УХВАЛА

13 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/5953/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кушнір І.В. - головуючий, Краснов Є.В., Мачульський Г.М.,

За участю помічника судді - Чепурної О.В. (здійснює повноваження секретаря судового засідання за дорученням головуючого судді)

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 (суддя Якименко М.М.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 (головуючий суддя - Пономаренко Є.Ю., судді: Дідиченко М.А., Сулім В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державного підприємства "Донецька залізниця",

про стягнення заборгованості у розмірі 70 274 946,74 грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: Горянін А.О., Мамонов Д.В. - адвокати;

від відповідача: Волинський А.В., Мельник М.А. - адвокати;

від третьої особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва області з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 70 274 946,74 грн. вартості поставленої електроенергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач в позові посилався на неналежне виконання відповідачем умов Багатостороннього договору між учасниками ринку електричної енергії від 11.06.2015 та Договору купівлі - продажу електричної енергії від 20.10.2015 № Д/ЭЭ5422/НЮ в частині своєчасної та повної оплати за поставлену електричну енергію, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаному розмірі за період травень 2016 року - лютий 2017 року включно.

При цьому, позивач зазначав, що права та обов`язки ДП "Донецька залізниця" за Багатостороннім договором та Договором купівлі - продажу електричної енергії від 20.10.2015 року № Д/ЭЭ5422/НЮ перейшли до АТ "Українська залізниця".

Заперечуючи проти позову відповідач посилався те, що ПАТ «Українська залізниця» не є належним відповідачем, оскільки між ДП «Донецька залізниця» і ПАТ «Українська залізниця» відсутній передавальний акт, який би підтверджував перехід всіх прав, активів, зобов`язань і боргів підприємства, розташованого на території проведення антитерористичної операції, до відповідача, тобто правонаступництво в даних матеріальних правовідносинах для ПАТ «Українська залізниця» після ДП «Донецька залізниця» не наступило.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2017 залучено Державне підприємство "Донецька залізниця" (далі - третя особа, ДП "Донецька залізниця") до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019, рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 залишено без змін.

29.03.2019 (згідно з реєстраційним штампом АГС) Публічним акціонерним товариством "Донбасенерго" до Касаційного господарського суду подано касаційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 у справі №910/5953/17.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.04.2019 року у справі №910/5953/17 визначено колегію суддів у складі: Кушнір І.В. (головуючий суддя), судді: Краснов Є.В., Мачульський Г.М.

22.04.2019 суд постановив ухвалу про відкриття касаційного провадження по справі та призначення до розгляду на 13.06.2019, якою повідомлено учасників справи про дату, час і місце розгляду скарги та визначено строк для подання відзиву на касаційну скаргу до 14.05.2019.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення, прийняти нове, яким в повному обсязі задовольнити його позовні вимоги.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм ст. 13 Закону України "Про електроенергетику", Постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 №604, незастосування норм ч.4 ст. 23 цього ж Закону, Постанови Кабінету Міністрів України від 07.05.2015 №263, статей 131, 136 Господарського кодексу України, помилковими висновками щодо правонаступництва відповідачем прав та обов`язків третьої особи у справі, та порушення судами норм процесуального права, а саме ст.86, ч.3 ст.269 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач просить касаційну скаргу залишити без задоволення з підстав її необґрунтованості, а оскаржувані судові рішення, як законні та такі, що відповідають обставинам справи, залишити без змін.

В судове засідання 13.06.2019 з`явилися представники позивача, які підтримали касаційні вимоги, просили суд задовольнити касаційну скаргу, скасувати судові рішення, прийняти нове, яким в повному обсязі задовольнити позовні вимоги. Представники відповідача також з`явилися у судове засідання, просили у задоволенні касаційної скарги відмовити. Представники третьої особи у судове засідання не з`явилися, хоча вказані учасники справи про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Приймаючи оскаржувані судові рішення у даній справі, суди свої висновки про відмову у позові мотивували, зокрема і тим, що позивачем не надано належних та допустимих доказів переходу в порядку правонаступництва прав і обов`язків ДП "Донецька залізниця" до АТ "Українська залізниця" та, відповідно, порушення прав позивача саме відповідачем.

При цьому суди посилались на правову позицію Верховного Суду України від 08.02.2017 у справі № 3-1586гс16 та у справі № 3-1417гс16, а також від 15.03.2017 у справі № 910/6426/16.

Так у вказаних постановах Верховний Суд України виклав наступну правову позицію:

"Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23 лютого 2012 року №4442-VI (далі - Закон № 4442-VI) визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі (далі - Товариство).

Зазначений Закон містить такі положення.

Утворення Товариства здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України відповідно до законодавства з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Товариство утворюється як публічне акціонерне товариство, 100 % акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця), а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття (далі - підприємства залізничного транспорту).

Статут Товариства затверджується Кабінетом Міністрів України. Засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України.

Вищим органом Товариства є загальні збори. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України.

Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Комісія з утворення Товариства у чотиримісячний строк з дня затвердження її складу подає центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, для затвердження у місячний строк зведений передавальний акт, зведений акт оцінки майна залізничного транспорту загального користування, а також проект статуту Товариства для подання Кабінетові Міністрів України. Зведені передавальний акт та акт оцінки складаються на основі узагальнених даних передавальних актів та актів оцінки, складених стосовно цілісного майнового комплексу кожного підприємства залізничного транспорту.

Розмір статутного капіталу Товариства визначається під час його утворення згідно із зведеним актом оцінки майна залізничного транспорту загального користування.

Частиною 2 Перехідних та прикінцевих положень Закону № 4442-VI встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що спеціальним Законом №4442-VI визначено пріоритет у застосуванні його норм, а саме: утворення товариства залізничного транспорту загального користування відбувається за рішенням Кабінету Міністрів України, який, крім іншого, виконує функції загальних зборів Товариства.

Відповідно до Закону № 4442-VI та на виконання його вимог постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - Постанова № 200) утворено ПАТ «Українська залізниця» на базі Укрзалізниці, підприємств залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

До переліку, наведеного у зазначеному додатку, включено й ДП «Донецька залізниця».

За змістом п. 5 Постанови № 200 Міністерству інфраструктури доручено вжити заходів для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1.

У межах своїх повноважень та на часткову зміну п. 5 Постанови № 200 Кабінет Міністрів України 12 листопада 2014 року прийняв Постанову № 604, якою установлено, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до п. 5 зазначеної Постанови, а відображається в балансі (крім зобов`язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п. 2 цієї Постанови.

Згідно з п. 2 Постанови № 604 комісії з утворення ПАТ «Українська залізниця» разом з Міністерством інфраструктури після завершення тимчасової окупації території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та завершення проведення антитерористичної операції доручено провести інвентаризацію та оцінку майна і за результатами подати пропозиції щодо зміни статутного капіталу ПАТ «Українська залізниця» згідно із законодавством.

У подальшому постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року №735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» затверджено Статут ПАТ «Українська залізниця».

Згідно з п.п. 1, 2 Статуту ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону № 4442-VI, Постанови № 200; Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації (п. 12 Статуту).

Товариство має у власності майно, внесене до його статутного капіталу, та/або інше майно, набуте ним на підставах, що не заборонені законодавством. Товариство здійснює володіння, користування та розпорядження таким майном згідно з метою своєї діяльності з урахуванням вимог законодавства та цього Статуту. За Товариством закріплено на праві господарського відання державне майно, що передане йому відповідно до законодавства. Товариство здійснює користування та розпорядження цим майном відповідно до мети своєї діяльності з урахуванням обмежень, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами та цим Статутом (п.п. 20, 21 Статуту).

Відповідно до п.п. 25, 26, 53, 54 Статуту засновником Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Управління корпоративними правами держави стосовно Товариства здійснює Кабінет Міністрів України. Управління корпоративними правами держави, переданими до статутного капіталу Товариства, здійснює Товариство. Єдиним акціонером Товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України. Вищим органом є загальні збори акціонерів. Функції загальних зборів виконує Кабінет Міністрів України. Функції вищого органу, які передбачені законодавством, цим Статутом, а також внутрішніми документами Товариства, крім функцій, зазначених у п. 56 цього Статуту, здійснюються Кабінетом Міністрів України одноосібно.

Державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року.

При розгляді справи, про перегляд якої подано заяву, судами попередніх інстанцій встановлено, що в Реєстрі міститься інформація про те, що ДП «Донецька залізниця» перебуває у стані припинення, проте запис про припинення у реєстрі відсутній. Крім того, в Реєстрі містяться дані про юридичних осіб, правонаступником яких є ПАТ «Українська залізниця», серед яких зазначено ДП «Донецька залізниця». Водночас, у цьому Реєстрі наведено інформацію про здійснення зв`язку з юридичною особою, зокрема відомості про те, що правонаступництво ПАТ «Українська залізниця» щодо ДП «Донецька залізниця» настає згідно з Постановою № 604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

Із комплексного аналізу зазначених норм права та установлених судом дійсних обставин справи можна дійти висновку, що спеціальним Законом № 4442-VI визначено особливості утворення ПАТ «Українська залізниця», на виконання якого Кабінет Міністрів України прийняв відповідні нормативно-правові акти та діяв не тільки як вищий орган у системі органів виконавчої влади, а й як особа, яка здійснює на підставі цього Закону від імені держави функції вищого органу управління Товариством.

Зважаючи на викладене, питання правонаступництва ПАТ «Українська залізниця» стосовно ДП «Донецька залізниця» визначається спеціальним законом та прийнятими на його виконання постановами № 200 та № 604, які пов`язують перехід прав і обов`язків ДП «Донецька залізниця» до ПАТ «Українська залізниця» з інвентаризацією, складанням передавального акта та внесенням майна до статутного капіталу правонаступника."

Однак колегія суддів касаційного суду у даній справі, що переглядається, вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у названих постановах Верховного Суду України, виходячи з наступного:

- відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників;

- Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23 лютого 2012 року №4442-VI визначено правові, економічні та організаційні особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування, 100 % акцій якого належать державі, та згідно ч. 6 ст. 2 якого Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту;

- Кабінет Міністрів України 12 листопада 2014 року прийняв Постанову № 604, якою установлено, що майно (активи, власний капітал та зобов`язання) підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції (далі - майно), не включається до переліків і зведених актів інвентаризації майна, що затверджуються Міністерством інфраструктури відповідно до п. 5 зазначеної Постанови, а відображається в балансі (крім зобов`язань підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, їх структурних підрозділів, які розташовані на тимчасово окупованій території) і закріплюється в частині активів за ПАТ «Українська залізниця» на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки відповідно до п. 2 цієї Постанови;

- згідно з п.п. 1, 2 Статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 735, ПАТ «Українська залізниця» є юридичною особою, утвореною відповідно до Закону № 4442-VI, Постанови № 200; Товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації (п. 12 Статуту);

- державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» здійснено 21 жовтня 2015 року;

- як вказав апеляційний суд, у матеріалах даної справи наявна копія Передавального акту ДП "Донецька залізниця" від 05.08.2015 (т.2, а.с.95-97), на який також посилається скаржник, затвердженого Міністром інфраструктури України 18.08.2015, складеного у порядку ст. 107 ЦК України на підтвердження вартості і складу активів, у якому міститься застереження, що правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов`язків ДП "Донецька залізниця", яке розташоване на території проведення АТО, не включається до зведених актів інвентаризації, а відображається в балансі і закріплюється в частині активів за ПАТ "Українська залізниця" на праві господарського відання до проведення його інвентаризації та оцінки;

- як встановив апеляційний суд, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 липня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 12.12.2017, адміністративний позов у справі №826/4143/17 задоволено повністю; визнано протиправною реєстраційну дію начальника відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців - державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації з внесення змін до відомостей про юридичну особу ПАТ "Українська залізниця" (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах, від 02.12.2016 № 3060039; зміна додаткової інформації; скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань запис про внесення змін до відомостей про юридичну особу ПАТ "Українська залізниця" (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 02.12.2016 № 3060039; зміна додаткової інформації; зобов`язано Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію, вилучити з ЄДР запис про внесення змін до відомостей про юридичну особу ПАТ "Українська залізниця" (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 02.12.2016 №3060039; зміна додаткової інформації;

- згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень, Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 16 січня 2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2018 року скасував, задовольнив позов Публічного акціонерного товариства "Таскомбанк" до Державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Панкової Олександри Євгенівни, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повністю, а саме:

1. Визнав протиправними дії Державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Панкової Олександри Євгенівни щодо внесення 02.12.2016 року запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №3060039 щодо "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", "зміна додаткової інформації" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (), а саме зазначення в розділі "Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою": "Правонаступництво щодо ДП "Донецька залізниця" (код 01074957), ДЗ "Дорожня лікарня станції Ясинувата ДП "Донецька залізниця" (код 01112451), ДЗ "Дорожня лікарня станції Донецьк ДП "Донецька залізниця" (код 01112161), ДП "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" (код 01095770) настає згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 року №604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника" .

2. Скасував запис Державного реєстратора Печерської районної в місті Києві державної адміністрації Панкової Олександри Євгенівни щодо внесення 02.12.2016 року запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №3060039 щодо "Внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах", "зміна додаткової інформації" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (), а саме, зазначення в розділі "Інформація про здійснення зв`язку з юридичною особою": "Правонаступництво щодо ДП "Донецька залізниця" (код 01074957), ДЗ "Дорожня лікарня станції Ясинувата ДП "Донецька залізниця" (код 01112451), ДЗ "Дорожня лікарня станції Донецьк ДП "Донецька залізниця" (код 01112161), ДП "Проектно-вишукувальний інститут залізничного транспорту України" (код 01095770) настає згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 року №604 після внесення майна до статутного капіталу правонаступника.

- пунктом 1 наказу Державної адміністрації залізничного транспорту України від 30.11.2015 N 512-Ц/од "Про деякі питання щодо реорганізації підприємств, установ залізничного транспорту" визначено, що 30.11.2015 є датою закінчення господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці) і підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 N 200. До вказаного додатку включено і ДП "Донецька залізниця".

На підставі викладеного, колегія суддів касаційного суду вважає, що з 01.12.2015 ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником всього майна, усіх прав та обов`язків ДП «Донецька залізниця».

Крім того, вищевказане питання містить дві виключні правові проблеми, які вимагають формування єдиної правозастосовчої практики судами всіх юрисдикцій з даного питання.

По-перше, так, наприклад, Касаційний господарський суд у постанові від 02 травня 2018 року у справі № 905/1247/16 та Касаційний цивільний суд у постановах від 20.02.2019 у справі №242/4687/17, від 05.12.2018 у справі №236/2729/17, від 06.06.2018 у справі №219/10025/15-ц також визнали, що правонаступництво щодо ДП «Донецька залізниця» () настає у порядку передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 12.11.2014 № 604 «Деякі питання інвентаризації майна підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, яке розміщене на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції», тобто після внесення майна до статутного капіталу правонаступника - ПАТ "Українська залізниця".

Проте, постановою Касаційного господарського суду від 31 травня 2018 року у справі № 910/1879/17, на яку в своїх запереченнях посилалася ПАТ "Українська залізниця", суд не прийняв кінцевого рішення з підтримкою вищевказаної правової позиції, скасував судові рішення, прийняті на користь саме залізниці, та направив справу на новий розгляд з тих підстав, зокрема, що судами попередніх інстанцій не було надано оцінку передавальним актам, які підтверджують перехід прав та обов`язків при реорганізації, по кожному з поручителів, з метою встановлення моменту переходу та обсягу переданих прав та обов`язків, зокрема щодо спірних правовідносин, а суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку щодо відсутності факту правонаступництва лише на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Разом з тим, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №812/1149/16, в якій позивачем виступало саме ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Донецька залізниця», суд вказав наступне:

"Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2016 року у задоволенні позову відмовлено у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження права звернення до суду в інтересах Державного підприємства «Донецька залізниця», яке на цей час перебуває в стані припинення і не втратило правоздатності юридичної особи (арк. справи 116-119).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року апеляційну скаргу задоволено частково, постанову суду першої інстанції скасовано, позов задоволено частково, визнані неправомірними та скасовані податкові повідомлення-рішення відповідача від 23.08.2016 року про застосування штрафних санкцій за несвоєчасне подання звітності, передбаченої Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»: № ; № 0; № ; № ; № ; № ; № ; № ; № ; № . В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (арк. справи 162-165).

Задовольняючи в цій частині позов суд апеляційної інстанції виходив з того, що по-перше, відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» (ідентифікаційний код 40075815) зареєстроване як юридична особа 21.10.2015 року, є правонаступником в тому числі і Державного підприємства «Донецька залізниця» та має відокремлений підрозділ Регіональну філію «Донецька залізниця», отже позивач має право звертатись до суду з цим позовом."

Далі Касаційний адміністративний суд зробив наступний власний правовий висновок:

"Посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що ПАТ «Українська залізниця» не надано документів підтвердження правонаступництва прав та обов`язків ДП «Донецька залізниця», а тому ДП «Донецька залізниця» мало звернутись самостійно, колегія суддів вважає помилковим з огляду на те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» () зареєстроване як юридична особа 21.10.2015 року і є правонаступником в тому числі Державного підприємства «Донецька залізниця» (арк. справи 74)."

При цьому, колегія суддів касаційного суду у даній господарській справі, що переглядається, відмічає, що даний висновок Касаційним адміністративним судом здійснений саме на підставі витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців без жодних будь-яких посилань як на специфіку спірних правовідносин між сторонами, так і на дату їх виникнення.

Зазначене свідчить про відмінність як правових позицій касаційних судів Верховного Суду різних юрисдикцій щодо вже наявної чи відсутньої фактичної заміни ДП «Донецька залізниця» її правонаступником ПАТ «Українська залізниця», так і підходів до цього питання самої ПАТ «Українська залізниця».

По-друге, ДП "Донецька залізниця" фактично не здійснює господарську діяльність з 01.12.2015, а її активи з зазначеного 2015 року закріплені саме за ПАТ "Українська залізниця" на праві господарського відання .

На даний момент йде 2019 рік.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.129 Конституції України:

"Основними засадами судочинства є:

9) обов`язковість судового рішення."

Згідно з ч.ч.1,2 ст.129-1 Конституції України:

"Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку."

Відповідно до ст.ст.18, 326 ГПК України в чинній редакції, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом."

В п.37. Рішення по справі "Деркач та Палек проти України" (заяви NN 34297/02 та 39574/02) від 21 грудня 2004 року, остаточне з 06.06.2005 року, Європейський Суд зазначив:

"37. Суд знову наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи трибуналі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, пункт передбачає "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Важко уявити, щоб пункт 1 статті 6 детально описував процедурні гарантії, які надано сторонам, - справедливість, відкритість і оперативність проваджень, - і не передбачав би гарантій виконання судових рішень. Тлумачення статті 6 як положення, що лише гарантує право на звернення до суду та проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуації, несумісної з принципом верховенства права, який Високі Договірні Сторони зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 (див. "Бурдов проти Росії", заява N 589498/00, п. 34)."

Вищевказана існуюча правова позиція, про відступ від якої йдеться вище, робить повністю непрогнозованим в часі, а отже фактично ілюзорним саме виконання або виконання в установлені законодавством чи принаймні в розумні строки будь-якого судового рішення, боржником згідно якого виступає Державне підприємство "Донецька залізниця".

Пунктом 7 частини 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України унормовано, що:

"7) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати (об`єднаної палати), передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія або палата (об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду України."

За приписами частини 5 статті 302 Господарського процесуального кодексу України:

"Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики."

Частинами 1-4 статті 303 цього ж Кодексу визначено, що:

"1. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.

2. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується більшістю від складу суду, що розглядає справу.

3. Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.

4. Про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду суд постановляє ухвалу із викладенням мотивів необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у рішенні, визначеному в частинах першій - четвертій статті 302 цього Кодексу, або із обґрунтуванням підстав, визначених у частинах п`ятій або шостій статті 302 цього Кодексу."

Керуючись статтями 234, 235, 300, 301, 302, 303, пунктом 7 частини 1 Розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Справу №910/5953/17 разом із касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2017 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 04.03.2019 у даній справі передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кушнір

Судді Є. Краснов

Г. Мачульський