ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Справа№ 910/12441/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання: Бендюг І.В.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 18.06.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"

на ухвалу

Господарського суду міста Києва

від 22.04.2019

у справі № 910/12441/18 (суддя І.В. Усатенко)

за позовом Національного історико-архітектурного музею "Київська фортеця"

до 1) Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський", 2) Міністерство молоді та спорту України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Київська міська рада

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: 1) Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву, 2) Департамент з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради

про звільнення самовільно зайнятої ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року Національний історико-архітектурний музей "Київська фортеця" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан, в якій просить звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та привести її у придатний для використання стан, шляхом знесення споруд.

Ухвалою суду від 06.03.2019 судом прийнято заяву про зміну предмету позову, в зв'язку з чим позовними вимогами у даній справі є вимоги:

- скасувати запис про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме комплекс будівель, що складається з: гараж з боксами та автомайстернею (літ. В, 362,1 кв.м.); склад ангар (літ. А,); складське приміщення 2-х поверхове (літ. Ж, 667,5 кв.м.); павільйон П-3 (літ. Г, 162,8 кв.м,), за Міністерством молоді та спорту України, здійснений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 44966535 від 04.01.2019;

- скасувати запис про державну реєстрацію права господарського відання на нерухоме майно, а саме: комплекс будівель, що складається з: гараж з боксами та автомайстернею (літ. В, 362,1 кв.м.); склад ангар (літ. А,); складське приміщення 2-х поверхове (літ. Ж, 667,5 кв.м.); павільйон П-3 (літ. Г, 162,8 кв.м.) за Державним підприємством "Національний спортивний комплекс "Олімпійський", здійснений на підставі Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 45557045 від 15.02.2019;

- зобов'язати Міністерство молоді та спорту України звільнити та передати Національному історико-архітектурному музею "Київська фортеця" самовільно зайняту земельну ділянку площею 1,97 га, що є частиною земельної ділянки за кадастровим № :82:052:0060, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна 16,18, 24А;

- зобов'язати Міністерство молоді та спорту України та Державне підприємство "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" привести земельну ділянку площею 1,97 га, що є частиною земельної ділянки за кадастровим № :82:052:0060, яка знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна 16, 18, 24А, до стану, придатного до використання за цільовим призначенням, а саме: 1) Міністерству молоді та спорту: - знести (демонтувати) будівлі та споруди автогосподарства Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський", що складають єдиний комплекс будівель, а саме: гараж з боксами та автомайстернею, (літ. В, 362,1 кв.м.); склад ангар (літ. А,); складське приміщення 2-х поверхове (літ. Ж, 667,5 кв.м.); павільйон П-3 (літ. Г, 162,8 кв.м.); - знести (демонтувати) споруди (будівлі) гаражу площею 50 м.кв., який знаходиться на частині самозайнятої земельної ділянки площею 0,16 га. 2) Державному підприємству "Національний спортивний комплекс "Олімпійський": здійснити демонтаж паркану, який відокремлює частину самозайнятої земельної ділянки площею 0,95 га, яка використовується для експлуатації та обслуговування будівель та споруд автогосподарства Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"; - здійснити демонтаж бетонних сходів, що ведуть на вихід з території Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський", які знаходяться на частині самозайнятої земельної ділянки площею 0,016 га; - здійснити демонтаж паркану, який відокремлює частину самозайнятої земельної ділянки площею 0,03 га, яка використовується як санітарно-захисна зона навколо свердловиного водозабору Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"; - здійснити демонтаж паркану, який частково відокремлює частину само зайнятої земельної ділянки площею 0,16 га, яка є прилеглою до суміжної ділянки у пров. Лабораторному 7А; - здійснити демонтаж дорожнього покриття та паркувального майданчика, які знаходяться на частині самозайнятої земельної ділянки площею 0,16 га, яка є прилеглою до суміжної земельної ділянки у пров. Лабораторному 7А; - здійснити звільнення частини самозайнятої території земельної ділянки від будівельного сміття. Стягнути солідарно з Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" та Міністерства молоді та спорту України на користь Національного історико- архітектурного музею "Київська фортеця".

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та його мотиви

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 у справі №910/12441/18 призначено у справі № 910/12441 судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерта поставлено наступні питання :

1. Чи розташовані в межах території земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна 16, 18, 24А за кадастровим № :82:052:0060, що перебуває у постійному користуванні Національного історико-архітектурного музею "Київська фортеця" наступні будівлі і споруди, що складають єдиний майновий комплекс, а саме: гараж з боксами та автомайстернею (літ. В, 162,8 кв.м.); склад ангар (літ. А, 667,5 кв.м.); складське приміщення 2-х поверхове (літ. Ж, 362,1 кв.м.); павільйон П-3 (літ. Г, 135,5 кв.м.), що належать на праві власності державі Україна в особі Міністерства молоді та спорту України?

У разі встановлення факту їх знаходження, визначити їх фактичне місце розташування в межах земельної ділянки за кадастровим № :82:052:0060 та площі, координати частин земельної ділянки, на яких вони розташовані.

2. Чи розташований в межах території земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна 16, 18, 24А за кадастровим № :82:052:0060, що перебуває у постійному користуванні Національного історико-архітектурному музею "Київська фортеця", гараж площею 50 м.кв?

У разі встановлення факту його знаходження, визначити його фактичне місце розташування в межах земельної ділянки за кадастровим № :82:052:0060, площу, координати частини земельної ділянки, на якій він розташований?

3. Чи розташовані в межах території земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна 16, 18, 24А за кадастровим № :82:052:0060, що перебуває у постійному користуванні Національного історико-архітектурному музею "Київська фортеця", сходи, що ведуть на вихід з території Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"?

У разі встановлення факту їх знаходження, визначити їх фактичне місце розташування в межах земельної ділянки за кадастровим № :82:052:0060 та площу, координати частини земельної ділянки, на якій він розташований.

4. Чи розташовано в межах території земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна 16, 18, 24А за кадастровим № :82:052:0060, що перебуває у постійному користуванні Національного історико-архітектурному музею "Київська фортеця", дорожнє покриття та паркувальниймайданчик?

У разі встановлення факту їх знаходження, визначити їх фактичне місце розташування в межах земельної ділянки кадастровий номер :82:052:0060 та площу, координати частини земельної ділянки, на якій вони розташовані.

5. Чи розташовано в межах території земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Госпітальна 16, 18, 24А за кадастровим № :82:052:0060, що перебуває у постійному користуванні Національного історико-архітектурному музею "Київська фортеця": паркан, який відокремлює частину земельної ділянки площею 0,95 га, яка входить до складу земельної ділянки за кадастровим № :82:052:0060 та використовується для експлуатації та обслуговування будівель та споруд автогосподарства Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"; паркан, який відокремлює частину земельної ділянки площею 0,03 га, яка використовується як санітарно-захисна зона навколо свердловиного водозабору Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський"; паркан, який відокремлює частину земельної ділянки площею 0,16 га, яка входить до складу земельної ділянки за кадастровим № :82:052:0060 та є прилеглою до суміжної земельної ділянки у пров. Лабораторному 7А?

У разі встановлення факту їх знаходження, визначити їх фактичне місце розташування в межах земельної ділянки кадастровий номер :82:052:0060 та площу, координати частин земельної ділянки, на якій вони розташовані.

6. Надати схематичне зображення фактичного розташування об'єктів, наведених у п. 4.1 - 4.5 даного клопотання у межах земельної ділянки кадастровий номер :82:052:0060.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач просить звільнити земельну ділянку від певного майна (будівель та споруд), однак, для встановлення обставин щодо їх дійсного місця розташування необхідні спеціальні знання, у зв'язку з чим є необхідність у призначенні судової експертизи. При цьому сторонами не надано до матеріалів справи експертних висновків, які б підтвердили обставини щодо місцезнаходження майна, що позивач просить знести та чи дійсно вказане майно знаходиться саме на спірній земельній ділянці.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги, письмових пояснень та узагальнення їх доводів

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Державне підприємство "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою та просить скасувати оскаржувану ухвалу, мотивуючи свої вимоги тим, що ухвала постановлена без достатніх підстав, визначених статтею 99 Господарського процесуального кодексу України.

Так, апелянт вважає, що законодавством передбачено інші способи обстеження земельної ділянки та оформлення матеріалів у сфері у контролю за використанням та охороною земель. Як стверджує скаржник, за зверненням землекористувача може бути проведена перевірка використання земельної ділянки як інспектором Держгеокадастру, так і відповідною посадовою особою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА). Акт обстеження земельної ділянки, складений будь-ким з зазначених посадовців, може бути поданий як належний, допустимий, достатній і достовірний доказ в розумінні ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України. Однак, позивач заявив позовні вимоги на підставі Акту обстеження земельної ділянки Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації № 1084/06, складеного ще 29.08.2014 (додаток № 8 до первісної позовної заяви), без перевірки його актуальності на дату звернення до суду.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти пояснень відповідача

У відзиві на апеляційну скаргу, Міністерство молоді та спорту України підтримує її вимоги, просить апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції - скасувати.

18.06.2019 від Київської міської ради через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду надійшов лист, в якому Київська міська рада підтримала проведення судової земельно-технічної експертизи у даній справі.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивачем та третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, не було надано відзивів на апеляційну скаргу, що, в свою чергу, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції, відповідно до частини 3 статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Явка представників у судове засідання

В судове засідання 18.06.2019 представники Київської міської ради та Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень шрих-код 100 (вх. №09.2-04/62605/19 від 10.036.2019) та 088 (вх.. №09.2-04/62611/19 від 10.06.2019).

Крім того, 18.06.2019 від Київської міської ради через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів суду надійшов лист, в якому третя особа просила розглядати справу без участі їх представника.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи ( його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, та враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представників Київської міської ради та Департаменту з питань реєстрації виконавчого органу Київської міської ради.

Обставини справи встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вказувалось вище, позивачем заявлено позов про звільнення земельної ділянки та зобов'язання відповідачів привести спірну земельну ділянку до стану, придатного до використання за цільовим призначенням, а саме шляхом знесення і демонтажу певних об'єктів.

В обґрунтування позовних вимог, Національним історико-архітектурним музеєм "Київська фортеця" подано Акт обстеження земельної ділянки Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації від 29.08.2014 № 1084/06. Однак, в даному акті не зафіксовано точне місце розташування будівель та споруд, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про призначення судової земельно-технічої експертизи.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції призначено у справі судову земельно-технічну експертизу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позивач просить звільнити земельну ділянку від певного майна (будівель та споруд), однак, для встановлення обставин щодо їх дійсного місця розташування необхідні спеціальні знання, у зв'язку з чим є необхідність у призначенні судової експертизи. При цьому сторонами не надано до матеріалів справи експертних висновків, які б підтвердили обставини щодо місцезнаходження майна, що позивач просить знести та чи дійсно вказане майно знаходиться саме на спірній земельній ділянці.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частиною 1 статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з'ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Враховуючи наведені положення судова експертиза призначається у випадку, коли для вирішення спору необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, тобто, якщо висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

При цьому, відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Водночас, суд першої інстанції не врахував доводи відповідача-1 про те, що законодавством передбачено інші способи обстеження земельної ділянки та оформлення матеріалів у сфері контролю за використанням та охороною земель.

А саме, доказом самовільного зайняття земельної ділянки є акт перевірки, складений державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі - Держгеокадастр) чи її територіальних органів, у відповідності до Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.01.2017 № 6, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.02.2017 за № 173/30041.

Форми акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства, акту обстеження земельної ділянки затверджені в додатках до наказу Держгеокадастру від 27.12.2016 № 355, а згодом і наказу від 24.09.2018 № 142. З даних форм вбачається, що при проведенні обстеження державний інспектор Держгеокадастру фіксує загальну площу земельної ділянки; площу, на якій вчинено правопорушення (чи яку необхідно обстежити); наявність документів, що підтверджують державну реєстрацію права власності чи права постійного користування або права оренди земельної ділянки; результати обстеження земельної ділянки у тому числі наявність на земельній ділянці збудованих або встановлених об'єктів та споруд, плодово-ягідних та інших багаторічних насаджень, план-схему земельної ділянки, тощо.

По-друге, відповідно до пункту 1.3. Порядку здійснення самоврядного контролю за використанням і охороною земель у м. Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради від 25.09.2003 № 16/890 (зі змінами та доповненнями), завданням самоврядного контролю є забезпечення реалізації повноважень Київської міської ради у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства у сфері використання і охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення.

Згідно п. 2.1 цього Порядку забезпечення здійснення самоврядного контролю за додержанням вимог законодавства щодо раціонального використання та охорони земель покладено на Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) (на сьогодні - Департамент земельних ресурсів у зв'язку зі змінами, внесеними рішенням Київської міської ради від 25.12.2012 № 717/9001).

До повноважень Департаменту земельних ресурсів з самоврядного контролю за використанням і охороною земель належать: перевірка землевласників і землекористувачів щодо додержання вимог земельного законодавства; розгляд звернень фізичних і юридичних осіб щодо раціонального використання і охорони земель (п. 2.6 Порядку).

Департамент земельних ресурсів збирає матеріали для підготовки висновку про самовільне зайняття земельних ділянок фізичними чи юридичними особами, готує висновок про самовільне зайняття земельних ділянок (пп. 5 п. 3.1 Порядку). Посадові особи Департаменту мають право обстежувати земельні ділянки, в тому числі ті, що перебувають у власності та користуванні юридичних чи фізичних осіб; складати акти перевірок дотримання вимог земельного законодавства (п. 3.2 Порядку).

У відповідності з п.п. 6.1-6.2 Порядку Департамент земельних ресурсів складає акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, в якому зазначаються, зокрема:

прізвище, ім'я, по батькові фізичної особи або найменування юридичної особи, щодо яких проводиться перевірка, та їх адреси або місцезнаходження;

дані про земельну ділянку (місце розташування, розмір, цільове призначення, наявність документів, що посвідчують право власності або право користування земельною ділянкою, та інші дані);

виявлені порушення земельного законодавства;

пояснення фізичної, юридичної особи з приводу виявлених порушень земельного законодавства;

інші відомості, пов'язані з порушеннями земельного законодавства.

Таким чином, за зверненням землекористувача може бути проведена перевірка використання земельної ділянки як інспектором Держгеокадастру, так і відповідною посадовою особою Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА). Акт обстеження земельної ділянки, складений будь-ким з зазначених посадовців, може бути поданий як належний, допустимий, достатній і достовірний доказ в розумінні ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, позивач заявив позовні вимоги на підставі Акту обстеження земельної ділянки Департаменту земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації № 1084/06, складеного ще 29.08.2014 (додаток № 8 до первісної позовної заяви), без перевірки його актуальності на дату звернення до суду.

Матеріали справи не містять доказів звернення позивача до вищевказаних органів, уповноважених здійснювати перевірку додержання вимог земельного законодавства, не наведено підстав, які перешкоджали чи перешкоджають йому отримати ці докази.

Згідно з частиною 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач має право отримати та подати такий доказ на даній стадії справи дотримавшись вимог цієї статті, однак, замість цього, фактично переклав обов'язок доказування на суд, заявивши про проведення земельно-технічної експертизи попри те, що висновок експерта можуть замінити інші засоби доказування.

Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43 ГПК України).

З огляду на те, що Київський науково-дослідний інститут судових експертиз є не єдиною установою, що може обстежити земельну ділянку в рамках поставлених позивачем питань, що питання обстеження земельних ділянок напряму відноситься до компетенції Держгеокадастру й Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (КМДА), відсутні обставини, що свідчать про дійсну необхідність проведення земельно-технічної експертизи в даній справі, що обставини землекористування можуть бути встановлені виключно висновком експерта.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Таким чином, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду щодо призначення у даній справі судової земельно-технічної експертизи, оскаржувану ухвалу вважає такою, що підлягає скасуванню. У зв'язку з цим доводи апелянта по суті апеляційної скарги заслуговують на увагу, а його скарга підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи користуються рівними процесуальними правами. Учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до 280 ГПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційна скарга Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 у справі № 910/12441/18 підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 у справі № 910/12441/18 - скасуванню, справу слід направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 280, 281-284, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 у справі №910/12441/18 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 у справі №910/12441/18 скасувати.

Матеріали справи №910/12441/18 повернути до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду.

Стягнути з Національного історико-архітектурного музею "Київська фортеця" (ідентифікаційний код 02224229, 01133, м. Київ, вул. Госпітальна, 24а) на користь Державного підприємства "Національний спортивний комплекс "Олімпійський" (ідентифікаційний код 14297707, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 55) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст складено: 04.07.2019.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

І.М. Скрипка