ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.06.2019 р. Справа № 914/130/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашка М.М., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі органів, уповноважених здійснювати функції у спірних відносинах

позивач-1 Міністерства оборони України

позивач-2 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району

до відповідача Мисливсько-рибальського господарства Майдан

за участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про визнання права державної власності на нерухоме майно

за участю представників:

від прокуратури Майорчак В.М.

від позивача-1 Гудима В.О.

від позивача-2 Заник М.Ю.

від відповідача не з`явився

від третьої особи Шнир О.Б.

ВСТАНОВИВ

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Першого заступника військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі позивача-1 Міністерства оборони України та позивача-2 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району до відповідача Мисливсько-рибальського господарства Майдан про визнання права державної власності на нерухоме майно.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та відображено у протоколах судового засідання.

В судове засідання з`явилися представники прокуратури, позивачів та третьої особи, надали усні пояснення щодо предмета спору.

Представник третя особи подав письмові пояснення (вх.№2614/19 від 25.06.2019р.) щодо предмета спору.

Відповідно до частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Частинами 3 та 4 статті 23 Закону України Про прокуратуру передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

З наведених норм господарського процесуального законодавства, а також приписів Закону України Про прокуратуру випливає, що прокурор є процесуальним позивачем у справі тобто особою, яка ініціює відкриття провадження у справі на захист прав і інтересів інших осіб у випадках, коли це прямо дозволено законом.

При цьому відповідно до Закону України Про прокуратуру підставами представництва прокуратурою інтересів держави є наявність порушення або загрози порушення інтересів держави та не здійснення або неналежне здійснення захисту цих інтересів органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, та за відсутності такого органу.

В свою чергу інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. Звертаючись до суду, прокурор повинен обґрунтувати та довести наявність підстав для здійснення представництва. Саме лише посилання в позовній заяві прокурора на те, що уповноважений орган не здійснює або неналежним чином здійснює відповідні повноваження, не достатньо для встановлення судом правових підстав для представництва.

Доведення цих підстав здійснюється у загальному порядку відповідно до вимог статей 74, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів.

Разом з цим, суд зазначає, що існує неоднакове застосування статті 23 Закону України Про прокуратуру у подібних правовідносинах щодо здійснення прокурором представництва, викладеного в раніше ухвалених рішеннях Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справах №910/3486/18, №927/246/18, №915/242/18, №904/585/18, №921/31/18, тощо.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2019р. справу №587/430/16-ц прийнято та призначено до розгляду.

У даній справі №914/130/16 Перший заступник військового прокурора Західного регіону України звернувся до Господарського суду Львівської області з позовною заявою в інтересах держави в особі позивача-1 Міністерства оборони України та позивача-2 Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району до відповідача Мисливсько-рибальського господарства Майдан про визнання права державної власності на нерухоме майно.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою палатою Верховного Суду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених: пунктом 7 частини першої статті 228 цього Кодексу - до закінчення перегляду в касаційному порядку (пункт 11 частини 1 статті 229 ГПК України).

З огляду на викладене, а зокрема наявність різних правових позицій Верховного суду, суд першої інстанції вважає за можливе зупинити провадження у даній справі №914/130/16 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц, при розгляді якої вирішуватиметься питання про усунення неоднакового застосування статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Керуючись пунктом 7 частини 1 статті 228, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ

1. Зупинити провадження у даній справі №914/130/16 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №587/430/16-ц.

2. Зобов`язати учасників справи повідомити суд щодо наявності підстав для поновлення проводження у справі, в підтвердження чого надати належні докази.

Ухвала господарського суду набирає законної сили відповідно до ст.235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду відповідно до розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Петрашко М.М.