номер провадження справи 5/67/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2019 Справа № 908/927/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі: судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбухової В.О., розглянувши матеріали позовної заяви

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліфтовик" (69114, м. Запоріжжя, вул. Воронезька, буд. 1, кв. 250; )

До відповідача: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лахтінська, 7-А" (69097, м. Запоріжжя, вул. Лахтінська, буд. 7-А; )

про стягнення 7 548,70 грн.

Без участі представників сторін

СУТНІСТЬ СПОРУ:

18.04.2019 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліфтовик" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лахтінська, 7-А" про стягнення заборгованості у розмірі 7 548,70 грн.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2019 р., справу розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 19.04.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №908/927/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, присвоєно справі номер провадження - 5/67/19, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 20.05.2019 р.

Також, вказаною ухвалою суду клопотання позивача задоволено та витребувати від Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лахтінська, 7-А" договір про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів № 047.17 від 27.01.2017 та додаткову угоду № 1 до договору, укладені між ТОВ "Ліфтовик" та ОСББ "Лахтінська, 7-А".

Ухвалою від 20.05.2019 р. оголошено перерву, запропоновано позивачу у строк до 07.06.2019 р.: відповідно до ст. 251 ГПК України направити на адресу відповідача та суду письмову відповідь (пояснення, заперечення) щодо відзиву на позовну заяву, докази направлення (фіскальний чек, опис вкладення у цінний лист) надати суду у визначений строк та відповідачу у строк до 18.06.2019 р.: відповідно до ст. 251 ГПК України у разі отримання відповіді (пояснень, заперечень) на відзив направити на адресу позивача та суду заперечення на відповідь на відзив, докази направлення (фіскальний чек, опис вкладення у цінний лист) надати суду у визначений строк. 18.06.2019 р. судом прийнято рішення.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліфтовик" та ОСББ "Лахтінська, 7-А" укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів № 047.17 від 27.01.2017 р. та Додаткова угода №1 до вказаного договору, однак, на день звернення позивача з цим позовом вказані документи у нього не збереглись. Зазначає, що позивач під час здійснення своєї господарської діяльності користується єдиним (типовим) договором про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів, затвердженого наказом №13 директора ТОВ «Ліфтовик» від 01.01.2017 р. Однак, в наявності у позивача є підписані з обох сторін Акти приймання виконаних робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів до вказаного договору за квітень 2017 р., травень 2017 р., червень 2017 р. , серпень 2017 р., вересень 2017 р., жовтень 2017 р., грудень 2017 р. на загальну суму 17 440,10 грн. Відповідач здійснив лише часткову оплату за надані послуги, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 7 548,70 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою підприємства. На підставі викладеного, позивач посилається на ст. 526 ЦК України а просить суд позов задовольнити.

11.05.2019 р. до суду від ОСББ "Лахтінська, 7-А" надійшов письмовий відзив від 11.05.2019 р. за вих. №08/19 на позовну заяву, відповідно до якої відповідач частково визнає позовні вимоги в частині часткової оплати за жовтень 2017 р. та оплати заборгованості за грудень 2017 р. на загальну суму в розмірі 4945,70 грн.

30.05.2019 р. до суду від ТОВ "Ліфтовик" надійшли письмові заперечення від 28.05.2019 р. на відзив на позовну заяву, позивач зазначив, що до нього жодного листа про розірвання договору не надходило. Також, відповідачем на підтвердження часткової оплати заборгованості перед позивачем не надано жодного документа фінансового характеру.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи у судовому засіданні без виклику представників сторін, суд,

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ліфтовик" (далі - Виконавець) та ОСББ "Лахтінська, 7-А" (далі - Замовник) укладено договір про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів № 047.17 від 27.01.2017 р. та Додаткова угода №1 до вказаного договору.

Однак, у зв`язку з тим, що на день звернення позивача з цим позовом вказані документи у нього не збереглись, ним заявлено клопотання про витребування у відповідача зазначеного договору та додаткової угоди.

Ухвалою від 19.04.2019 р. клопотання позивача було задоволено та витребувано відповідача договір про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів № 047.17 від 27.01.2017 та додаткову угоду № 1 до договору, укладені між ТОВ "Ліфтовик" та ОСББ "Лахтінська, 7-А".

На виконання ухвали суду від 19.04.2019 р. у письмових поясненнях від 11.05.2019 р. за вих. №07/19 відповідач зазначив, що дійсно між сторонами було укладено вказаний вище договір та проти його змісту він не заперечує. Однак, у зв`язку із закінченням строку дії договору про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів № 047.17 від 27.01.2017 р. ані оригінал екземпляру зазначеного договору з додатком, ані його копія не збереглися у ОСББ "Лахтінська, 7-А".

Суд зазначає, що ані позивачем, ані відповідачем не надано до матеріалів справи договору про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів № 047.17 від 27.01.2017 р. та Додаткової угоди №1 до вказаного договору, отже не можливо встановити зміст прав та обов`язків сторін, предмет та строки виконання цього договору.

Крім того, посилання відповідача на те, що ОСББ "Лахтінська, 7-А" на адресу ТОВ «Ліфтовик» був направлений лист від 15.11.2017 р. №б/н про розірвання договору № 047.17 від 27.01.2017 р. в односторонньому порядку (відповідно до п. 9.4.1. Договору), а саме з 31.12.2017 р. та твердження позивача що до нього вказаного листа про розірвання договору не надходило, судом до уваги не приймаються, оскільки сторонами не надано належних та допустимих доказів укладення цього договору.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Положеннями ст. ст. 638, 639 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір може укладатися у будь-якій формі, якщо вимоги договору не встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Як свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини у спрощений спосіб, що породили взаємні права та обов`язки, а саме обов`язок позивача виразився у наданні послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів, а обов`язок відповідача - оплатити грошові кошти за надані послуги, на підставі Актів приймання виконаних робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів.

Згідно із ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження виконання робіт відповідачу на загальну суму 17 440,10 грн., позивачем надано Акти приймання виконаних робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів за №047.17 за квітень 2017 р. на суму 2 342,70 грн., за травень 2017 р. на суму 2 342,70 грн., за червень 2017 р. на суму 2 342,70 грн., за серпень 2017 р. на суму 2 603,00 грн., за вересень 2017 р. на суму 2 603,00 грн., за жовтень 2017 р. на суму 2 603,00 грн., за грудень 2017 р. на суму 2 603,00 грн. Вказані Акти підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками обох підприємств.

Разом з тим, вказані акти не містять дати їх оплати відповідачем.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

15.01.2019 р. ТОВ "Ліфтовик" направило на адресу ОСББ "Лахтінська, 7-А" претензію №1 про сплату заборгованості в розмірі 20,851,55 грн., яка виникла на підставі договору про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів №047.17 від 07.01.2017 р., що підтверджується фіскальним чеком від 15.01.2019 р., описом вкладення у цінний лист від 15.01.2019 р. та поштовою накладною №951, які містяться в матеріалах справи.

Однак, відповіді позивач на вказану вимогу не отримав.

Як пояснив відповідач, остання оплата здійснена ним 22.12.2017 р. на загальну суму 7 809,00 грн. за надані послуги у липні 2017 р. на суму 2342,70 грн., у серпні 2017 р. на суму 2603,00 грн., у вересні 2017р. на суму та частково сплачені за жовтень 2017 р. на суму 260,30 грн.

Отже, частково несплаченим залишається Акт виконаних робіт за жовтень 2017 р. на суму 2342,70 грн. та Акт виконаних робіт за грудень 2017 р. на суму 2603,00 грн. Також, відповідач вказав, що позивачем послуги в листопаді 2017 р. взагалі не надавались.

Відповідно до бухгалтерської довідки ТОВ "Ліфтовик" за період з лютого 2017 р. по грудень 2017 р. відповідачем було здійснено часткову оплату за надані послуги в розмірі 19 522,50 грн. з посиланням на відповідні платіжні доручення. Також вказано, що за цей період відповідачу були надані послуги на загальну суму 27 071,20 грн. та заборгованість відповідача становить суму в розмірі 7 548,70 грн., яка заявляється позивачем до стягнення з відповідача.

Суд зазначає, що позивачем за листопад 2017 р. на суму 2 603,00 грн. позовні вимоги не заявляються та Акту виконаних робіт за листопад 2017 р. до матеріалів справи не надано, однак при здійсненні розрахунку позивачем був врахований цей місяць. Отже, загальна заборгованість відповідача становить суму в розмірі 4 945,70 грн. (7 548,70 грн. - 2 603,00 грн.).

У письмовому відзиві від 11.05.2019 р. за вих. №08/19 на позовну заяву, відповідач зазначив, що частково визнає позовні вимоги в частині часткової оплати за жовтень 2017 р. та оплати заборгованості за грудень 2017 р. на загальну суму в розмірі 4945,70 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 ГПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до стаття 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги в розмірі 4945,70 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-79, 86, 129, 233, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Лахтінська, 7-А" (69097, м. Запоріжжя, вул. Лахтінська, буд. 7-А; р/р НОМЕР_1 у АБ «Укргазбанк», МФО 320478, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ліфтовик" (69114, м. Запоріжжя, вул. Воронезька, буд. 1, кв. 250; р/р НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк», МФО 339500, ) заборгованість в розмірі 4 945 (чотири тисячі дев`ятсот сорок п`ять) грн. 70 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 258 (одна тисяча двісті п`ятдесят вісім) грн. 59 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

4. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 24.06.2019 р.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.