ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"19" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/668/19

Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

при секретарі судового засідання Орлов О.О.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу №916/668/19

за позовом Приватного підприємства "АРТАЛ"

до відповідача Комунального підприємства "Арцизьке районне будівельно-комунальне господарство"

про стягнення 167 212,41 грн., -

за участю представників:

від позивача: Іорданов В.П. ордер ОД №310363 від 12.03.2019р.

від відповідача: Ладо І.Д., директор;

Суть спору: Приватне підприємство "АРТАЛ" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Арцизьке районне будівельно-комунальне господарство" заборгованості у розмірі 192 212,41 грн., з яких: 98 020 грн. - основний борг, 59 718,45 грн. - пеня, 9 713,19 грн. - 3 % річних, 24 760,77 грн. - інфляційне відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу № 01/01 від 15.01.2018р.

19.03.2019р. господарським судом Одеської області постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідач у підготовчі засідання не з`явилися та не надав до суду відзив на позов. При цьому, про дату, час і місце підготовчих засідань відповідач повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Ухвалою від 13.05.2019р. підготовче провадження закрито та справу № 916/668/19 призначено до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні щодо розгляду справи по суті відповідач надав до суду акт звіряння взаємних розрахунків між позивачем і відповідачем, згідно з яким заборгованість відповідача становить 75 533,50 грн.

В свою чергу позивач надав до суду додаткової пояснення за вх. №12165/19 18.06.2019 р. згідно з якими позивач просить стягнути з Комунального підприємства "Арцизьке районне будівельно-комунальне господарство" заборгованість у розмірі 167 212,41 грн., з яких: 73 020 грн. - основний борг, 59 718,45 грн. - пеня, 9 713,19 грн. - 3 % річних, 24 760,77 грн. - інфляційне відшкодування, з посиланням при цьому на те, що 27.03.2019р. відповідачем на рахунок позивача сплачені кошти у розмірі 25 000 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням № 444 від 27.03.2019р.

19.06.2019р. у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті судом на підставі п.2 ч.1 ст.231 ГПК України постановлено ухвалу про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 25 000 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Відповідач у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті надав усні пояснення згідно з якими відповідач визнає наявність боргу в розмірі 73020 грн., але просить суд не стягувати з відповідача пеню, 3% річних та інфляційні у зв`язку із скрутним матеріальним становищем відповідача.

Позивач у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті надав усні пояснення, згідно з якими позивач заперечує проти зменшення позивачу пені, та законодавством не передбачено зменшення судом 3% річних та інфляційних витрат.

На підставі ст. 240 ГПК України у судовому засіданні 19.06.2019р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено:

15.01.2018р. між Приватним підприємством "АРТАЛ" (Продавець, позивач) та Комунальним підприємством "Арцизьке районне будівельно-комунальне господарство" (Покупець, відповідач) укладений договір купівлі-продажу №01/01, згідно з яким Продавець зобов`язується поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити наступний товар: гранітно-щебенева продукція (Товар).

Відповідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору, обсяги закупівлі Товару визначається відповідно до заявок Покупця, оформлених згідно вимог цього Договору. Відповідно до кожної заявки Покупця сторонами оформлюється Специфікація, яка є невід`ємною частиною цього договору. В Специфікації зазначаються кількість, ціна, строк поставки та умови оплати. Загальна сума договору складається із суми вартості Товару по всіх Специфікаціях, підписаних в рамках цього договору, які є його невід`ємною частиною.

Згідно п.п. 3.1, 3.2 Договору, ціна за одну тонну зазначена у Специфікації до даного договору. Загальна вартість Товару за цим Договором складається із вартості кожної партії. Ціна цього Договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін.

Відповідно до умов п.п.4.1, 4.2 Договору, розрахунки між Продавцем і Покупцем здійснюється у національній грошовій одиниці шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Сторони домовились, що Покупець зобов`язується розрахуватись з Продавцем за отриманий Товар протягом або через 15 (п`ятнадцять) календарних днів з моменту отримання Товару від Постачальника.

П. 4.7 Договору, встановлено, що платіжні документи за цим Договором оформляються згідно з чинним законодавством із дотриманням усіх вимог, що звичайно ставляться до змісту і форми таких документів, з обов`язковим зазначенням номера договору та Специфікації, за якими здійснюється переказ грошових коштів. Покупець зобов`язаний здійснюючи оплату за товар, вказувати у призначенні платежу конкретне зобов`язання, тобто №, дату Договору купівлі-продажу в рамках якого здійснюється оплата та № специфікації до Договору. Якщо Покупець цього не дотримується, то Продавець має право сам, на власний розсуд, визначити по якому Договору купівлі-продажу та специфікації зарахувати оплату Покупця.

Відповідно до п. 4.8 Договору, продавець зобов`язаний надати Покупцю такі документи: Рахунок, податкову накладну, накладну на передачу Товару (видаткову), Сертифікат якості на кожну партію Товару. На вимогу Покупця йому надається Продавцем Товарно-транспортна накладна.

Згідно п. 5.1. Договору право власності на Товар переходить до Покупця в момент одержання товару, супровідних документів, та підписання накладних на передачу товару.

Відповідно п. 6.1 Договору, покупець зобов`язаний:

- своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений Товар та наданий Товарний кредит;

- приймати поставлений Товар;

- письмово в п`ятиденний термін повідомити Продавця про внесення змін в Установчі документи, зміни юридичної адреси, номера контактного телефону, зміни керівника підприємства та інших реквізити та надати Продавцю завірені печаткою підприємства копії таких змін і (або) доповнень;

- належним чином виконувати умови Договору.

П. 7.1 Договору встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором.

Так, у п. 7.2 Договору зазначено, що у випадку порушення термінів сплати, обумовлених у цьому договорі та/або Специфікації до договору, Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати. Сторони домовились, що нарахування пені припиняється через рік (365 календарних днів) від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 10.1 Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками Сторін і діє до « 31» грудня 2018 року, а в частині розрахунків діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Також господарським судом встановлено, що на виконання умов укладеного між сторонами договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 840 646,16 грн., що підтверджується видатковими накладними:

- №ПБ6 від 15.01.2018р. на суму 270 000,00 грн.;

- №ПБ7 від 15.01.2018р. на суму 210 000,00 грн.;

- №ПВ147 від 20.04.2018р. на суму 88 000,00 грн.;

- №ПВ200 від 16.05.2018р. на суму 28 800,00 грн.;

- №ПВ209 від 21.05.2018р. на суму 34 800,00 грн.;

- №ПВ251 від 12.06.2018р. на суму 20 520,00 грн.;

- №ПВ298 від 30.06.2018р. на суму 5 940,00 грн.;

- №ПВ318 від 10.07.2018р. на суму 23 670,00 грн.;

- №ПВ364 від 26.07.2018р. на суму 28 110,00 грн.;

- №ПВ377 від 02.08.2018р. на суму 41 200,00 грн.;

- №ПВ385 від 07.08.2018р. на суму 35 000,00 грн.;

- №Р122 від 04.09.2018р. на суму 4 960,00 грн.;

- №Р159 від 18.09.2018р. на суму 29 421,16 грн.;

- №Р190 від 26.09.2018р. на суму 12 025,00 грн.;

- №Р122 від 12.11.2018р. на суму 8 200,00 грн.;

та виставив відповідачу відповідні рахунки на оплату поставленого товару.

В свою чергу відповідачем поставлений позивачем товар оплачувався частково, із порушенням строків оплати, про що свідчать наявні у справі Звіти про дебетові та кредитові операції за рахунком НОМЕР_1 «АРТАЛ» ПП з 14.01.2018р. по 31.03.2018р., з 01.04.2018р. по 30.06.2018р., з 01.07.2018р. по 30.09.2018р., з 01.10.2018р. по 31.12.2018р.

Всього відповідачем сплачено позивачу 742 006,20 грн. та, із врахуванням переплати в сумі 620,14 грн., борг відповідача за поставлений позивачем товар становив 98019,82 грн.

Під час розгляду справи у суді відповідач оплатив позивачу борг в розмірі 25 000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 444 від 27.03.2019р.

Отже, заборгованість відповідача за поставлений позивачем товар становить 73019,82 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом між сторонами у справі укладений договір купівлі-продажу, згідно з яким позивач зобов`язався поставити та передавати у власність відповідача товар, а відповідач зобов`язався прийняти і оплатити товар протягом або через 15 календарних днів з моменту отримання товару від позивача.

Відповідно до статті 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар (ч.1). Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (ч.2).

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В силу вимог ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Між тим, як вище встановлено господарським судом відповідач неналежним чином виконував зобов`язання за договором купівлі-продажу щодо повної та своєчасної оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого у відповідача виник борг перед позивачем у сумі 73 019,82 грн.

При цьому жодних заперечень щодо наявності цього боргу відповідач до суду не надав, а навпаки, у судовому засіданні визнав його наявність.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 ЦК України сплата неустойки є одним із правових наслідків, встановлених законом або договором, що настають внаслідок порушення зобов`язання.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу вимог ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У п.7.2. укладеного між сторонами договору встановлено, що у випадку порушення термінів сплати, обумовлених у цьому договорі та/або Специфікації до договору, Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення оплати. Сторони домовились, що нарахування пені припиняється через рік (365 календарних днів) від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, який здійснений позивачем у позовній заяві по кожній поставці окремо, із врахуванням здійснених відповідачем часткових оплат товару, та згідно з яким розмір нарахованої відповідачу пені становить 59 718,45 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір 3% річних становить 9 713,19 грн. перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Розрахунок індексу інфляції, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір індексу інфляції становить 24 760,77 грн. перевірений господарським судом та встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що відповідачем не надано до суду жодних заперечень щодо здійснених позивачем розрахунків пені, 3% річних та інфляційних, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 73019,82 грн., пені в розмірі 59 718,45 грн., 3% річних в розмірі 9713,19 грн. та інфляційних втрат в розмірі 24760,77 грн.

Щодо клопотання про зменшення пені, яке в усній формі заявлено представником відповідача у судовому засіданні щодо розгляду справи по суті, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У ст.233 ГК України також встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Тобто, питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 26.07.2018р. у справі №924/1089/17.

Між тим, позивачем не надано до суду жодних доказів, в обґрунтування свого клопотання про зменшення розміру пені. При цьому, в силу вимог ст.74 ГПК України обов`язок доведення наявності підстав для зменшення пені покладений саме на відповідача.

Щодо заявлених позивачем до стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн. господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.1 ч.3 ст.123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду договір №02/01.2019 про надання професійної правничої допомоги від 04.03.2019р., укладений між Приватним підприємством «АРТАЛ» та адвокатом Іордановим Віталієм Пилиповичем, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ОД №003167 від 17.01.2018р., замовлення-розрахунок №01/2019 від 05.03.2019р., рахунок на оплату №01.2019-01 від 05.03.2019р., та платіжне доручення №2123 від 13.03.2019р. на суму 15 000,00 грн.

Таким чином, сплачені позивачем адвокату Іордаову В.П. 15 000 грн. в якості оплати витрат на правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи та на підставі ст. 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2 883,20 грн., про що свідчить платіжне доручення № 2120 від 13.03.2019 року.

Отже, враховуючи рішення суду про задоволення позовних вимог в розмірі 167212,23 грн., із врахуванням при цьому ухвали суду від 19.06.2019р. про закриття провадження у справі в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 25 000 грн., судовий збір у розмірі 2 508,18 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

В И Р І Ш И В:

1.Позов Приватного підприємства "АРТАЛ" задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Арцизьке районне будівельно-комунальне господарство" (68400, Одеська обл., м. Арциз, вул. Бондарева, буд. 1-Б ) на користь Приватного підприємства "АРТАЛ" (68400, Одеська обл., м. Арциз, вул. Привокзальна, 14, , п/р НОМЕР_1 у Южне ГРУ АТ КБ «Приватбанк» у м. Одесі, МФО 328704) основний борг у розмірі 73 019 (сімдесят три тисячі дев`ятнадцять) грн. 82 коп., пеню у розмірі 59 718 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот вісімнадцять) грн. 45 коп., 3% річних у розмірі 9 713 (дев`ять тисяч сімсот тринадцять) грн. 19 коп., інфляційні втрати у розмірі 24 760 (двадцять чотири тисячі сімсот шістдесят) грн. 77 коп., витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн., та судовий збір у розмірі 2 508 (дві тисячі п`ятсот вісім) грн. 18 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 27 червня 2019 р.

Суддя Г.Є. Смелянець