УХВАЛА

м. Київ

25.06.2019 р.Справа № 910/7669/16

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР"

на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби

м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті

Києві

у справі № 910/7669/16

За позовом Дніпропетровського обласного територіального відділення

Антимонопольного комітету України

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР"

про стягнення 120 000,00 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Коваленко О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

У засіданні 25.06.2019 р. складено і підписано вступну та резолютивну частини.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" про стягнення 120 000,00 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.06.16р. позов задоволено повністю.

18.07.2016р. на виконання вищевказаного рішення видано відповідні накази.

29.03.2019р. від Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" надійшла скарга на дії та рішення державного виконавця.

Ухвалою суду від 01.04.2019р. скаргу залишено без руху, зобов`язано заявника усунути недоліки поданої скарги.

10.04.2019р. від заявника надійшло клопотання на виконання ухвали суду.

Ухвалою суду від 22.04.2019 р. скаргу прийнято до розгляду суддею Зеленіною Н.І., розгляд призначено на 15.05.2019 р.

Ухвалою суду від 15.05.2019 р. розгляд скарги відкладено на 28.05.2019 р.

У засідання 28.05.2019 р. представники стягувача та боржника та ВДВС не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою від 28.05.2019 р. повторно витребувано від Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві матеріали виконавчого провадження № 52090293, та відкладено розгляд скарги на 25.06.2019 р.

У засідання 25.06.2019 р. представники стягувача та боржника та ВДВС не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Відтак, суд вважає за необхідне здійснити розгляд даної скарги за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються вимоги скарги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду скарги, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.06.2016 р. у справі №910/7669/16 позовні вимоги Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено повністю:

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" в доход Держаного бюджету України (на рахунок Державної казначейської служби України за місцем реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" як платника податків за кодом бюджетної класифікації 21081100 "Адміністративні штрафи та інші санкції") 60 000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп. штрафу та 60 000 (шістдесят тисяч) грн. 00 коп. пені;

- зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції шляхом приведення інформації на етикетках продукції "Оцет столовий 9%" (штрих код 723) у відповідність до складу продукції та вимог законодавства про захист економічної конкуренції шляхом виключення з назви даної продукції слова "оцет";

- стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" в доход Державного бюджету України 3 178 (три тисячі триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

18.07.2016 р. на виконання вказаного рішення видано відповідні накази.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.09.2016 р. Святошинським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві відкрито виконавче провадження №52090293 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 18.07.2016 р. про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" припинити порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції шляхом приведення інформації на етикетках продукції "Оцет столовий 9%" у відповідність до складу продукції та вимог законодавства про захист економічної конкуренції шляхом виключення з назви даної продукції слова "оцет".

30.11.2016 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР", з підстав невиконання рішення у строк, встановлений державним виконавцем.

03.02.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу на боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР", з підстав невиконання рішення у строк, повторно встановлений державним виконавцем.

16.01.2017 р. державний виконавець направив Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" виклик №1093/7, яким зобов`язав керівника товариства з`явитись до виконавця 03.02.2017 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" направило виконавцю лист вих.№02/02 від 02.02.2017 р., який отримано виконавцем 03.02.2019 р., у якому зазначило, що боржник не здійснює діяльності з виробництва продукції "Оцет столовий 9%" або аналогічної продукції, зокрема, у зв`язку з тим, що у приміщенні, де знаходилось виробництво та готова продукція, відбулась пожежа, і все обладнання з виробництва згоріло, на підтвердження чого надав акт про пожежу від 27.11.2014 р.

Як зазначає Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР", 18.02.2019 р. державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження №52090293, у якій зазначено, що рішення суду станом на 18.02.20198 р. не виконано; та направлено до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

При цьому, скаржник зазначає, що про всі вказані постанови державного виконавця він дізнався тільки 20.03.2019 р., після ознайомлення представника з матеріалами виконавчого провадження.

Із матеріалів скарги вбачається, що скаржник із постановою державного виконавця від 18.02.2019 р. про закінчення виконавчого провадження №52090293 не погоджується та просить суд визнати її неправомірною і скасувати, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" листом вих.№02/02 від 02.02.2017 р. повідомило виконавця про те, що рішення суду виконано.

При цьому, судом встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" до матеріалів скарги не надано копію постанови державного виконавця від 18.02.2019 р. про закінчення виконавчого провадження №52090293, що унеможливлює розгляд скарги у цій частині заявлених вимог, так як суд не може встановити дійсний зміст зазначеної постанови.

Суд витребовував матеріали виконавчого провадження від державного виконавця (ухвали від 15.05.2019 р. та від 28.05.2019 р.), проте вимоги суду виконавцем залишені без виконання.

Крім того, самостійно здійснити запит до реєстру виконавчих проваджень щодо постанови від 18.02.2019 р. про закінчення виконавчого провадження №52090293 суд не має можливості, оскільки у наданій суду копії постанови від 05.09.2016 р. ідентифікатор доступу до реєстру нечитабельний.

Таким чином, суд встановив, що скаргу в частині вимог про скасування постанови від 18.02.2019 р. про закінчення виконавчого провадження №52090293 слід залишити без розгляду.

Щодо вимог скарги про скасування постанов державного виконавця від 30.11.2016 р. про накладення штрафу на боржника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР", та від 03.02.2017 р. про накладення штрафу на боржника, суд зазначає наступне.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (ч. 2 ст. 74 ЗУ "Про виконавче провадження".

У постанові від 03.04.19. у справі № 370/1034/15-ц (провадження 14-103цс19) Великої Палати Верховного Суду викладено наступну правову позицію.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та/або суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Згідно із частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами.

Тобто примусовому виконанню підлягають не лише виконавчі документи, видані судами в передбачених законом випадках на виконання судових рішень, але й постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Отже, як право на звернення зі скаргою, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення та його примусовим виконанням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Частиною першою статті 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені й Законом № 1404-VIII, згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Таким чином, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічний висновок вже висловлювався Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року (справа № 127/9870/16-ц), від 30 січня 2019 року (справа № 161/8267/17) та інших.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Оскільки Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.04.19. у справі № 370/1034/15-ц (провадження 14-103цс19) зробила висновок про що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" на дії державного виконавця з винесення постанов від 30.11.2016 р. та від 03.02.2017 р. про накладення штрафу на боржника, не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Суд роз`яснює учасникам справи, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Розподіл витрат, пов`язаних з розглядом скарги в порядку ст. 344 ГПК України не здійснюється, оскільки нормами Закону України "Про судовий збір" не встановлено розміру ставки судового збору за звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, інших витрат пов`язаних з розглядом скарги учасниками судового процесу не заявлено.

Керуючись ст. ст. 123, 226, 231, 234, 235, 342, 343, 344 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в частині вимог про скасування постанови від 18.02.2019 р. про закінчення виконавчого провадження №52090293 залишити без розгляду.

2. Закрити провадження з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОД-ЛІДЕР" на дії Святошинського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві в частині вимог про скасування постанов від 30.11.2016 р. та від 03.02.2017 р. про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадженні №52090293.

Ухвала набирає чинності з моменту її постановлення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня її постановлення до Північного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 01.07.2019 р.

Суддя Н.І.Зеленіна