ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2019 р. Справа№ 910/17290/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Тищенко А.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Метенко Т.І. дов.від 28.12.2018р., Пилипенко В.М.дов.від 18.06.2018р.;

від відповідача: Печерний С.Л. дов.від 29.12.2018р.№1-335;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.02.2019 (повний текст складено 14.03.2019)

у справі №910/17290/18 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "УКРНАФТОБУРІННЯ"

до Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ"

про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Приватне акціонерне товариство "Видобувна компанія "УКРНАФТОБУРІННЯ" (далі - позивач) звернулось у Господарський суд міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" (далі - відповідач) та, з врахуванням заяви про зміну предмету позову, просило суд зобов`язати відповідача:

- здійснити остаточну алокацію місячних подач та відборів позивача при транспортуванні природного газу у листопаді місяці 2018 року, а саме - надходження природного газу до Газотранспортної системи України - 157887,391тис.куб.м; передача (отримання) природного газу з Газотранспортної системи України (постачання споживачам по власних договорах та передача у віртуальній торговій точці) - 114 940,988тис.куб.м, у відповідності до поданих позивачем Звіту про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування за листопада 2018 року №2 від.12.12.2018р. (Форма Док. - Ф8-Зв -а) та Комерційного звіту газовидобувного підприємства за листопад 2018 року №2 від 12.12.2018р. (Форма Док. - Ф8-Зв -в);

- за результатами остаточної алокації місячних подач та відборів позивача при транспортуванні природного газу у листопаді місяці 2018 року підписати у двох примірниках акт наданих по договору транспортування природного газу № від 23.12.2015 р. послуг за листопад 2018 року, в якому зазначити обсяг надходження природного газу до Газотранспортної системи України у листопаді 2018 року - 157 887,391тис.куб.м; обсяг передачі (отримання) природного газу з Газотранспортної системи України (постачання споживачам по власних договорах та передача у віртуальній торговій точці) у листопаді 2018 року - 114 940,988 тис.куб.м;

- за результатами остаточної алокації місячних подач та відборів позивача при транспортуванні природного газу у листопаді місяці 2018 року на виконання умов Договору зберігання (закачування, відбору) природного газу від 14.05.2018р. № додатково здійснити закачування до підземних сховищ природного газу, що належить позивачу, газ в обсязі 23262,195тис.куб.м, який залишився не реалізованим за результатами газового місяця - листопада 2018 року;

- на підставі Договору зберігання (закачування, відбору) природного газу від 14.05.2018р. № підписати у двох примірниках Акт про рух природного газу у газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання замовника, відобразивши у ньому, що на рахунку зберігання позивача станом на кінець звітного місяця листопада 2018 року обліковується 89 949,554 тис. куб. м. природного газу.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач у листопаді 2018 року, згідно договору транспортування природного газу № від 23.12.2015, передав до Газотранспортної системи України природний газ власного видобутку у загальній кількості 157 887,391тис.куб.м., у цей же період споживачам по договорах із позивачем було передано 114 940,988 тис.куб.м. природного газу, тому залишок нереалізованого природного газу в кількості 42946,403 тис.куб.м., що належить позивачу, мав бути закачаний до підземних сховищ природного газу на підставі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу від 14.05.2018р. №. Однак, відповідач у вказаний період фактично закачав до підземних сховищ лише 19684,208 тис.куб.м. природного газу, тому необхідно додатково закачати до підземних газосховищ природний газ, що належить позивачу, в обсязі 23 262,195 тис.куб.м, який залишився не реалізованим за результатами газового місяця - листопада 2018 року.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що у листопаді 2018 року позивачем на точці входу газотранспортної системи було подано 157 887,391тис.куб.м. природного газу, на точці виходу позивачем було відібрано 138203,183 тис.куб.м. природного газу, а залишок природного газу в обсязі 19684,208 тис.куб.м. було закачано до підземних газосховищ. Щодо спірних 23 262,195 тис.куб.м. природного газу, то вказані обсяги природного газу були передані у листопаді 2018 року споживачу - 'ОКП "Донецьктеплокомуненерго" через ПАТ "Донецькоблгаз", оскільки позивачем було подано номінацію на такого споживача в розмірі 50,865 тис.куб.м природного газу, а алокація фактичних обсягів вказаного споживача можлива тільки на його постачальника, зазначеного у відповідній підтвердженій номінації, тобто, на позивача.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27 лютого 2019 року позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ" звернулось з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Кодексу газотранспортної системи в редакції, яка діяла станом на 27.07.2018; позивач самостійно повідомив, що він є постачальником природного газу у листопаді 2018 року для ОКП "Донецьктеплокомуненерго" в обсязі 50,865 тис.куб.м., однак, вказаним споживачем у листопаді було перевищено підтверджені обсяги та фактично спожито природний газ у обсязі 23 262,195 тис.куб.м., тому відповідач відніс такі обсяги природного газу саме в алокацію позивача, як єдиного постачальника вказаного споживача; НАК "Нафтогаз України" не може бути та не являвся постачальником ОКП "Донецьктеплокомуненерго" у листопаді 2018 року, а тому спожиті цим споживачем обсяги природного газу не можуть бути віднесені в алокацію на НАК "Нафтогаз України".

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення, посилаючись на те, що судом першої інстанції було вірно застосовано норми Кодексу газотранспортної системи в редакції, чинній на час спірних правовідносин; позивач не надавав номінацій/реномінацій для ОКП "Донецьктеплокомуненерго" на визначений в алокації відповідача обсяг газу 23262,195 тис.куб.м., тому відповідач не мав жодних підстав ані здійснювати таке транспортування, ані враховувати вказаний обсяг газу в алокації за листопад 2018 року як відбір газу позивача споживачем; у матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності договірних відносин між позивачем та ПАТ "Доненецькоблгаз" та докази правомірного відбору ОКП "Донецьктеплокомуненерго" саме природного газу позивача у вказаному об`ємі; вказаними діями відповідачем було порушено умови укладених між сторонами договорів транспортування та зберігання природного газу; відповідачем було оплачено вартість послуги закачування газу виходячи з обсягу 42946,403тис.куб.м., однак відповідачем фактично було здійснене закачування лише 19684,208 тис.куб.м. природного газу.

Відповідно до Витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019, у зв`язку із перебуванням суддів Коробенка Г.П. та Кравчука Г.А. у відпустках, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі колегію суддів у складі головуючого судді: Козир Т.П., суддів: Іоннікова І.А., Тищенко А.І.

Згідно зі ст. 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 06 по 19 червня 2019 року.

Представник відповідача (апелянта) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Представники позивача у судовому засіданні заперечили проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 23 грудня 2015 року між позивачем - Приватним акціонерним товариством "Видобувна компанія "УКРНАФТОБУРІННЯ", як замовником, та відповідачем - Публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" (який в подальшому перейменований на Акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ"), як оператором, було укладено договір транспортування природного газу № (далі - Договір транспортування).

Відповідно до п. 2.1 Договору транспортування оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу (далі - послуги) на умовах, визначених таким договором, а замовник сплачує оператору встановлену договорі транспортування вартість послуг.

Пунктом 2.3 Договору визначено наступні послуги, які надаються замовнику:

- послуга замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи (далі - розподіл потужності);

- послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій (далі - транспортування);

- послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї (далі - балансування).

Згідно з п. 2.5 Договору транспортування приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності відповідачу здійснюються відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС).

Замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених договором транспортування, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі (п. 2.6 Договору транспортування).

Відповідно до п. 2.7 Договору транспортування оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі ГТС, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених договором, протягом погоджених термінів.

Згідно з п. 3.1 Договору транспортування оператор, зокрема, зобов`язаний своєчасно надавати послуги належної якості; приймати номінації та реномінації, а також заявки на розподіл потужності від замовника, відповідно до умов, встановлених Кодексом ГТС; забезпечувати належну організацію та функціонування своєї диспетчерської служби; оприлюднювати інформацію, що стосується прав позивача на розподіл потужності, впровадження системних обмежень у випадку аварій та перебоїв у функціонуванні газотранспортної системи, та іншу інформацію, що передбачена Кодексом ГТС; виконувати інші обов`язки, визначені Кодексом ГТС та чинним законодавством України; повідомляти замовника про зміну умов, які стали підставою для укладення вказаного Договору.

За умовами п.4.1 Договору транспортування замовник зобов`язаний дотримуватися обмежень, встановлених цим договором та Кодексом ГТС; негайно виконувати розпорядження диспетчерської служби оператора; вчасно врегульовувати небаланси; не перевищувати замовлені потужності, визначені в договорі; повідомляти оператора, про зміну умов, які стали підставою для укладення Договору; забезпечити можливість цілодобового зв`язку оператора з представниками замовника, зазначеними у договорі.

Відповідно до п. 4.2 Договору транспортування замовник має право, у тому числі, отримувати від оператора послуги належної якості та в обумовлені Договором строки; замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям; отримувати від оператора всю необхідну інформацію щодо роботи газотранспортної системи, від якої залежить належне виконання замовником своїх зобов`язань за цим Договором; передати права щодо доступу до газотранспортної системи, які він набуває за договором транспортування, іншим суб`єктам ринку природного газу за умови повідомлення про це оператора у порядку і строки, передбачені Кодексом ГТС та договором транспортування; отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим договором; користуватися іншими правами, передбаченими договором транспортування та чинним законодавством України; у разі фізичного підключення до газотранспортної системи - на безперешкодний та безкоштовний доступ в порядку, визначеному Кодексом ГТС, на територію та земельну ділянку оператора, де розміщені місця відбору проб газу та/або комерційні вузли обліку газу, за якими здійснюється замовлення послуг.

За умовами пункту 6.3 Договору транспортування надання номінацій (реномінацій) для отримання транспортування здійснюється у порядку, встановленому Кодексом ГТС. Форми номінацій і реномінацій оприлюднюються оператором на його офіційному веб-сайті.

Відповідно до умов Договору транспортування та з дотриманням Розділу ХІ Кодексу ГТС позивач подавав відповідачу листи з номінаціями/реномінаціями (місячними номінаціями) та додатковими звітними документами на листопад 2018 року (т.1, а.с.42-263).

Також, позивачем, з метою формування відповідачем алокації по позивачу за листопад місяць, надані звітні документи від 07.12.2018 р. (вхідний відповідача від 10.12.2018 р. за №1001АЛ-18-2222), зокрема: звіт про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування №1 від 07.12.2018 р. (Форма Док. - Ф8-Зв -а) та комерційний звіт газовидобувного підприємства за листопад 2018 року №1 від 07.12.2018 р. (Форма Док. - Ф8-Зв -в).

У вказаних звітних документах визначено, що позивачем у листопаді 2018 року подано до ГТС України 157 316,839 тис.куб.м. природного газу, а споживачами та покупцями позивача із ГТС України одержано природного газу у розмірі 107 414,729 тис.куб.м.

У подальшому, 12 грудня 2018 року, позивач листом за №213/1-12/18 подав уточнені звітні дані по результатам листопада місяця 2018 року (т.1, а.с.265-267), а саме: Звіт про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування за листопад 2018 року №2 від.12.12.2018 р. (Форма Док. - Ф8-Зв -а);Комерційний звіт газовидобувного підприємства за листопад 2018 року №2 від 12.12.2018 р. (Форма Док. - Ф8-Зв -в).

Даними звітними документами визначено, що загальний обсяг наданого позивачем природного газу у листопаді 2018 року до ГТС України становить 157 887,391тис.куб.м, а отримано (протранспортовано) природний газ з ГТС України (постачання споживачам по власних договорах та передано у віртуальній торговій точці) в обсязі 114 940,988тис.куб.м.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до листів з номінаціями/реномінаціями (місячними номінаціями) та звітних документів у ГТС України за позивачем залишився нереалізований у листопаді 2018 року природний газ в обсязі 42 946,403тис.куб.м. Дана інформація відображена у п.3 "Закачка природного газу в ПСГ" розділу ІІ "Передача природного газу" Звіту про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування за листопада 2018 року №2 від.12.12.2018 р. (Форма Док. - Ф8-Зв -а).

Крім цього, з матеріалів справи вбачається, що 14 травня 2018 року між позивачем, як замовником, та відповідачем, як оператором, було укладено договір зберігання (закачування, відбору) природного газу від 14.05.2018 р. № (далі - договір зберігання).

За договором зберігання відповідач надає позивачу послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу, у тому числі поміщеного в митний режим митного складу (надалі - послуги зберігання) шляхом надання позивачу доступу до потужності газосховища (газосховищ) на умовах, визначених у договорі зберігання, а позивач, як замовник, зобов`язується оплатити відповідачу вартість таких послуг на умовах договору зберігання, як то передбачено Розділом ІІ договору зберігання.

Позивач зазначає, що на підставі Кодексу газосховищ (далі - Кодекс ГС) та на виконання договору зберігання, у зв`язку із виникненням у позивача за результатами листопада 2018 року позитивного небалансу - нереалізованого газу в обсязі 42946,403тис.куб.м, відповідач, як оператор, повинен був здійснити закачування природного газу у вказаному обсязі до підземних газосховищ (ПГС).

Однак, за доводами позивача, інформація, наведена у вказаних звідних документах, не була взята відповідачем до уваги та не врахована при здійсненні відповідачем алокації по позивачу, як газовидобувному підприємству, по результатам листопада 2018 року.

Так, позивач вказує, що в порушення вимог Кодексу ГТС, відповідачем не здійснено балансування за результатами надходження та розподілу природного газу позивача послуг транспортування за результатами транспортування природного газу позивача у листопаді 2018 року на підставі звітних документів позивача, поданих відповідачу 12.12.2018 р. Про зазначене, на думку позивача, свідчить неподання відповідачем, всупереч п.11.2 Договору, до п`ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, двох примірників акту наданих послуг, підписаних уповноваженим представником та скріплених печаткою відповідача.

При цьому, до підземних газосховищ за результатами листопада 2018 року відповідач повинен був закачати для зберігання 42 946,403тис.куб.м. природного газу (різниця між наданим позивачем у ГТС природним газом в кількості 157 887,391тис.куб.м та переданим споживачам природним газом в кількості 114 940,988тис.куб.м.), однак, фактично відповідачем було закачано 19 684,208 тис.куб.м. природного газу.

У зв`язку із викладеними обставинами позивач звернувся до суду із даним позовом.

Заперечуючи проти позову у суді першої інстанції, відповідач посилався на те, що відповідно до поданої позивачем реномінації, а саме, Розподілу природного газу по споживачах згідно місячних номінацій/реномінацій ПрАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ" станом на 26.11.2018 р. за період з 01 по 30 листопада 2018 року позивачем було подано номінацію (реномінацію), в якій зазначено, що позивачем, як замовником послуг транспортування, подана інформація про плановий розподіл природного газу на ПАТ "Донецькоблгаз" у листопаді 2018 року загальним обсягом 1 794,365тис.куб.м. Даний обсяг включав, зокрема, розподіл природного газу на споживача - Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" (далі - Споживач) в листопаді 2018 року в обсязі 50,865тис.куб.м по ЕІС-коду (56Х09014D9F2DD03).

З поданої відповідачем алокації (звіту) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Донецькоблгаз", між замовниками послуги транспортування за листопад 2018 року (ЕІС-код 56X01Z), який оформлений ПАТ "Донецькоблгаз" станом на 07.12.2018 р., вбачається, що за позивачем по ПАТ "Донецькоблгаз" у листопаді 2018 року розподілено вже 1 569,991тис.куб.м природного газу.

Вказані дані відповідають даним, поданим позивачем відповідачу 12.12.2018 р. відповідно до Звіту про надходження та розподіл природного газу замовника (ПрАТ "ВК "УКРНАФТОБУРІННЯ") послуг транспортування за листопад 2018 року №2 від.12.12.2018 р. (Форма Док. - Ф8-Зв -а).

Однак, відповідно до наданого відповідачем Звіту про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Донецькоблгаз", між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в розрізі їх контрагентів (споживачів) за листопад 2018 року, з позивачем, як постачальником у листопаді 2018 року, за споживачем - ОКП "Донецьктеплокомуненерго" розподілено 23 262,195 тис.куб.м природного газу.

Таким чином, на відміну від звітних документів позивача, поданих відповідачу 12.12.2018 р. для формування алокації, за даними відповідача обсяг розподіленого природного газу позивача по ПАТ "Донецькоблгаз" збільшився на 23 262,195тис.куб.

Відповідач вказує, що оскільки позивач у листопаді 2018 року був єдиним постачальником природного газу для Споживача по точці комерційного обліку ЕІС-код 56Х09014D9F2DD03, то, відповідно, весь фактично спожитий газ по даній точці комерційного обліку повинен бути облікований за позивачем, як єдиним постачальником.

Згідно алокації (звіту) оператора газорозподільної мережі про поділ відібраного з точки комерційного обліку ЕІС-код 56Х09014D9F2DD03 природного газу фактичний обсяг спожитого Споживачем у листопаді 2018 року складає 23 262,195 тис.куб.м. природного газу.

Також, відповідач стверджує, що ним по результатам листопада 2018 року по позивачу, як постачальнику, здійснено алокацію, за якою:

- на точках входу до ГТС України позивачем подано 157 887,391тис.куб.м природного газу, що відповідає поданому позивачем відповідачу 12.12.2018р. звіту про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування за листопад 2018 року №2 від.12.12.2018 р. (Форма Док. - Ф8-Зв -а);

- на точкам виходу з ГТС України позивачем подано 138 203,183тис.куб.м природного газу, що підтверджується даними операторів газорозподільних мереж (оператори ГРМ), наданих в їх алокаціях (звітах) про поділ фактичного обсягу природного газу, відібраного з точки виходу відповідного оператора ГРМ, між замовниками послуг транспортування за листопад 2018 року.

У зв`язку із викладеними обставинами, за доводами відповідача, за позивачем залишився нереалізований у листопаді 2018 року природний газ в обсязі 19 684,208 тис.куб.м. і в цій кількості він був закачаний до підземних газосховищ.

Заперечуючи проти вказаних доводів відповідача, позивач стверджував, що між ним та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" дійсно 06 листопада 2018 року було укладено договір постачання природного газу №ПГ-С/18-011/16 (надалі - договір постачання), згідно якого позивач на підставі поданих реномінацій, починаючи з 06.11.2018 р. по 26.11.2018 р. зобов`язувався поставити у листопаді місяці на користь Споживача природний газ у обсязі 50,865тис.куб.м., однак, фактично постачання природного газу вказаному споживачу у листопаді 2018 року не здійснювалось.

Задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, такими, що відповідають фактичним обставинам справи і не спростовані відповідачем.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Права та обов`язки між сторонами виникли на підставі договору транспортування природного газу № від 23.12.2015 та договору зберігання (закачування, відбору) природного газу № від 14.05.2018.

Договори укладені належним чином, підписані повноважними особами сторін, у встановленому порядку не визнані недійсними, отже, є обов`язковими для сторін.

Спірні правовідносини регулюються загальними положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України (далі - ГК України), а також Законами України "Про ринок природного газу", "Про трубопровідний транспорт", "Про нафту і газ", Кодексом газотранспортної системи (затверджений Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2493, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1378/27823) та Кодексом газосховищ (затверджений Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2495, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за №1380/27825).

Спірні правовідносини між сторонами мали місце у листопаді 2018 року, отже, до них підлягають застосуванню вказані нормативно-правові акти в редакції, чинній саме на час спірних правовідносин.

Доводи відповідача про те, що відповідно до Постанови НКРЕКП від 27.07.2018 №788 повинні застосовуватись положення Кодексу газотранспортної системи в редакції, що діє станом на 27 липня 2018 року, визнаються судом безпідставними, оскільки вказана постанова є індивідуально-правовим актом та стосується виключно питання накладення штрафу на АТ "УКРТРАНСГАЗ" за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з транспортування природного газу.

Дія ж Кодексу газотранспортних систем, який є нормативно-правовим актом, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України, поширюється на всіх суб`єктів ринку природного газу України: операторів суміжних систем, газовидобувні підприємства, замовників, споживачів та постачальників природного газу незалежно від підпорядкування та форми власності, а також операторів торгових платформ.

Таким чином, положення Постанови НКРЕКП від 27.07.2018 №788 не можуть змінювати дію у часі Кодексу газотранспортної системи.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 306 ГК України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Відповідно до ч. 5 ст.306 ГК України загальні умови перевезення вантажів, а також особливі умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим Кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

За статтею 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору транспортування оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі. Послуги надаються на умовах, визначених у кодексі ГТС, з урахуванням особливостей, передбачених договором. Як вбачається із преамбули до Договору, його укладено у відповідності до Закону України "Про ринок природного газу" та кодексу ГТС.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газотранспортної системи зобов`язаний забезпечити надання послуг, що відповідають потребам ринку природного газу, зокрема, послуги транспортування природного газу з або без гарантії реалізації права користування потужністю, послуги транспортування природного газу на різні періоди тривалості тощо.

Згідно з п. 1 розділу 1 глави І кодексу ГТС номінація - це попереднє повідомлення, надане замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи стосовно обсягів природного газу, які будуть подані замовником послуг транспортування протягом доби до газотранспортної системи в точках входу та відібрані з газотранспортної системи в точках виходу. Реномінація - заявка на зміну підтвердженої номінації.

Спір у даній справі виник у зв`язку із наявністю розбіжностей між даними відповідача та даними позивача щодо обсягів відбору протранспортованого газу позивача.

Так, згідно із заявленими номінаціями/реномінаціями позивача у листопаді 2018 року він повідомив відповідача про намір протранспортувати для потреб ОКП "Донецьктеплокомуненерго" обсяг природного газу 50,865 тис.куб.м., в той час як відповідно до здійсненої відповідачем алокації (проведеної з урахуванням звіту ПАТ "Донецькоблгаз"), ОКП "Донецьктеплокомуненерго", як споживач позивача, спожив обсяг протранспортованого природного газу в розмірі 23 262, 195 тис. куб. метрів, тобто, у неспівмірно більшому обсязі, ніж вказаному споживачу було підтверджено позивачем.

Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, позивач не надавав номінацій на визначений в алокації відповідача обсяг газу (23 262, 195 тис. куб. метрів).

Таким чином, є вірним висновок місцевого господарського суду про те, що транспортування вказаного об`єму газу на даного споживача позивач відповідачу не замовляв, а тому відповідач не мав жодних правових підстав враховувати вказаний обсяг газу, який значно перевищує номінований, в алокації за листопад 2018 р., як відбір газу позивача його споживачем.

Вказані дії відповідача суперечать як загальним засадам цивільного і господарського закону в частині вимог добросовісності, справедливості і розумності, так і спеціальній нормі ч. 3 ст. 32 Закону України "Про ринок природного газу" надання послуг, що відповідають потребам ринку природного газу, а також умовам укладеного між сторонами договору транспортування, оскільки відповідно до п. 3.1 вказаного договору відповідач зобов`язаний своєчасно надавати відповідні послуги належної якості, що кореспондується із закріпленим у п. 4.1 договору правом позивача замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають підтвердженим номінаціям/реномінаціям позивача.

Посилання відповідача на те, що формування алокації по позивачу за листопад 2018 року здійснено на підставі звіту ПАТ "Донецькоблгаз" про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу ПАТ "Донецькоблгаз", між замовниками послуги транспортування (постачальниками) в розрізі контрагентів (споживачів) за листопад 2018 року, в якому вказано, що ОКП "Донецьктеплокомуненерго" в листопаді 2018 року було спожито 23 262,195тис.куб.м природного газу саме з ресурсу позивача, обгрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки відповідачем не надано жодних доказів існування між позивачем та ПАТ "Донецькоблгаз" господарських відносин щодо транспортування природного газу.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, ОКП "Донецьктеплокомуненерго" не перебувало у Реєстрі споживачів позивача з постачання природного газу на листопад 2018 р., отже, позивач фактично не мав змоги здійснювати постачання природного газу ОКП "Донецьктеплокомуненерго" у листопаді 2018 року, а тому обсяг споживання природного газу вказаним підприємством у обсязі 23 262,195 тис.куб.м. не може обліковуватися за позивачем.

Таким чином, є слушними доводи позивача про те, що відповідач не мав правових підстав включати обсяг природного газу 23 262,195 тис.куб.м, як поданий позивачем до транспортування та поставлений споживачу - ОКП "Донецьктеплокомуненерго" за договором постачання, оскільки позивач не був у листопаді 2018 року діючим постачальником природного газу для вказаного споживача, а тому відповідач неправомірно алокував спожитий ОКП "Донецьктеплокомуненерго" природній газ в обсязі 23 262,195 тис.куб.м за позивачем.

За вказаних обставин позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити остаточну алокацію місячних подач та відборів позивача при транспортуванні природного газу у листопаді місяці 2018 року у розмірі 157887,391тис.куб.м (надходження), 114 940,988тис.куб.м (передача), а також щодо підписання актів наданих послуг по договору транспортування у вказаних обсягах, є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до п.1 Глави 1 Розділу ІV Кодексу газосховищ відповідач надає послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу на підставі договору зберігання (закачування, відбору) природного газу, укладеного між оператором та замовником, та на умовах, визначених Кодексом ГС.

Відповідно п.2 та п.4 Глави 2 Розділу 1 Кодексу ГС під час провадження діяльності із зберігання (закачування, відбору) природного газу оператор газосховищ надає замовникам послуги зберігання (закачування, відбору) природного газу шляхом надання їм потужності газосховища на підставі та умовах, визначених договором зберігання (закачування, відбору) природного газу, у порядку, передбаченому Кодексом ГС, а також оператор у своїй діяльності додержується принципів пропорційності, прозорості та недискримінації, що передбачені Законом України "Про ринок природного газу" та іншими актами законодавства.

Місцевим господарським судом вірно встановлено, що відповідач є одночасно оператором ГТС та оператором ГС, а тому на підставі Кодексу ГС та на виконання договору зберігання, у зв`язку із виникненням у позивача за результатами листопада 2018 року позитивного небалансу - нереалізованого газу в обсязі 42 946,403тис.куб.м, відповідач, як оператор ГС, повинен був здійснити закачування природного газу до підземних газосховищ (ПГС).

З метою направлення заявки відповідачу, як оператору ГС, про надання послуг із закачування природного газу до ПСГ, необхідно щоб оператор ГТС (відповідач) здійснив балансування та остаточну алокацію місячних подач та відборів замовника послуг транспортування природного газу листопада 2018 року у відповідності до поданих позивачем звіту про надходження та розподіл природного газу замовника послуг транспортування за листопад 2018 року №2 від.12.12.2018 р. (Форма Док. - Ф8-Зв -а) та Комерційного звіту газовидобувного підприємства за листопад 2018 року №2 від 12.12.2018 р. (Форма Док. - Ф8-Зв -в), що подані Відповідачу 12.12.2018 р.

Однак, відповідачем, як оператором ГТС, не здійснено необхідного балансування позивача по результатам листопада 2018 року; та як Оператором ГС, не здійснено належного закачування залишку нереалізованого позивачем обсягу природного газу за результатами листопада 2018 року на загальний обсяг 42 946,403тис.куб.м., а фактично здійснено закачування лише в обсязі 19684,208тис.куб.м природного газу.

Відповідач обґрунтовує такі дії вчиненням ним, як оператором ГТС, алокації по позивачу за результатами листопада 2018 року, в якій визначив позитивний небаланс позивача саме в обсязі 19 684,208тис.куб.м, а не в обсязі 42 946,403тис.куб.м.

Також відповідачем були надані позивачу для підпису акт про рух природного газу в газосховищах від 30.11.2018 р. №210/11/18, акт наданих послуг №2000201/11.18//ІРОміс від 30.11.2018р., акт наданих послуг №20000206/11.18//зак-балансування від 30.11.2018 р., згідно яких зазначено позитивний небаланс позивача за листопад 2018 року в обсязі 19 684,208тис.куб.м.

Вказані акти позивачем були підписані із зауваженням, відповідно до якого до закачування обсяг позитивного небалансу за листопад 2018 року - 42 946,403тис.куб.м., загальний обсяг природного газу на рахунку зберігання на кінець звітного місяця (листопада 2018 року) - 89 749,554 тис.куб.м.

Позивачем також із зауваженнями підписано акт наданих послуг №20000206/11.18//зак-балансування від 30.11.2018р. та зазначено до закачування обсяг позитивного небалансу за листопад 2018 року - 42946,403тис.куб.м.; виходячи з обсягу газу 42 946,403тис.куб.м, що підлягає закачуванню за результатами звітного місяця (листопада 2018 року), вартість послуг закачування у сумі 3 982 677,62грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивачем на користь відповідача згідно платіжного доручення №180223 від 18.12.2018 р. було здійснено оплату вартості послуг закачування природного у сумі 3982677,62грн, виходячи з обсягу газу 42 946,403 тис.куб.м, що підлягає закачуванню за результатами звітного місяця (листопада 2018 року) і в подальшому відповідачем були сформовані податкові накладні на загальний обсяг закачування 42946,403тис.куб.м природного газу, що відповідає інформації, поданій позивачем у звітних документах від 12.12.2018р. та відповідно до зауважень, вказаних позивачем у вказаних акті про рух природного газу в газосховищах і акті наданих послуг по договору зберігання.

Відповідно до п. 6.12 договору зберігання, послуги, що надаються за цим договором у звітному місяці, крім випадку, передбаченого п. 3.15 договору, оформляються двосторонніми актами наданих послуг між оператором і замовником. У випадку, визначеному в п. 3.15 договору, послуги оператора оформлюються шляхом складання акта в односторонньому порядку, який направляється на адресу замовника. Згідно із п. 3.15 договору зберігання у випадку повідомлення оператором ГТС про наявність неврегульованого місячного позитивного небалансу до 12 числа місяця, наступного за звітним, оператор в односторонньому порядку оформляє акт в обсязі небалансу замовника.

Отже, оскільки відповідачем не вчинено належних та необхідних дій щодо закачування до підземних сховищ природного газу, що належить позивачу, в обсязі 23 262,195 тис.куб.м., який залишився нереалізованим позивачем за результатами газового місяця - листопада 2018 року, та не здійснено належного оформлення акту про рух природного газу у газосховищах, що обліковується на рахунку зберігання замовника із зазначеним станом на кінець звітного місяця, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити закачування до підземних сховищ природного газу, що належить позивачу в обсязі 23 262,195 тис.куб.м, та підписати відповідні акти, також є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Доводи відповідача про обрання відповідачем неналежного способу захисту порушеного права обґрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, а вимога щодо підписання актів направлена на виконання обов`язків відповідача за Договорами транспортування та зберігання і є необхідною для забезпечення поновлення порушених прав позивача.

Частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення господарського суду першої інстанції.

Суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення Господарського суду міста Києва законне та обґрунтоване, отже, підстави для його скасування відсутні.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 27 лютого 2019 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.07.2019.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді А.І. Тищенко

І.А. Іоннікова