УХВАЛА

м. Київ

12.06.2019Справа № 910/23249/15

За скаргоюПублічного акціонерного товариства «Енергобанк»
на дії та бездіяльністьприватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича
у справі 910/23249/15
за позовомПублічного акціонерного товариства «Енергобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Яцка В.В.
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень»
простягнення заборгованості в сумі 2855431,51 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники учасників процесу:

від стягувача (скаржника)Мариниченко М.П.
від боржника не з'явилися
приватний виконавецьГорбач С.Ф.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 у справі №910/23249/15 позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк», на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: основного боргу - 1500000,00 грн, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 627657,44 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 531739,73 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів - 96034,35 грн. Також присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» в дохід Державного бюджету України 73080,00 грн судового збору.

10.11.2015 на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

17.05.2019 до Господарського суду міста Києва в рамках справи №910/23249/15 надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича, в якій скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича щодо повернення стягувачу наказу Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 у справі №910/23249/15;

- скасувати постанову №56683553 від 02.05.219 про повернення виконавчого документа стягувачу, винесену приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Горбачем Сергієм Федоровичем;

- визнати незаконною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича щодо невжиття всіх заходів примусового виконання рішення суду;

- визнати незаконним та скасувати рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича, вчинене (прийняте) у формі розпорядження, яким розподілені кошти, стягнуті з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень».

Скарга мотивована тим, що приватним виконавцем не виконані в повному обсязі вимоги ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» щодо перевірки майнового стану боржника. Також скаржник стверджує, що приватний виконавець неправомірно відніс до витрат виконавчого провадження так звані «офісні витрати».

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи №910/23249/15 вказану скаргу передано на розгляд судді Смирновій Ю.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.05.2019 суддею Смирновою Ю.М. прийнято до провадження справу №23249/15 та призначено судове засідання для розгляду скарги на 27.05.2019.

24.05.2019 від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича надійшли пояснення по скарзі, а також копії матеріалів виконавчого провадження №56683553. У поданих суду письмових поясненнях приватний виконавець проти задоволення скарги заперечує, вказуючи на те, що ним у визначений законом термін були направлені запити до реєструючих органів та отримані відповіді; протягом вчинення виконавчих дій, кожні два тижні виконавцем здійснювалась перевірка відкритих рахунків через Автоматизовану систему виконавчого провадження (АСВП); нових рахунків відкрито не було; перевірка майна здійснювалася щомісяця також через АСВП; на початок виконавчого провадження і на дату його закінчення, станом на 02.05.2019 у власності боржника майно не зареєстровано.

У судовому засіданні 27.05.2019 оголошувалась перерва до 05.06.2019.

03.06.2019 від скаржника надійшли додаткові письмові пояснення.

У судовому засіданні 05.06.2019 оголошувалась перерва до 12.06.2019.

Представник скаржника у судове засідання з'явився, скаргу підтримав.

Приватний виконавець у судове засідання з'явився, проти задоволення скарги заперечив.

Боржник представників у судове засідання не направив, пояснень щодо скарги не подав, своїм правом не скористався.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представника скаржника та приватного виконавця, суд відзначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень ст. 1 цього Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича від 02.07.2018 відкрито виконавче провадження №56683553 з виконання наказу Господарського суду міста Києва №910/23249/15 від 10.11.2015 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» на користь Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» грошових коштів: основного боргу - 1500000,00 грн, заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами - 627657,44 грн, пені за несвоєчасне повернення кредиту - 531739,73 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів - 96034,35 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича від 02.07.2018 ВП № 56683553 об'єднано виконавчі провадження №56683553, №56684560 у зведене виконавче провадження №56685539.

02.07.2018 приватним виконавцем винесено постанову ВП№56683553 про накладення арешту на майно, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, 3657864,58 грн.

02.05.2019 приватним виконавцем складено акт №02-01/1 про відсутність майна, на яке можна звернути стягнення.

Також 02.05.2019 приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 1265,51 грн та постанову про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 285543,15 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича від 02.05.2019 ВП№56683553 виконавчий документ - наказ Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 у справі №910/23249/15 та авансовий внесок у розмірі 35077,10 грн повернуто стягувачу.

Постанова мотивована тим, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В обґрунтування поданої скарги скаржник зазначає, що державний виконавець не вчинив усіх передбачених нормами чинного законодавства дій щодо своєчасного і повного виконання рішення суду, в тому числі не здійснював належним чином перевірку майнового стану боржника, у зв'язку з чим постанова про повернення виконавчого документа стягувачу не відповідає положенням законодавства та порушує законні інтереси Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» як стягувача у виконавчому провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об'єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За приписами ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз'яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов'язки.

Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну;

4) за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв'язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду;

5) безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх;

6) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

7) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

8) здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв'язку з виконавчим провадженням;

9) використовувати за згодою власника приміщення для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника за їхньою згодою для перевезення майна;

10) звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення;

11) приймати рішення про відстрочку та розстрочку виконання рішення (крім судових рішень), за наявності письмової заяви стягувача;

12) звертатися до суду з поданням про розшук дитини, про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

13) звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб;

14) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з'явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу;

15) залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

16) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

17) застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис;

18) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

19) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів;

20) залучати в разі потреби до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

21) отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком;

22) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 у справі №910/23249/15, на виконання якого видано наказ від 10.11.2015 та було відкрито виконавче провадження №56683553, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суму коштів у загальному розмірі 2855431,52 грн. з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду.

За змістом ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частинами 4 - 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня після їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, відкритих після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. У разі відсутності у боржника - юридичної особи коштів в обсязі, необхідному для покриття заборгованості, стягнення звертається на інше майно, належне такому боржникові або закріплене за ним, у тому числі на майно, що обліковується на окремому балансі філії, представництва та іншого відокремленого підрозділу боржника - юридичної особи (крім майна, вилученого з цивільного обороту, або обмежено оборотоздатного майна, майна, на яке не може бути звернено стягнення), незалежно від того, хто фактично використовує таке майно.

За приписами ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

З матеріалів виконавчого провадження ВП №56683553 (копії яких надано приватним виконавцем для долучення до справи) вбачається, що 02.07.2018, тобто одночасно із відкриттям виконавчого провадження, приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на майно боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, а також зареєстровано відповідне обтяження, про що свідчать Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження та Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Також у день відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем здійснено запит за №42041961 до Державної фіскальної служби України стосовно надання інформації про номери рахунків, відкритих боржником.

У відповідь на вказаний запит 03.07.2018 Державною фіскальною службою України надано перелік рахунків, відкритих боржником.

04.07.2018 державним виконавцем направлено Акціонерному товариству «Український будівельно-інвестиційний банк» та Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» для виконання платіжні вимоги.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича ВП№56683553 від 04.07.2018 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках: №1200 в АТ «Укрсиббанк», МФО 351005; №4301 в АТ «Укрбудінвестбанк», МФО 380377 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень», у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, 3657864,58 грн.

Таким чином, як того вимагають положення ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» з метою отримання інформації про наявність у боржника рахунків державним виконавцем було здійснено відповідний запит до органу доходів і зборів та в подальшому, з урахуванням наданих Державною фіскальною службою України відомостей, накладено арешт на кошти боржника, що містяться на вищевказаних рахунках боржника.

Проте, листом №2204 від 05.07.2018 Акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк» повідомило приватного виконавця, що станом на 05.07.2018 залишок грошових коштів на рахунку боржника №56683553 становить 0,00 грн.

Платіжні вимоги, що були направлені до АТ «Укрсиббанк», повернулись без виконання з відміткою, що кошти арештовані іншим виконавчим документом.

05.07.2018 приватним виконавцем направлено запит до ДПІ у Шевченківському районі міста Києва про надання копій фінансових та податкових звітів за останні три роки, надісланих боржником.

Також 05.07.2018 приватним виконавцем направлено запит до Управління Держпраці у Київській області, Державної авіаційної служби України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби України з безпеки на транспорті, Головного управління держгеокадастру у м.Києві, Головного сервісного центру МВС України, в якому просив терміново надати вичерпну інформацію про наявність будь-якого майна, що зареєстроване за боржником.

Листом від 13.07.2018 № 5.2/3/18/10188 за результатами розгляду запиту Головне управління Держпраці у Київській області повідомило приватного виконавця, що за Товариством з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень» будь-якого майна за заданими у запиті критеріями не обліковується.

Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м.Києві повідомила виконавця, що надати копії фінансової та податкової звітності підприємства немає можливості, оскільки за останні три роки зазначена звітність не подана до ДПІ.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку листом від 31.07.2018 №10/01/23365 повідомила приватного виконавця, за наявними щоквартальними адміністративними даними, наданими депозитарними установами відповідно до Положення про порядок звітування депозитарними установами до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 11.06.2013 №992, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.07.2013 за №1126/23658, станом на 31.03.2018 ТОВ «Київське агентство повітряних сполучень» серед власників, які володіють значними пакетами акцій емітентів (10 відсотків і більше) акцій приватних акціонерних товариств та (5 відсотків і більше) публічних акціонерних товариств, відсутнє.

Від Територіального сервісного центру №8046 РСЦ МВС в м.Києві у відповідь на запит надійшов лист від 03.08.2018 №31/26-15212, в якому повідомляється, що згідно даних автоматизованої інформаційної системи МВС станом на 25.07.2018 за боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень», транспортні засоби не зареєстровані.

Листом від 17.07.2018 №26-0.22-3669/2-18 Головне управління Держгеокадастру у м.Києві повідомило приватного виконавця, що відомості щодо державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі на території міста Києва та рішення про передачу їх у власність/користування Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень», в Головному управлінні Держгеокадастру у м.Києві відсутні.

Як свідчать матеріали справи, з метою виявлення майна боржника державним виконавцем також було сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 129416545 від 02.07.2018, згідно з якою відомості про реєстрацію за боржником права власності або інших речових прав на об'єкти нерухомого майна відсутні.

Статтями 48, 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено чіткий порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника - юридичної особи, якими передбачено, що в першу чергу відбувається звернення стягнення на грошові кошти боржника, а вже потім, у разі їх відсутності або недостатності, - на належне боржникові інше майно.

Судом встановлено, що одразу після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем були вчинені дії щодо виявлення рахунків боржника, для чого було направлено запит до Державної фіскальної служби України. З метою виявлення майна боржника приватним виконавцем направлялись запити до Управління Держпраці у Київській області, Державної авіаційної служби України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Державної служби України з безпеки на транспорті, Головного управління держгеокадастру у м.Києві, Головного сервісного центру МВС України, сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо боржника, а постановою від 02.07.2018 накладено арешт на все майно боржника. Також приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти боржника, які обліковуються на відкритих ним рахунках у банківських установах.

Однак, як свідчать матеріали справи, майна, за рахунок якого можливо було б задовольнити вимоги стягувача в повному обсязі, виявлено не було, а було лише виявлено та стягнуто грошові кошти в сумі 2152,90 грн, які знаходилися на рахунку в АТ «Укрбудінвестбанк».

Крім того, матеріали справи свідчать, що виконавцем поштою направлялись запити до керівника та засновника підприємства-боржника, які повернулись без отримання за закінченням термінів зберігання.

В подальшому, 01.05.2019 приватним виконавцем повторно здійснено запит за до Державної фіскальної служби України стосовно надання інформації про номери рахунків, відкритих боржником. У відповідь на вказаний запит 02.05.2019 Державною фіскальною службою України надано перелік рахунків, відкритих боржником. Відомості, наведені у вказаному переліку, ідентичні тим, які були надані на запит державного виконавця, направленого одночасно із відкриттям виконавчого провадження.

02.05.2019 з метою виявлення майна боржника приватним виконавцем повторно сформовано Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Згідно Інформаційної довідки №167827842 від 02.07.2019 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відомості про реєстрацію за боржником права власності або інших речових прав на об'єкти нерухомого майна відсутні.

У зв'язку із цим приватним виконавцем складено акт про відсутність майна, на яке можна звернути стягнення, та постановою від 02.05.2019 виконавчий документ повернуто стягувачу.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що з моменту відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем неодноразово вчинялися дії щодо виявлення грошових коштів та майна боржника, на які можливо було б звернути стягнення в ході виконання судового рішення. Однак, такого майна виявлено не було, а з боржника стягнуто лише грошові кошти в сумі в сумі 2152,90 грн, які знаходилися на рахунку в АТ «Укрбудінвестбанк», в той час як рішенням Господарського суду міста Києва від 27.10.2015 у справі №910/23249/15 присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача суму коштів у загальному розмірі 2855431,52 грн.

Суд погоджується з доводами скаржника, що приватним виконавцем порушено встановлену ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» періодичність проведення перевірок майнового стану боржника.

Водночас, суд відзначає, що як станом на час відкриття виконавчого провадження, так і на момент винесення оскаржуваної постанови про повернення виконавчого документа стягувачу, майна боржника, в тому числі грошових коштів, за рахунок яких можливо було б задовольнити вимоги стягувача в повному обсязі, не виявлено.

При цьому, остання перевірка майнового стану боржника була проведена приватним виконавцем у травні 2019 року, тобто, безпосередньо перед винесенням постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Будь-яких доказів того, що в період, за який перевірка не проводилася, у боржника було наявне майно або грошові кошти (окрім тих, які виявлено раніше), скаржником не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника про визнання незаконними дій приватного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу, скасування оскаржуваної постанови та визнання незаконною бездіяльності приватного виконавця щодо невжиття всіх заходів примусового виконання рішення суду задоволенню не підлягають.

Щодо вимог скаржника про визнання незаконним та скасування рішення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича, вчиненого (прийнятого) у формі розпорядження про розподіл коштів, стягнуті з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень», суд відзначає таке.

В обґрунтування своїх вимог в цій частині скаржник зазначає, що у постанові №56683553 від 02.05.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження приватний виконавець зазначає невідомий, не передбачений законодавством України, вид витрат - «офісні витрати» на суму 610,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Частиною 2 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Оскаржувані розпорядження складені та затверджені приватним виконавцем 19.09.2018 і містять інформацію про перерахування коштів, що надійшли з ПАТ «Енергобанк», на авансування витрат виконавчого провадження.

02.05.2019 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Горбачем Сергієм Федоровичем винесено постанову ВП №56683553 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 1265,51 грн, в якій виконавець вказує, що відповідно до акту про витрати виконавчого провадження від 02.05.2019, виконавцем витрачено кошти всього на суму 1265,51 грн, у тому числі витрати за використання АСВП та реєстрів обтяжень - 249,00 грн, канцелярські витрати - 131,51 грн, витрати на відправку поштової кореспонденції - 275,00 грн, офісні витрати - 610,00 грн.

Отже, розмір витрат виконавчого провадження, який підлягає стягненню з боржника визначено саме в постанові приватного виконавця від 02.05.2019 ВП №56683553, а не рішенням виконавця у формі розпоряджень.

Відтак, оскільки постанова приватного виконавця від 02.05.2019 ВП №56683553 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій у сумі 1265,51 грн стягувачем не оскаржувалась та наразі є чинною, підстави для задоволення скарги в частині визнання незаконним та скасування рішення приватного виконавця, вчиненого (прийнятого) у формі розпорядження, яким розподілені кошти, стягнуті з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київське агентство повітряних сполучень», також відсутні.

За таких обставин, у задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича суд відмовляє.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 231, 234, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Енергобанк» на дії та бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Горбача Сергія Федоровича відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її проголошення. При цьому, згідно з п.п.17.5 п. 17 Розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Ю.М. Смирнова