Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/146/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Пашкевич І.О.,

за участі секретаря судового засідання Ткачук І.І.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального Некомерційного Підприємства "Волноваський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Волноваської районної ради" (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Матросова, 5, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Р-Метал Сервіс" (35312, Рівненська область, смт. Клевань, вул. Центральна, 30, )

про зобов`язання виконання обов`язку в натурі

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: У березні 2019 року Комунальне Некомерційне Підприємство "Волноваський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Волноваської районної ради" звернулося в господарський суд Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженої відповідальності "Р-Метал Сервіс", в якій просить суд зобов`язати Товариство з обмеженої відповідальності "Р-Метал Сервіс" (виготовити, доставити та змонтувати) виконати зобов`язання за договором зберігання та поставити Комунальному Некомерційному Підприємству "Волноваський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Волноваської районної ради" модульне приміщення для розміщення ФАПу ціною 441 700 грн. за одиницю згідно специфікації до Договору № 5 про закупівлю товару за державні кошти від 05.10.2018.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 прийнято вказану позовну заяву до розгляду, визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

10.05.2019 на адресу суду від позивача надійшли письмові пояснення №01-21/501 від 06.05.2019 стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача виконати умови договору зберігання.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.05.2019 закрито підготовче провадження у справі № 918/146/19. Призначено справу № 918/146/19 до судового розгляду по суті на 30.05.2019.

У судовому засіданні 30.05.2019 року на підставі положень статті 216 Господарського процесуального кодексу України судом оголошено перерву до 18.06.2019 року.

Представники позивача та відповідача в судове засідання 18.06.2019 не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Згідно положень статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

05.10.2018 між Комунальним Некомерційним Підприємством "Волноваський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Волноваської районної ради" (далі Підприємство) та Товариством з обмеженої відповідальності "Р-Метал Сервіс" (далі Товариство) був укладений Договір № 5 про закупівлю товару за державні кошти. За умовами цього договору відповідач зобов`язався у 2018 році за замовленням позивача поставити (виготовити, доставити, змонтувати) модульне приміщення для розміщення ФАПу в кількості 5 споруд ціною за одиницю 441 700 грн. загальною вартістю 2 208 500 грн. (код ДК 021:2015 - 44210000-5 "Конструкції та їх частини") в строк до 31.10.2018, а позивач зобов`язався прийняти і оплатити товар протягом 10 банківських днів з дати його отримання. Перерахування грошових коштів за вказаним договором здійснюється протягом 10 банківських днів з моменту отримання рахунку та видаткової накладної Товариства.

Договір № 5 про закупівлю товару за державні кошти та Специфікація до нього підписані уповноваженими представниками Підприємства та Товариства, а також скріплені відбитками печаток зазначених юридичних осіб (а.с. 16-20).

17.10.2018 позивач отримав від відповідача видаткову накладну № РН-0000007 про поставку однієї споруди ФАПу на суму 441 700 грн (а.с. 21).

18.10.2018 позивач на підставі зазначеної накладної платіжним дорученням №53 від 17.10.2018 перерахував на рахунок відповідача суму 441 700грн. за одну модульну споруду ФАПу (а.с. 22).

17.10.2018 на одну оплачену модульну споруду ФАПу сторонами був укладений договір зберігання №5/1 (а.с. 23, 25) за умовами якого поклажодавець (Підприємство) передає, а зберігач (Товариство) приймає на зберігання протягом строку цього договору модульне приміщення для розміщення ФАПу у кількості 1 споруда. Зберігання за договором є безоплатним. За умовою пункту 3.2 договору зберігання Підприємство набуло права у будь-який час вимагати у Товариства повернення майна, яке знаходиться на зберіганні. Товариство в свою чергу зобов`язалося повернути майно Поклажодавцеві (позивачеві) за першою вимогою останнього (п. 2.1.4 договору зберігання).

Товариством модульна споруда ФАПу, поставка якої оплачена позивачем в порядку визначеному Договором №5 про закупівлю товару за державний кошт від 05.10.2018 та передана останнім на зберігання Товариству згідно з Договором зберігання №5/1 від 17.10.2018 в обумовлені договором строки не поставлена, що є порушенням умов вказаних договорів.

Відповідач позовні вимоги не заперечив, відзиву на позовну заяву не надав, хоча про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Докази належного виконання договір, а саме поставки Товариством Підприємству модульного приміщення для розміщення ФАПу за ціною 441 700 грн. в матеріалах справи відсутні.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме, 19.12.2018 позивач листом повідомив відповідача про намір розірвати договір №5 від 05.10.2018 про закупівлю товару за державні кошти на підставі п.6.2.1 договору через невиконання зобов`язань поставки товару у встановлений термін (а.с. 26).

26.12.2018 позивач направив відповідачеві претензію-вимогу №01-21/416 про розірвання договору №5 від 05.10.2018 року про закупівлю товару за державні кошти через порушення п.6.2.1, п.5.1. цього договору, сплату пені згідно п.7.2 цього договору. В претензії зазначалось, що в разі невиконання умов договору позивач буде змушений звернутись до суду для захисту своїх порушених прав (а.с. 28).

Позивач вказує, що відповіді на претензію по дату подачі позову не отримував.

17.01.2019 позивач направив відповідачеві претензію №01-21/67 з вимогою виконати умови договору зберігання та повернути належну йому модульну споруду ФАПу в термін до 31.01.2019. В претензії також зазначалось, що в разі невиконання умов договору позивач буде змушений звернутись до суду для захисту своїх порушених прав (а.с. 32)

У відповідь на претензію від 17.01.2018 року відповідач листом №003 від 25.01.2019 запросив надати йому адресу поставки та монтажу модульного приміщення для розміщення ФАПу, підтвердити готовність майданчику, а також інженерних мереж для його встановлення. Також запросив інформацію про готовність решти майданчиків та інженерних мереж для встановлення модульних приміщень для розміщення ФАПу та орієнтовний графік поставки товару.

Також відповідач листом №003 від 25.01.2019 фактично ствердив про те, що модульне приміщення для розміщення ФАПу знаходиться на зберіганні у відповідача відповідно до договору зберігання (а.с. 34).

Листом №01-21/166 від 05.02.2019 позивач підтвердив готовність майданчика та інженерних мереж для встановлення оплаченої модульної споруди ФАПу та рекомендував відповідачеві виконати свої зобов`язання за укладеними договорами (а.с. 35).

До теперішнього часу модульні споруди відповідачем не поставлено та договори не виконано, що спонукало позивача звернутись до Господарського суду Рівненської області для судового захисту порушених прав.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб передбачений законом або договором.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Судом враховується, що згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до приписів ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За приписами ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 ГК України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з рахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Так, вищевказані договори поставки та зберігання, стали підставою для виникнення у сторін за цими договорами господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковими для виконання його сторонами.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору №5 про закупівлю товару за державні кошти від 05.10.2018 та договору зберігання №5/1 від 17.10.2018 позивач оплатив за поставку (виготовлення, доставку, монтаж) однієї модульної споруди ФАПу та передав її на зберігання відповідачу.

Так, за статтею 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

В свою чергу відповідач зобов`язувався виконати умови договору №5 про закупівлю товару за державні кошти від 05.10.2018 в частині поставки товару у строк до 31.10.2018, а також - на першу вимогу позивача повернути майно передане відповідно до договору зберігання №5/1 від 17.10.2018.

Проте, як з`ясовано судом та не спростовано відповідачем, останній не виконав прийняті на себе зобов`язання по поставці товару та поверненні майна на вимогу позивача у встановлений правочинами строк. З огляду на встановлення судом факту невиконання відповідачем своїх зобов`язань, суд дійшов висновку про порушення прав позивача, внаслідок чого останній позбавлений можливості отримати товар, на який він розраховував при укладенні договору №5 про закупівлю товару за державні кошти.

Так, невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання.

В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

В силу ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця. При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо.

Так, встановивши, що відповідачем були порушені умови договору №5 про закупівлю товару за державні кошти від 05.10.2018 та договору зберігання №5/1 від 17.10.2018 щодо повернення та поставки товару, суд вважає цілком обґрунтованими вимоги позивача про зобов`язання відповідача (виготовити, доставити та змонтувати) виконати зобов`язання за договором зберігання та поставити позивачу модульне приміщення для розміщення ФАПу ціною 441 700 грн. за одиницю згідно специфікації до Договору № 5 про закупівлю товару за державні кошти від 05.10.2018.

Судом враховується, що згідно ч. 1 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).

За таких обставин, суд задовольняє позов Комунального Некомерційного Підприємства "Волноваський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Волноваської районної ради" в повному обсязі.

В порядку ст. 129 ГПК України, судовий збір у сумі 1921 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 7, 13, 73, 74, 77, 129, 237- 240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального Некомерційного Підприємства "Волноваський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Волноваської районної ради" задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженої відповідальності "Р-Метал Сервіс" (35312, Рівненська область, смт. Клевань, вул. Центральна, 30, ) (виготовити, доставити та змонтувати) виконати зобов`язання за договором зберігання та поставити Комунальному Некомерційному Підприємству "Волноваський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Волноваської районної ради" (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Матросова, 5, ) модульне приміщення для розміщення ФАПу ціною 441 700 грн. за одиницю згідно специфікації до Договору № 5 про закупівлю товару за державні кошти від 05.10.2018.

3. Стягнути з Товариства з обмеженої відповідальності "Р-Метал Сервіс" (35312, Рівненська область, смт. Клевань, вул. Центральна, 30, ) на користь Комунального Некомерційного Підприємства "Волноваський районний центр первинної медико-санітарної допомоги Волноваської районної ради" (85700, Донецька область, м. Волноваха, вул. Матросова, 5, ) 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн 00 коп. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-Західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано - 01 липня 2019 року.

Суддя І.О. Пашкевич