УХВАЛА

05 липня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/2403/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Пількова К. М. - головуючого, Дроботової Т. Б., Чумака Ю. Я.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Спеціалізованого машинобудування"

на рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі

за позовом Державного підприємства "Житомирський бронетанковий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дівітіс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Спеціалізованого машинобудування"

про визнання недійсним договору,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Спеціалізованого машинобудування" (далі - ТОВ "Завод "Спеціалізованого машинобудування") звернулось з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі № 916/2403/18.

Проте зазначену касаційну скаргу слід залишити без руху з огляду на таке.

Статтею 290 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) визначено форму і зміст касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

У касаційній скарзі ТОВ "Завод "Спеціалізованого машинобудування" зазначає, що вважає рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 ухваленими з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. В обґрунтування зазначеного посилається на: частину першу статті 10, статті 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-ХІV; пункту 7.2 розділу ІІІ Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 02.09.2014 №879; частину першу статті 203, частину другу статті 241, частину першу статті 516, частину другу статті 518, частину першу статті 638, статті 204, 215 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-ІV; частину третю статті 13, статті 74, 86 ГПК України; частину сьому статті 179, частини першу та восьму статті 181 Господарського кодексу України; пункт 3.4. пункту 3 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Однак, скаржник не зазначає обґрунтування, у чому саме, на його думку, полягає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій зазначених норм матеріального права, що мало наслідком прийняття оскаржуваних судових рішень.

Таким чином, ТОВ "Завод "Спеціалізованого машинобудування" необхідно обґрунтувати, в чому, на його думку, полягає порушення або неправильне застосування зазначених норм права судами першої та апеляційної інстанцій і яким чином це вплинуло на прийняття зазначених оскаржуваних рішень.

Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ТОВ "Завод "Спеціалізованого машинобудування" оскаржує рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі № 916/2403/18, повний текст якої підписано 05.04.2019, отже, відповідно до статті 288 ГПК України, строк на касаційне оскарження закінчився 25.04.2019. Касаційну скаргу, згідно з відміткою штемпелю про одержання на зворотній стороні першого аркуша касаційної скарги, скаржник подав 25.06.2019 безпосередньо до Касаційного господарського суду, тобто з пропуском встановленого процесуального строку.

У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник посилається на те, що звернувся з первісною касаційною скаргою в межах строку на касаційне оскарження, а саме 24.04.2019, однак ухвалою Верховного Суду від 23.05.2019 скаргу було залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків, а в подальшому, суд касаційної інстанції, не врахувавши усунення скаржником недоліків касаційної скарги повернув її скаржнику.

Втім скаржник не вказав причин, які б перешкоджали йому звернутися відповідно до положень ГПК України з касаційною скаргою у встановлений законом строк, а також не навів обґрунтування того, які саме обставини перешкоджали йому звернутись з касаційною скаргою з отримання інформації щодо повернення первісної скарги до повторного звернення з касаційною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 292 ГПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

Отже, скаржнику необхідно навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частин другої, третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 234, 235, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Спеціалізованого машинобудування" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.01.2019 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 у справі №916/2403/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 22.07.2019, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя К. М. Пільков

Судді Т. Б. Дроботова

Ю. Я. Чумак