строку оплати наданих послуг, який складає 10 календарних днів з дня підписання актів наданих послуг, та є таким, що настав, а також відсутність доказів щодо оплати наданих послуг в сумі 288900,00 грн, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності позовних вимог в цій частині та наявності правових підстав для стягнення з Відповідача боргу у сумі 288900,00 грн.

Заперечення Відповідача апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки, як правильно було зазначено судом першої інстанції, акти наданих послуг підписані сторонами і скріплені їхніми печатками, Відповідач не оспорює дійсність зазначених актів та не заперечує факт надання Позивачем послуг, доводи про відсутність щодекадних актів не спростовують обов`язку Відповідача сплатити надані послуги відповідно до щомісячних актів наданих послуг; зміст наданих послуг, зазначених у відповідних актах, відповідає предмету укладеного між сторонами Договору та Відповідачем не надано доказів наявності будь-якого іншого укладеного з Позивачем договору з аналогічним предметом. Крім того, Відповідач у листі вих. №18/18 від 21.03.2018 підтвердив наявність заборгованості за надані послуги по Договору у сумі 363 900,00 грн станом на 01.03.2018.

Згідно з п. 5.1. Договору у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та цього договору.

Згідно з ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві просив стягнути з Відповідача інфляційні втрати в сумі 31 119,65 грн за загальний період прострочення з жовтня 2017 року по лютий 2019 року, три відсотки річних в сумі 8 508,20 грн за загальний період прострочення з 11.10.2017 по 10.02.2019 (оскільки позивачем не зазначено кінцеву дату нарахування трьох відсотків річних, суд першої інстанції визначив її з урахуванням вказаної ним кількості днів прострочення).

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, апеляційний суд вважає правомірним стягнення з Відповідача на користь Позивача інфляційних втрат у загальній сумі 31119,65 грн за період з жовтня 2017 по лютий 2019 року та 3% річних за період з 11.10.2017 по 10.02.2019 у сумі 8508,20 грн в межах заявлених позовних вимог. При цьому суд першої інстанції також правомірно послався на положення ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України щодо строку виконання зобов`язання в разі, коли він припадає на вихідний день, та неправильне визначення Позивачем дати початку періоду прострочення за актами надання послуг №232 від 30.11.2017, №20 від 31.01.2018, №125 від 28.02.2018, №144 від 15.03.2018, що втім не призвело до завищення суми позовних вимог в цій частині.

Враховуючи викладене, підстави для скасування або зміни судового рішення відповідно до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України відсутні, рішення суду від 15.04.2019 у справі №904/635/19 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 269, 271, 275, 276, 282, 287, 288 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі №904/635/19 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від від 15.04.2019 у справі №904/635/19 залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Рудомайн".

Поновити дію рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2019 у справі №904/635/19.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст. ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повна постанова складена 04.07.2019.

Головуючий суддя Л.П. Широбокова

Суддя І. М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна