ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року Справа № 918/232/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Василишин А.Р.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

за апеляційною скаргою спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу "Селянський ліс" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.04.2019 р. у справі №918/232/19, в частині вжиття заходів забезпечення позову (суддя Романюк Ю.Г.)

за позовом ОСОБА_1

до спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу "Селянський ліс"

про визнання недійсними рішень зборів засновників та скасування реєстраційних дій

за участю представників сторін:

позивача - Тихончук Л.Х.;

відповідача - Димарчук С.Л., Яскевич Ф.О.;

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу "Селянський ліс" про визнання недійсними рішень зборів засновників та скасування реєстраційних дій, а саме просить:

- визнати недійсним рішення зборів засновників спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу "Селянський ліс", оформлене протоколом від 17.09.2018р. №3;

- скасувати реєстраційну дію, проведену 18.09.2018р. державним реєстратором Зарічненської районної державної адміністрації Дракою Л.О. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №8014373 "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна статутного та складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників" щодо спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу "Селянський ліс";

- визнати недійсним рішення зборів засновників спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу "Селянський ліс", оформлене протоколом від 18.09.2018р. №4;

- скасувати реєстраційну дію, проведену 20.09.2018р. державним реєстратором Зарічненської районної державної адміністрації Дракою Л.О. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №9014373 "державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; зміна статутного та складеного капіталу, зміна складу або інформації про засновників" щодо спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу "Селянський ліс";

Позовні вимоги мотивовані порушенням вказаними рішеннями та вчиненими на підставі даних рішень реєстраційними діями прав позивача як члена та засновника кооперативу та вимог чинного законодавства при їх прийнятті.

22.04.2019 р. ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про забезпечення позову у даній справі, відповідно до змісту якої позивач просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- заборонити відповідачу приймати рішення стосовно зміни пайових та вступних внесків засновників, складу засновників кооперативу, внесення змін до статуту та установчого договору кооперативу стосовно зміни складу засновників, їх пайових та вступних внесків з дати винесення ухвали про забезпечення позову до набрання рішенням законної сили;

- заборонити державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей, та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії стосовно відповідача щодо зміни відомостей про власників кооперативу, зміни розміру статутного капіталу кооперативу до набрання рішенням законної сили.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.04.2019 р., зокрема, було заяву ОСОБА_2 Євгеновича про забезпечення позову задоволено. Заборонено Спеціалізованому виробничому кооперативу " Селянській ліс" приймати рішення стосовно зміни пайових та вступних внесків засновників, складу засновників Спеціалізованого виробничого кооперативу " Селянській ліс" , внесення змін до статуту та установчого договору кооперативу стосовно зміни складу засновників, їх пайових та вступних внесків з дати винесення ухвали про забезпечення позову до набрання рішенням законної сили;

- заборонено державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств, Міністерства юстиції України), а також нотаріусам та особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відповідні повноваження щодо внесення будь-яких відомостей, та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань проводити реєстраційні дії стосовно відповідача щодо зміни відомостей про власників кооперативу, зміни розміру статутного капіталу кооперативу до набрання рішенням законної сили.

Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції вказав на те, що подальше прийняття рішень загальними зборами кооперативу стосовно зміни пайових та вступних внесків засновників, складу засновників кооперативу, внесення змін до статуту та установчого договору кооперативу стосовно зміни складу засновників, їх пайових та вступних внесків та відповідна реєстрація вказаних дій може ускладнити виконання рішення суду, оскільки від результатів розгляду даної справи залежить кількісний склад учасників кооперативу, які мають право на учать в кооперативі, в тому числі право голосу на загальних зборах учасників кооперативу.

Окрім того, суд першої інстанції прийняв до уваги те, що задоволення заяви про забезпечення позову не порушує права та інтереси відповідача, а спрямовано на реальний захист прав як позивача так і відповідача та забезпечення унеможливлення виникнення подальших спорів між сторонами та іншими особами стосовно складу учасників кооперативу.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, спеціалізований виробничий сільськогосподарський кооператив "Селянський ліс" звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині вжиття заходів забезпечення позову, прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник зазначає, що задовольняючи заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував вимог процесуальних норм, не обґрунтував припущення того, що вжиття заходів до забезпечення позову може в майбутньому в першу чергу порушити права відповідача, оскільки достатньо поширеною є практика, коли забезпечення позову в господарському процесі використовується з метою неправомірних дій з незаконного заволодіння майном (рейдерства), що підтверджується долученими позивачем до позовної заяви документами, відповідно до яких, позивач взагалі не являється засновником відповідача, а оскаржувані ним рішення зборів не стосуються його прав та інтересів.

Скаржник вказує, що ухвала суду першої інстанції про вжиття заходів до забезпечення позову не містить мотивів щодо наявності правового зв`язку між заявленими позовними вимогами та заходами забезпечення позову, тобто, яким чином виконання судового рішення про визнання недійсними рішень загальних зборів засновників відповідача, оспорюваних позивачем, може бути утруднено або взагалі неможливим без вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім того, апелянт вказує на те, що позивач не навів та не подав суду жодних доказів, всупереч ст. ст. 73, 74 ПІК України, на підтвердження наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу, про якій він просив у заяві про забезпечення позову, на що судом першої інстанції не звернуто увагу та зроблено хибний висновок про необхідність вжиття відповідних заходів забезпечення позову без належної доказової бази на підтвердження такої необхідності.

Скаржник посилається на висновки Північно-західного апеляційного господарського суду, викладені у постанові від 26.02.2019 р. по справі №918/613/18 та висновки Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 17.04.2019 р. по справі № 463/2868/18.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Гудак А.В., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 20.05.2019р. відкрито апеляційне провадження у справі; розгляд апеляційної скарги призначено на 11.06.2019 р. об 10:00 год.

ОСОБА_3 Євгенович надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу (вх. №19960/19 від 28.05.2019 р.), в якому просить суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що існує реальна загроза у подальшому прийняття ще не одного рішення щодо введення/виведення членів кооперативу, зменшення пайового фонду, реалізації майнових активів, або взагалі прийняття рішення про його ліквідацію, на підставі яких будуть вноситися зміни до Реєстру. Позивач вважає безпідставними посилання скаржника на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 р. у справі №918/613/18 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 р. по справі № 463/2868/18.

Позивач звертає увагу суду, що задоволення заяви про забезпечення позову в межах заявлених позовних вимог не порушує права та інтереси відповідача, а спрямовано на реальний захист прав як позивача, так і відповідача та забезпечення унеможливлення виникнення подальших спорів між сторонами та іншими особами стосовно складу учасників кооперативу. Разом з тим, при зверненні до суду з даною заявою, позивачем враховано принципи забезпечення збалансованості інтересів сторін та запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Визначений позивачем спосіб забезпечення позову не впливає на господарську діяльність та отримання прибутку відповідача.

Розпорядженням в.о. обов`язки керівника апарату суду від 10.06.2019 р. №01-04/374, у зв`язку із непрогнозованою тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді-доповідача) у справі - Маціщук А.В. у період з 10.06.2019 р. по 14.06.2019 р. включно, перебуванням у відпустці у період з 18.06.2019 р. по 27.06.2019 р. включно, відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.п. 19, 20 Розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл даної справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 р. для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Василишин А.Р.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 25.06.2019 р. об 11:00 год.

В судовому засіданні 25.06.2019 р. оголошувалася перерва до 25.06.2019 р. об 15:00 год.

В судовому засіданні 25.06.2019 р. представники скаржника підтримали доводи апеляційної скарги, просять її задоволити, ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні 25.06.2019 р. заперечив доводи апеляційної скарги, просить відмовити в її задоволенні, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія апеляційного суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога позивача Бориса В.Є. до відповідача про визнання недійсними рішень зборів засновників спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу "Селянський ліс", оформлених протоколами від 17.09.2018р. №3 та від 18.09.2018 р. №4, а також скасування реєстраційних дій від 18.09.2018р. та від 20.09.2018р.

Позивач вважає , що прийнятими рішеннями загальних зборів СВСК" Селянський ліс", що оформлені протоколом №3 засідання зборів засновників від 17.09.2018 та № 4 від 18.09.2018 р. порушено його права та законні інтереси як члена та засновника кооперативу, оскільки члени СВСК " Селянський ліс" ( Димарчук С.Л., Жмурак Г.С.ж, Кирикович В.Ф. Кирикович О.О., Дудко Н.В. Мельник Г.В., Вовк І.В ОСОБА_4 на зборах 17.09.2018р. не мали права приймати жодного рішення щодо включення (виключення ) членів з/ до кооперативу,оскільки були виключені із складу засновників СВСК " Селянський ліс" 22 червня 2018 р. Вважає, що порушено порядок скликання зборів СВСК "Селянський ліс" за відсутності належного повідомлення членів кооперативу та кворуму,необхідного для прийняття рішення.

Позивачем до суду першої інстанції подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу приймати рішення стосовно зміни пайових та вступних внесків засновників, складу засновників кооперативу, внесення змін до статуту та установчого договору кооперативу стосовно зміни складу засновників, їх пайових та вступних внесків з дати винесення ухвали про забезпечення позову до набрання рішенням законної сили та здійснювати державну реєстрацію змін стосовно кооперативу щодо зміни відомостей про власників відповідача, зміни розміру статутного капіталу вказаного кооперативу до набрання рішенням законної сили.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову, заявник посилається на те, що існує реальна загроза, що подальше прийняття рішень новими членами кооперативу стосовно зміни складу учасників та пайового фонду не дасть змоги після прийняття судового рішення у даній справі відновити права позивача до стану, який існував до прийняття оскаржуваних рішень, зокрема, щодо складу учасників та розміру статутного капіталу кооперативу.

Заявник вказує, що відповідач надалі може приймати рішення щодо введення/виведення членів кооперативу, зменшення пайового фонду, реалізації майнових активів, або прийняття рішення про його ліквідацію, на підставі яких будуть вноситися зміни до Реєстру.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 24.04.2019 р., зокерма, було заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено.

Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність зв`язку між зазначеними заходами забезпечення позову і предметом спору, співмірність заходів із заявленими позивачем вимогами, на забезпечення яких позивач просить їх вжити. Невжиття зазначених заходів забезпечення позову, на думку суду, утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду в разі задоволення позову, істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що положеннями ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачено право на звернення до господарського суду юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, фізичних осіб, які не є підприємцями, державних органів, органів місцевого самоврядування за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Отже, пред`явлення позову є процесуальною формою реалізації позивачем права на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів.

Забезпечення позову є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду. З метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову. Інститут забезпечення позову передбачає можливість захисту особою порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (Рішення Конституційного Суду України від 31.05.2011р. №4-рп/2011).

Окрім того, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого ст. 55 Конституції України (Рішення Конституційного Суду України від 16.06.2011р. №5-рп/2011).

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За приписами ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову шляхом подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Позов забезпечується в тому числі забороною відповідачеві вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору. Заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи.

Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції зазначає, що метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні рішення у випадку задоволення позову.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як "у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії".

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Частиною 1 ст. 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи рішення позачергових загальних зборів членів відповідача, яке оформлене протоколом від 18.05.2018 р. було, зокрема, прийнято до складу членів кооперативу Бориса Віктора Євгеновича. Дане рішення загальних зборів членів СВСК "Селянський ліс" на даний час є чинним, не скасоване та не визнано недійсним у встановленому законом порядку, що підтверджується учасниками судового процесу.

Так, позивач у даній справі, вважаючи себе засновником (членом) кооперативу, просить суд визнати недійсними рішення зборів відповідача від 17.09.2018р та 18.09.2018р., прийнятті, на його думку, з порушенням вимог чинного законодавства та вважає, що внаслідок їх

прийняття були порушенні його корпоративні права, а також просить суд скасувати реєстраційні дії, вчинені на підставі даних рішень.

Відтак, позовна заява містить немайнові вимоги, рішення про задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, а позовні вимоги у справі направлені на захист порушених корпоративних прав позивача.

Апеляційний господарський суд зазначає, що оскільки позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, тому, в даному випадку, не має взагалі застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в даному спорі має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Така правова позиція наведена у постанові Верхового Суду у складі суддів об"єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08 .2018 р.у справі № 910/1040/18,у постанові Верхового Суду від 18 .02.2019 р. у справі № 922/3010/18.

Отже, оцінивши обставини, викладені в заяві про вжиття заходів забезпечення позову, беручи до уваги предмет та підстави заявленого позову, судова колегія апеляційної інстанції вважає, що вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу приймати на зборах членів кооперативу лише рішення стосовно зміни пайових та вступних внесків засновників, складу засновників, внесення змін до статуту та установчого договору кооперативу стосовно зміни складу засновників, їх пайових та вступних внесків та вчиняти дії щодо державної реєстрації таких рішень є співрозмірними заходами забезпечення позову, які відповідають критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, не порушують збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та відповідають інституту забезпечення позову в господарському процесі.

При цьому, дані заходи забезпечення позову не порушують прав засновників (членів) кооперативу, не мають своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності кооперативу та не порушують прав осіб, що не є учасниками судового процесу, та спрямовані на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав позивача.

Окрім того, суд апеляційної інстанції приймає до уваги те, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, суди не досліджують обґрунтованості заявленого позову, оскільки питання обґрунтованості позовних вимог є предметом дослідження судом першої інстанції під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову. Суд першої інстанції, в свою чергу, оцінює заяву про забезпечення позову за наявними у справі доказами на час її подання до суду, виходячи з предмету та підстав заявленого позову та враховуючи положення розділу І глави 10 ГПК України.

Такої правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 18 .02.2019 р. у справі № 922/3010/18 .

Також судова колегія приймає до уваги, що матеріалами оскарження ухвали підтверджується, що 22.06.2018 р. рішенням позачергових загальних зборів членів спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу "Селянський ліс", зокрема, було виключено зі складу учасників кооперативу: Кириковича В.Ф., Кириковича О ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , згідно п. 3.13 статуту, за власним бажанням та ОСОБА_8 І. ОСОБА_9 ., згідно п. 3.12.4 статуту, в зв`язку із його смертю, ОСОБА_10 , згідно пунктів 3.14.1, 3.14.2 і 3.24.2 статуту, у зв`язку з невнесенням вступного та пайового внесків, припиненням трудової участі в кооперативі та в зв`язку з порушенням обов`язків члена кооперативу стосовно невиконання нею рішень загальних зборів кооперативу та розпоряджень голови кооперативу, Жмурака Г.С., згідно п.п. 3.14.2, 3.14.3, 3.24.2 статуту, в зв`язку з невнесенням вступного та пайового внесків, систематичним та неналежним виконанням своїх обов`язків члена кооперативу, що перешкоджає досягненню кооперативом своїх статутних цілей та в зв`язку з порушенням обов`язків члена кооперативу стосовно невиконання ним рішень загальних зборів кооперативу та розпоряджень голови кооперативу, Димарчука С.Л., згідно п.п. 3.14.3, 3.24.2. статуту, в зв`язку з систематичним та неналежним виконанням своїх обов`язків члена кооперативу, що перешкоджає досягненню кооперативом своїх статутних цілей та у зв`язку з невиконанням обов`язків члена кооперативу стосовно невиконання ним рішень загальних зборів кооперативу та розпоряджень голови кооперативу.

На підставі даного рішення зборів членів відповідача, державним реєстратором було проведено реєстраційні дії у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №0000092, а саме змінено склад учасників та засновників СВСК "Селянський ліс" та № і 000092 державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи.

Тобто, матеріалами оскарження ухвали підтверджується, що відповідачем вже змінювався склад засновників (членів) СВСК "Селянський ліс".

Крім того,з наявних в матеріалах справи витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається , що станом 13 вересня 2018 р. Борис В.Є. входить до складу засновників (учасників) відповідача , а у витягах станом на 17 вересня 2018 р. та 18 вересня 2018 р. такі відомості відсутні .

Відтак, беручи до уваги викладене, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для вжиття заходів до забезпечення позову на підставі ст.137 ГПК України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що ухвала місцевого господарського суду відповідає вимогам чинного законодавства і підстав для її скасування, за наведених у апеляційній скарзі мотивів, судова колегія не вбачає.

При цьому, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги посилання скаржника на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 р. у справі №918/613/18 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 р. у справі №463/2868/18, як підставу для відмови в задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки обставини, які встановлені в даних судових рішеннях не мають значення при вирішенні судом питання застосування заходів забезпечення позову у даній справі, а оцінка даних обставин виходить за межі судового дослідження при розгляді заяви позивача про забезпечення позову.

Щодо посилань скаржника на висновок комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстарції від 31.07.2018р. та наказ Міністерства юстиції № 2964/5 від 14.09.2018 р. про скасування реєстраційних дій, колегія суддів зазначає,що при наявності скасованих реєстраційних дій рішення зборів від 18.05.2018р. , яким позивача прийнято до складу засновників (членів ) СВСК " Селянський ліс" є чинним, у судовому порядку не визнаним недійсним , як і не визнано недійсним рішенн6я зборів від 22.06.2018 р.

При цьому, судом звертається увага на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини (справа Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 р.) зазначено, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає ,що порушень чи неправильного застосування норм процесуального права судом першої інстанції не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно вимог ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу спеціалізованого виробничого сільськогосподарського кооперативу "Селянський ліс" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 24.04.2019 р. у справі №918/232/19, в частині вжиття заходів забезпечення позову - залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду, відповідно до ст. ст. 287-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Повний текст постанови складений 27 червня 2019 р.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Василишин А.Р.