ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10.07.2019р. Справа №905/596/19

за позовом Приватного акціонерного товариства "Азовкабель", м.Бердянськ

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика

"Мирноградська", м.Мирноград

про стягнення заборгованості в сумі 311496,56 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Купченко Р.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Азовкабель", м.Бердянськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська"", м.Мирноград, про стягнення заборгованості в сумі 311496,56 грн., у тому числі основний борг в сумі 270916,80 грн., пеня в сумі 31697,26 грн., інфляція в сумі 6277,25 грн. та три проценти річних в сумі 2605,25 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за договором поставки №01-02-18ТМЦ від 01.02.2018р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.04.2019р. відкрите провадження у справі №905/596/19, призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 23.04.2019р. о 10.45 год.

22.04.2019р. на адресу суду від Приватного акціонерного товариства "Азовкабель", м.Бердянськ надійшло клопотання про проведення вищезазначеного судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 23.04.2019р. відмовлено Приватному акціонерному товариству "Азовкабель", м.Бердянськ у задоволенні клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

У підготовче судове засідання 23.04.2019р. представники сторін не з`явилися.

Ухвалою від 23.04.2019р. виходячи з того, що відповідач не з`явився в судове засідання, у суду були відсутні відомості щодо направлення йому ухвали про відкриття провадження у справі, враховуючи неможливість розгляду всіх питань у даному підготовчому засіданні, було відкладено підготовче засідання на 15.05.2019 року об 11:00 год.

У підготовче судове засідання 15.05.2019р. представники сторін не з`явилися.

Ухвалою від 15.05.2019р. відкладено підготовче засідання на 28.05.2019 року об 11:00 год.

21.05.2019р. від позивача на адресу суду надійшло клопотання про участь у судовому засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 23.05.2019р. у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "Азовкабель", м.Бердянськ про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

У підготовче судове засідання 28.05.2019р. представники сторін не з`явились.

Ухвалою від 28.05.2019р. закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 20.06.2019 року об 11:30 год.

20.06.2019р. до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи копій податкових накладних.

В судове засідання 20.06.2019р. представники сторін не з`явились.

Ухвалою від 20.06.2019р. в судовому засіданні оголошено перерву до 10.07.2019р. о 10:45 год.

В судове засідання 10.07.2019 року представники сторін не з`явились, відповідач відзиву на позов не надав.

Згідно позовної заяви та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Приватне акціонерне товариство "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська" зареєстроване за адресою: 85327, Донецька обл., місто Мирноград, вул.Шосейна, 2, за якою і здійснювалось направлення поштової кореспонденції судом (повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.04.2019р., 24.04.2019р., 17.05.2019р., 27.05.2019р., 29.055.2019р.).

Відповідно до ст.120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

За таких обставин, враховуючи достатність зібраних по справі доказів, згідно ст.165 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

За приписом ст.265 Господарського кодексу України договір, в якому одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму, є договором поставки.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

01.02.2018р. між позивачем, Приватним акціонерним товариством "Азовкабель", м.Бердянськ (продавець) та відповідачем (покупець) Приватним акціонерним товариством "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська"", м.Мирноград, підписаний договір поставки №01-02-18 ТМЦ, за умовами якого продавець зобов`язався передати у власність покупцеві ТМЦ, зазначені у рахунках-фактурах та Специфікаціях цього договору, надалі іменується Товар, а покупець взяв на себе зобов`язання прийняти товар та оплатити його (п.1.1 договору).

Найменування, марка одиниці виміру та загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, визначаються в рахунках-фактурах та специфікаціями, що є додатком до цього договору (п.1.2 договору).

Згідно п.3.1 договору постачання товару здійснюється на умовах DDP склад покупця, згідно з ІНКОТЕРМС-2010, протягом 5 днів після повної сплати товару згідно п.4.3 договору.

Перехід права власності відбувається в момент поставки товару, та оформлюється підписанням видаткової накладної (п.3.2 договору).

Згідно з п.4.1 договору вартість товару, що поставляється згідно з цим договором, визначається в рахунках-фактурах та специфікаціях, виходячи з встановленої вартості одиниці товару.

Ціна договору складається з суми всіх рахунків фактур та специфікацій, підписаних в рамках цього договору (п.4.2 договору).

Товар вважається переданим та переходить у власність покупця після підписання сторонами видаткової накладної, яку продавець надає покупцю з іншими документами, згідно п.3.4 договору: рахунок-фактуру, специфікацію, видаткову накладну, сертифікат якості (якщо це передбачено) (п.5.1 договору).

Відповідно до п.п.10.1, 10.2 договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2018 року, якщо не пізніше, ніж за один місяць до закінчення терміну дії цього договору жодна із сторін не заявить про його припинення, то цей договір вважається пролонгованим на кожні наступні календарні роки на тих же умовах.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору, а також від обов`язку щодо сплати неустойки та відсотків за використання чужими грошовими коштами (п.п.10.3, 10.4 договору).

Сторонами було підписано специфікації №1 від 06.02.2018р., №2 від 20.03.2018р., №3 від 30.05.2018р. до договору №01-02-18 ТМЦ від 01.02.2018р., в яких узгоджено найменування товару, що має постачатися позивачем відповідачу, його кількість, вартість, умови постачання, термін та умови оплати.

Як встановлено судом, згідно з наданими до матеріалів справи видатковими накладними №321 від 19.04.2018р. на суму 301392,00 грн., №463 від 22.05.2018р. на суму 1283940,00 грн., №838 від 07.08.2018р. на суму 1354584,00 грн. позивачем за договором №01-02-18 ТМЦ від 01.02.2018р. було поставлено відповідачу товар на загальну суму 2939916,00 грн.

Факт отримання від позивача товару за договором на вказану суму з боку відповідача не спростовано.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно договору №01-02-18 ТМЦ від 01.02.2018р. розрахунки за товар здійснюються наступним чином: 50% вартості товару сплачується покупцем як попередня оплата, 50% вартості товару сплачується покупцем після повідомлення продавця про готовність товару до відвантаження (п.4.3 договору).

За умовами специфікацій №1 від 06.02.2018р., №2 від 20.03.2018р., №3 від 30.05.2018р. до договору №01-02-18 ТМЦ від 01.02.2018р. розрахунки здійснюються наступним чином: 50% передплата, 30% по факту готовності до відвантаження, 20% за фактом реєстрації податкової декларації.

Таким чином, виходячи з того, що операція з постачання товару за останньою видатковою накладною №838 від 07.08.2018р. була зареєстрована у податковому обліку 16.08.2018р., вартість отриманого товару за даною накладною мала бути сплачена відповідачем 16.08.2018р.

Проте, за висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 270916,80 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

Зокрема, згідно з інвентаризаційним повідомленням та актом звіряння взаємних розрахунків між сторонами, заборгованість Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська" перед Приватним акціонерним товариством "Азовкабель" складає 270916,80 грн. станом на 30.11.2018р.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписом ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6.3 договору за порушення строку оплати товару, вказаного в п.4.3 договору, покупець сплачує продавцю пеню в розмірі 0,1% від вартості своєчасно несплаченого товару, за кожен день прострочки оплати.

Як встановлено, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 31697,26 грн. за період з 30.11.2018р. по 27.03.2019р.

Проте, за висновками суду, при нарахуванні пені позивачем не дотримано вимоги п.6 ст.232 Господарського кодексу України, згідно якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто, внаслідок прострочення відповідачем оплати вартості товару, отриманого за видатковою накладною №838 від 07.08.2018р., приймаючи до уваги відсутність у суду права самостійно виходити за межі позовних вимог, правомірним є нарахування пені за період з 30.11.2018р. (як визначено позивачем) по 16.02.2019р. (закінчення шестимісячного строку з початку прострочення 17.08.2018р.).

Одночасно, як встановлено, визначений позивачем розмір пені за більший період не перевищує розміру пені за вірний період, не порушує вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, тому підлягає стягненню у розмірі, заявленому позивачем - 31697,26 грн. за період з 30.11.2018р. по 16.02.2019р.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за період з 30.11.2018р. по 27.03.2019р. нараховано та пред`явлено до стягнення три проценти річних в сумі 2605,25 грн. та інфляцію в сумі 6277,25 грн. за грудень 2018р. лютий 2019р.

Порушення вимог закону при нарахуванні даних санкцій з боку позивача судом не встановлено.

Відповідач заперечень проти позовних вимог не надав.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, викладених позивачем обставин не спростував, позов про стягнення заборгованості в сумі 311496,56 грн., у тому числі основний борг в сумі 270916,80 грн., пеня в сумі 31697,26 грн., інфляція в сумі 6277,25 грн. та три проценти річних в сумі 2605,25 грн., підлягає задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір підлягає віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 76, 129, 165, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Азовкабель", м.Бердянськ до Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська"", м.Мирноград про стягнення заборгованості в сумі 311496,56 грн., у тому числі основний борг в сумі 270916,80 грн., пеня в сумі 31697,26 грн., інфляція в сумі 6277,25 грн. та три проценти річних в сумі 2605,25 грн., задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Центральна збагачувальна фабрика "Мирноградська" (85327, Донецька обл., м.Мирноград, вул.Шосейна, б.2, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Азовкабель" (71100, Запорізька обл., м.Бердянськ, вул.Промислова, б.2-І, ) основний борг в сумі 270916,80 грн., інфляцію в сумі 6277,25 грн., пеню в сумі 31697,26 грн. та три проценти річних в сумі 2605,25 грн., судовий збір в сумі 4672,45 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 10.07.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 10.07.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина