ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.06.2019                      Справа № 905/521/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.

секретар судового засідання Корецька А.П.

розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Профсмарт” (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77, )

до відповідача: Державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська” (85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, вул. Перемоги, буд. 9, )

про стягнення 5 153 757,31 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з’явився

від відповідача: не з'явився

Товариство з обмеженою відповідальністю “Профсмарт” звернулось з позовною заявою до Державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська” про стягнення 5 153 757,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №03/11-1 від 03.11.2016р. щодо поставки оплаченого товару, у зв’язку з чим, просить суд стягнути з відповідача суму передоплати.

09.04.2019р. на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №01/11-65 від 04.04.2019р., в якому останній зазначає, що позивачем невірно здійснено нарахування інфляційних втрат та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

09.04.2019р. на адресу суду від відповідача надійшло клопотання №01/11-65 від 04.04.2019р. про розгляд справи за відсутності свого представника.

06.05.2019р. на адресу суду від позивача надійшли пояснення №03/01-1 від 26.04.2019р.

16.05.2019р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання №05/01 від 26.04.2019р.

Ухвалою суду №905/521/19 від 20.05.2019р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

11.06.2019р. на адресу суду від позивача надійшов лист №06/01 від 06.06.2019р. про сплату з боку відповідача суми основного боргу 4 40 428,00 грн. з доданим платіжним дорученням №631 від 03.06.2019р. на суму 4 401 428,00 грн.

Представники сторін у судове засідання не з’явились, про час, дату та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Дослідивши документи, наявні в матеріалах справи, судом встановлено наступне.

03.11.2016р. між Державним підприємством “Вугільна компанія “Краснолиманська” (далі – продавець або відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Профсмарт” (далі - позивач або покупець) було укладено договір купівлі-продажу №03/11-1 (далі – договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, продавець поставляє у власність покупця, а покупець зобов’язується прийняти та оплатити вугільну продукцію марки «Ж», «Г» в відповідності до якості, строками, по цінам на умовах, передбачених у додатках до даного договору

Згідно з п. 2.1.2 договору, продавець зобов’язаний впродовж 24 годин після відвантаження повідомити покупця у письмовій формі по факсу та електронною поштою наступні дані: дату відвантаження; найменування продукції; номера посвідчень якості, із зазначенням якісних показників продукції; номера залізничних накладних; номера залізничних вагонів.

За приписами п. 2.1.4 договору, на підставі листів на відвантаження вугільної продукції від покупця здійснити планування залізничних перевезень.

Пунктом 2.1.5 договору встановлено, що початок відвантаження продукції проводиться впродовж 2 діб з моменту отримання передплати відповідно до п. 2.2.1 договору на підставі письмового повідомлення із зазначенням реквізитів вантажоодержувача та кількості відвантаженої продукції.

Зі змісту п. 2.2.1 договору вбачається, що покупець зобов’язується здійснити 100% передплату за кожну узгоджену, умовну партію продукції, на підставі рахунку на оплату, виставленого продавцем. За узгодженням сторін можливе випереджувальне відвантаження продукції, з обов’язковою, подальшою 100% оплатою вартості поставленої продукції.

Як встановлено п. 9.1 договору (в редакції додаткової угоди від 26.12.2016р.), договір набуває чинності з моменту його укладання та діє до 31.12.2017р., та відповідно, за грошовими розрахунками, до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов’язань.

Договір купівлі-продажу №03/11-1 від 03.11.2016р., укладені в його межах додаткові угоди підписаний та скріплений печатками обох сторін без зауважень.

За приписами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Додатками до договору №1 від 03.11.2016р., №2 від 30.11.2016р., №3 від 23.12.2016р., №4 від 11.01.2017р., №5 від 31.01.2017р., №6 від 13.07.2017р. сторони встановили кількість та базову якість продукції.

Додатком №6 від 13.07.2017р. до договору встановлено строк поставки продукції – липень 2017р.

На виконання умов договору в період з 08.11.2016р. по 20.02.2017р. позивачем було перераховано на рахунок відповідача попередню оплату на загальну суму 103 600 000,00 грн., що підтверджується платіжних доручень (а.с. 24 – 47).

Але, відповідачем свої зобов’язання щодо поставки продукції виконано не в повному обсязі, а лише на суму 99 198 572,00 грн., що підтверджується актами приймання-передачі вугільної продукції за договором №03/11-1 від 03.11.2017р. (а.с. 48 – 83).

Поставка продукції на суму 4 401 428,00 грн. не була виконана відповідачем.

За приписами ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.3 ст. 612 Цивільного кодексу України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Згідно з ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Листом №06-01 від 06.07.2017р. позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити відвантаження продукції в кількості 4070тн.

Листом №02-01 від 02.08.2017р. позивач звернувся до відповідача з проханням здійснити відвантаження продукції в кількості 3140тн.

13.10.2017р. позивачем на адресу відповідача було направлено лист №01/10 від 12.10.2017р., в якому позивач з метою запобігання застосування штрафних санкцій та звернення до суду просив повернути вартість недопоставленої продукції в розмірі 4401428,00 грн.

Як встановлено ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач не повернув на користь позивача 4 401 428,00 грн. попередньої оплати, у зв’язку з чим, останній звернувся з даним позовом до суду.

11.06.2019р. на адресу суду від позивача надійшов лист №06/01 від 06.06.2019р. про сплату з боку відповідача суми основного боргу 4 401 428,00 грн. з доданим платіжним дорученням №631 від 03.06.2019р. на суму 4 401 428,00 грн. призначення платежу: «Сплата кредитної заборгованості за вугільну продукцію згідно акту звірки на 03.06.2019р. договору №03/11-1 від 03.11.2016р.».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як встановлено судом, відповідачем на користь позивача було сплачено основну суму заборгованості в розмірі 4 401 428,00 грн., тому провадження в цій частині підлягає закриттю у зв’язку з відсутністю предмету спору.

За приписами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з відповідача суму інфляційних втрат в розмірі 571 810,47 грн. за період з 01.11.2017р. по 31.01.2019р. та суму 3% річних в розмірі 180 518,84 грн. за період з 25.10.2017р. по 07.03.2019р.

У зв’язку з тим, що умовами договору купівлі-продажу №03/11-1 від 03.11.2016р. не визначений термін повернення передоплати, суд на виконання приписів ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України зазначає, що датою виникнення заборгованості є 26.10.2017р.

Суд не погоджується з позицією позивача про нарахування 3% річних саме з 25.10.2017р., оскільки лист-претензію №01/10 від 12.10.2017р. було отримано відповідачем 18.10.2017р.

За приписами ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наспутного дня після відповідної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Оскільки, лист-претензію №01/10 від 12.10.2017р. було отримано 18.10.2019р., у відповідача було 7 днів на погашення заборгованості починаючи з 19.10.2017р., тому, правомірною датою початку нарахування 3% річних є 26.10.2017р. (19.10.2017р. + 7 днів).

Суд перевірив арифметичний розрахунок інфляційних втрат, нарахованих на суму 4 401 428,00 грн. за період з 01.11.2017р. по 31.01.2019р. та встановив, що він є вірним та підлягає задоволенню в сумі 571 810,47 грн.

Суд здійснив розрахунок 3% річних, нарахованих на суму 4 401 428,00 грн. за період з 26.10.2017р. по 07.03.2019р. та встановив розмір 3% річних, який підлягає задоволенню - 180157,08 грн.

У запереченнях відповідач вкавує, що в розрахунок індексу інфляції мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці.

Суд зазначає, що позивачем інфляційні втрати нараховуються за період з 01.11.2017р. по 31.01.2019р., жоден з місяців не виключений, нарахування проведено повністю за весь період.

Тому, нарахування інфляційних втрат у визначеному позивачем розмірі та у визначені періоди є правомірним.

Щодо розподілу судових витрат.

При зверненні з даною позовною заявою позивач сплатив судовий збір в сумі 79 051,84 грн., згідно платіжного доручення №19 від 25.02.2019р.

Але, за звернення з даною позовною заявою позивач повинен був сплатити судовий збір в сумі 77 306,36 грн. (5 153 757,31 грн. х 1,5%).

Тобто, позивачем судовий збір був сплачений в більшому розмірі на суму 1 745,48 грн. (79 051,84 – 77 306,36).

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Тому, сума судового збору в розмірі 1 745,48 грн. може бути повернута на користь позивача у разі звернення з відповідним клопотанням.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у разі часткового задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 4 401 428,00 грн. було закрито.

Поштовий конверт, в якому позовна заява надійшла на адресу суду датовано 13.03.2019р.

Провадження у справі було відкрито 20.03.2019р. ухвалою господарського суду Донецької області №905/521/19.

Відповідно до платіжного доручення №631 суму основного боргу було сплачена 03.06.2019р.

У зв’язку з тим, що даний спір виник через неправомірну поведінку відповідача та сума основного боргу була сплачена вже після відкриття провадження у справі, тому судовий збір за стягнення основної суми боргу підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, сума судового збору розподіляється пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 236-241 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі №905/521/19 в частині стягнення з Державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Профсмарт” суми основного боргу в розмірі 4 401 428,00 грн. у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Профсмарт” до Державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська” про стягнення інфляційних втрат в розмірі 571 810,47 грн. - задовольнити в повному обсязі та 3% річних в розмірі 180 518,84 грн. – задовольнити частково в сумі 180 157,08 грн.

Стягнути з Державного підприємства “Вугільна компанія “Краснолиманська” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Профсмарт” інфляційні втрати в розмірі 571 810,47 грн., суму 3% річних в розмірі 180 157,08 грн. та судові витрати в розмірі 77 300,93 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 24.06.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “Профсмарт” (04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77, ).

Відповідач: Державне підприємство “Вугільна компанія “Краснолиманська” (85310, Донецька область, м. Покровськ, м. Родинське, вул. Перемоги, буд. 9, ).

Суддя О.М. Сковородіна