СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" липня 2019 р. Справа № 922/411/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М. , суддя Терещенко О.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу відповідача за вх. №926 П/1 на рішення господарського суду Харківської області від "21" березня 2019 року (суддя Смірнова О.В.) у справі №922/411/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К.", м.Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реній Фарм", м. Мерефа, Харківська область,

про стягнення коштів сумі 34 062, 80 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.03.2019 у справі №922/411/19 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реній Фарм" про стягнення коштів сумі 34 062, 80 грн.

Не погодившись з ухваленим судом першої інстанції рішенням, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду зі скаргою та клопотанням щодо поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та невірно застосувавши норми матеріального та процесуального права дійшов хибного висновку щодо задоволення позову.

Крім того апелянт стверджує про відсутність належного дослідження зокрема поданого відзиву, що на думку відповідача призвело до того, що судом були зроблені невірні висновки, які не відповідають наявним обставинам у справі.

19.04.2019 канцелярією Східного апеляційного господарського суду зареєстровано апеляційну скаргу відповідача на вказане рішення Господарського суду Харківської області.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.04.2019 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Склярук О.І. (суддя доповідач), суддя Терещенко О.І., суддя Дучал Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.03.2019 апеляційна скарга відповідача залишена без руху з підстав висвітлених у вказаній ухвалі.

11.05.2019 до канцелярії Східного апеляційного господарського суду надійшли клопотання стосовно приєднання додаткових документів на виконання вимог попередньої ухвали, якими були усунуті встановлені раніше недоліки.

Розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, відповідно до статті 262 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія ухвалою від 20.05.2019 відкрила апеляційне провадження у справі №922/411/19 та у відповідності до приписів ч.10 ст.270 ГПК України, призначена до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечень проти відкриття апеляційного провадження на час постановлення ухвали від учасників справи не надійшло.

Позивачем у встановлений судом процесуальний строк відзив на апеляційну скаргу подано не було.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 270 ГПК України встановлює, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції у відповідності до вимог ст.282 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К."" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Реній Фарм" (відповідач, покупець) укладено договір № 140/18 - ХК (далі - Договір), відповідно до умов якого (п.1.1), позивач зобов`язався поставити та передати у власність відповідача лікарські засоби, медичні вироби, харчові продукти для спеціального дієтичного споживання, косметичні засоби (далі - товар) у кількості, асортименті за цінами і в строки згідно видаткових накладних, а відповідач зобов`язався прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Договору, товар за даним Договором постачається окремими партіями у відповідності з накладними на основі замовлень відповідача. Позивач формує партії товару виходячи із замовленої номенклатури, кількості, узгоджених цін та умов оплати. Товар повинен бути наданий відповідачеві протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту надходження замовлення відповідача.

Також п.п. 4.1, 4.3, 4.3.1 Договору, ціна даного Договору відповідає загальній вартості товару, поставленого за цим Договором на протязі його дії, та відповідає сукупній вартості партій товару згідно видаткових накладних позивача. Оплата здійснюється шляхом відтермінування платежу в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання товару відповідачем на підставі вивантажувальних документів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач протягом періоду з 23.05.2018 року по 22.06.2018 року поставив відповідачу товар на загальну суму34062,80 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: №МТК223670 від 23 травня 2018 року на суму 1226,29 грн., № МТК223673 від 23 травня 2018 року на суму 92,45 грн., №МТК223674 від 23 травня 2018 року на суму 3665,30 грн., № МТК223678 від 23 травня 2018 року на суму 717,06 грн., №МТК223681 від 23 травня 2018 року на суму 61,63 грн., №МТК224486 від 23 травня 2018 року на суму 921,38 грн., №МТК225934 від 24 травня 2018 року на суму 3488,94 грн., №МТК228056 від 25 травня 2018 року на суму 633,76 грн., №МТК243387 від 06 червня 2018 року на суму 614,15 грн., № МТК243390 від 06 червня 2018 року на суму 779,64 грн., №МТК243391 від 06 червня 2018 року на суму 61,63 грн., №МТК243394 від 06 червня 2018 року на суму 5152,51 грн., № МТК244776 від 06 червня 2018 року на суму 659,78 грн., №МТК244787 від 06 червня 2018 року на суму 155,49 грн., №МТК244817 від 06 червня 2018 року на суму 1842,75 грн., № МТК245199 від 07 червня 2018 року на суму 2393,90 грн., № МТК245201 від 07 червня 2018 року на суму 864,85 грн., №МТК245202 від 07 червня 2018 року на суму 30,82 грн., № МТК247440 від 08 червня 2018 року на суму 3494,78 грн., № МТК247441 від 08 червня 2018 року на суму 61,63 грн., №МТК247624 від 08 червня 2018 року на суму 1088,33 грн., №МТК247631 від 08 червня 2018 року на суму 224,33 грн., № МТК253583 від 13 червня 2018 року на суму 229,28 грн., №МТК253585 від 13 червня 2018 року на суму 500,91 грн., № МТК253598 від 13 червня 2018 року на суму 61,63 грн., № МТК253601 від 13 червня 2018 року на суму 30,82 грн., №МТК253602 від 13 червня 2018 року на суму 88,23 грн., №МТК255393 від 13 червня 2018 року на суму 472,16 гри., №МТК255689 від 14 червня 2018 року на суму 66,13 грн., №МТК263934 від 20 червня 2018 року на суму 672,50 грн., № МТК263937 від 20 червня 2018 року на суму 291,77 грн., № МТК263946 від 20 червня 2018 року на суму 1036,32 грн., №МТК263947 від 20 червня 2018 року на суму 61,63 грн., № МТК266118 від 21 червня 2018 року на суму 160,01 грн., №МТК268003 від 22 червня 2018 року на суму 160,01 грн.

Отже, на думку позивача з його сторони зобов`язання щодо поставки та передачі у власність відповідача товару були виконані в повному обсязі, що підтверджується вказаними видатковими накладними, однак зі сторони відповідача, в порушення вимог п.п. 1.1, 4.2, 4.З, 4.3.1 Договору всі зобов`язання виконані не були у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що оскаржуване рішення у справі відповідає в повній мірі вимогам законодавства з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як передбачено статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Приписами статті 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, матеріалами справи підтверджується те, що відповідач (покупець), в рамках укладеного між сторонами Договору, отримав від позивача товар на загальну суму 34 062, 80 грн.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відтак за умовами п.п. 4.3, 4.3.1 Договору, оплата здійснюється шляхом відтермінування платежу в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позивача протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання товару відповідачем на підставі вивантажувальних документів.

Враховуючи наведені обставини апеляційний суд зазначає, що у відповідача виник обов`язок зі сплати отриманого товару за видатковими накладними через 30 календарних днів з моменту отримання товару за ними, а тому строк оплати товару на загальну суму 34062, 80 грн., станом на час подачі позову у справі настав.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегія суддів дослідивши зокрема вказані накладні зазначає, що вони підписані з боку позивача та відповідача, а також містять печатки обох сторін. При цьому, як було вірно зазначено судом першої інстанції, відсутність зазначення посад та прізвищ осіб, особисті підписи яких міститься на цих видаткових накладних, не спростовує сам факт здійснення позивачем поставки товару за Договором та факт отримання вказаного товару відповідачем.

Суд також враховує, що певні недоліки первинних документів не позбавляють юридичної сили весь первинний документ в аспекті сприйняття його як доказу здійснення господарської операції (такі висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року у справі № 821/589/17).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.

Судова колегія приймаючи до уваги всі викладені обставини, та відсутність доказів на підтвердження сплати відповідачем суми боргу за Договором вважає рішення господарського суду першої інстанції стосовно задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр "М.Т.К." належно обґрунтованим та таким, що відповідає нормам чинного законодавства.

Апеляційний суд також відхиляє зауваження апелянта стосовно того, що судом першої інстанції було безпідставно залишено поза увагою поданий відзив на позов.

Відповідно до частини 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзив зокрема подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з поштового повідомлення (а.с.56), відповідачем було отримано вказану ухвалу суду 22.02.2019, тобто кінцевий термін подачі відзиву на позов 11.03.2019. Поданий відзив відповідно до печатки канцелярії Господарського суду Харківської області зареєстровано 14.03.2019, що поза межами встановленого процесуального строку.

Крім того, статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Названий Суд також зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведених належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі з`ясовані та вірно оцінені обставини у справі і ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до приписів ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

За приписами ст.129 ГПК України судові витрати покладаються на заявника апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Реній Фарм", м.Мерефа, Харківська область, на рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2019 у справі №922/411/19 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2019 у справі №922/411/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано у день проголошення.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Н.М. Дучал

Суддя О.І. Терещенко