ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.06.2019 м.Харків Справа № 905/566/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фермерського господарства "Партнер", с.Гришине, Покровський район, Донецька область

до відповідача: Фермерського господарства "Янтарь", с.Сергіївка (Іванівська с/р), Покровський район, Донецька область

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", м.Київ

про стягнення 412627,25 грн.

Представники сторін:

від позивача: Черкашин О.Є., керівник

від відповідача: не з`явився

від третьої особи: не з`явився

Суть справи:

Позивач, Фермерське господарство "Партнер", с.Гришине, Покровський район, Донецька область, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Фермерського господарства "Янтарь", с.Сергіївка (Іванівська с/р), Покровський район, Донецька область, про стягнення 412627,25 грн., у тому числі сума основного боргу у розмірі 292013,74 грн., 36% річних у розмірі 31105,38 грн., пеня у розмірі 31105,38 грн., штраф у розмірі 58402,75 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на отримання права вимоги від відповідача за договором про відступлення права вимоги №579 від 19.04.2018р. та невиконання останнім грошових зобов`язань за договорами №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р., №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р. в частині оплати поставленого товару.

В якості правових підстав позову позивач зазначив, зокрема, положення ст.ст.3, 11, 12, 13, 15, 16, 509, 516, 517, 524, 525, 526, 527, 529, 530, 548, 549, 610, 611, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.1, 2, 22, 49, 54, 56, 57, 199, 216, 218, 224, 229, 230, 343 Господарського кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/566/19.

Ухвалою суду від 01.04.19р. позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків.

12.04.19р. до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду від 15.04.19р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/566/19; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.05.19р. та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро", м.Київ.

11.05.19р. через канцелярію суду від позивача надійшов лист з додатками (оригінали первинних документів) №27 від 03.05.19р. та лист №28 від 03.05.19р. в якому позивач зазначає про неможливість явки в судове засідання голови ФГ ПАРТНЕР, та просить суд розглядати зазначену справу без його присутності на підставі вже поданих документів.

Ухвалою суду від 14.05.19р. підготовче засідання відкладено на 06.06.19р.

03.06.19р. через канцелярію суду від позивача надійшов лист №30 від 29.05.19р.. в якому останній зазначає про неможливість явки в судове засідання голови ФГ ПАРТНЕР, та просить суд розглядати зазначену справу без його присутності на підставі вже поданих документів.

Ухвалою суду від 06.06.19р. закрито підготовче провадження у справі №905/566/19; призначено справу до судового розгляду по суті на 25.06.2019р.

У судове засідання 25.06.19р. представник позивача з`явився та наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання 25.06.19р. не з`явився.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання 25.06.19р. не з`явився.

Про поважність причин неявки суд не повідомлено, відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову до суду не надані.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що відповідач протягом розгляду справи у судові засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (постачальник) та Фермерським господарством "Янтарь" (покупець) укладено договори поставки №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р., №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р., відповідно до п.1.1 яких в терміни, визначені договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупцю продукцію виробничо-технічного призначення (товар), а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар в кількостях та за ціною (вартістю), що наводяться в специфікаціях до цього договору, які підписуються та скріплюються печатками обох сторін та є невід`ємною частиною цього договору.

До матеріалів справи додані: специфікація №6 від 22.11.2017р. до договору №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., специфікація №2 від 22.11.2017р. до договору №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р., специфікація №1 від 05.12.2017р. до договору №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., специфікація №1 від 07.12.2017р. до договору №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р., видаткові накладні №21303 від 22.11.2017р., №21302 від 22.11.2017р., №21672 від 14.12.2017р., №21671 від 14.12.2017р., що підтверджують поставку товару Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" на користь Фермерського господарства "Янтарь".

Порядок розрахунків за договорами сторонами погоджено у розділі 3 договорів, згідно з п.3.2 яких, оплата за поставлений товар здійснюється покупцем на умовах 100% попередньої оплати, якщо інші умови не зазначені в специфікації(ях) та/або інших додаткових угодах до даного договору.

Відповідно до п.3 специфікації №6 від 22.11.2017р. до договору №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р. Покупець оплачує Постачальнику в порядку попередньої оплати 100% вартості товару, що складає 20329,96 грн. (еквівалент у доларах США 749,08 USD), зазначеної в п.2 даної специфікації та рахунку(ах)-фактурі(ах) шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 31.10.2018р.

Відповідно до п.3 специфікації №2 від 22.11.2017р. до договору №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р., Покупець оплачує Постачальнику в порядку попередньої оплати 100% вартості товару, що складає 124800,00 грн. (еквівалент у Євро 3900 EUR), зазначеної в п.2 даної специфікації та рахунку(ах)-фактурі(ах) шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 31.10.2018р.

Відповідно до п.3 специфікації №1 від 05.12.2017р. до договору №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., Покупець оплачує Постачальнику в порядку попередньої оплати 100% вартості товару, що складає 72932,04 грн. (еквівалент у Євро 2145,06 EUR), зазначеної в п.2 даної специфікації та рахунку(ах)-фактурі(ах) шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 30.10.2018р.

Відповідно до п.3 специфікації №1 від 07.12.2017р. до договору №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р. Покупець оплачує Постачальнику в порядку попередньої оплати 100% вартості товару, що складає 73951,74 грн. (еквівалент у доларах США 2550,06 USD), зазначеної в п.2 даної специфікації та рахунку(ах)-фактурі(ах) шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 30.10.2018р.

19.04.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (цедент та/або первісний кредитор) та Фермерським господарством "Партнер" (цесіонарій та/або новий кредитор) укладений договір про відступлення права вимоги №579, за умовами якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор набуває (приймає) від належного Первісному кредитора право грошової вимоги за неоплаченим договором Боржником, а саме: під відступленими правами розуміється право грошової вимоги на отримання всіх грошових коштів, які належать до сплати Боржником Первісному кредитору, в тому числі борг в розмірі 294726,70 грн. та штрафні санкції, індекс інфляції, річні проценти, та інші нарахування відповідно до договорів та вимог законодавства (п.1.1 договору відступлення права вимоги).

В момент передачі прав вимоги між Первісним кредитором та Новим кредитором укладається відповідний акт приймання-передачі. Первісний кредитор відступає на користь Нового кредитора права вимоги по цьому договору після повного розрахунку по ньому (п.2.1, п.2.2 договору відступлення права вимоги).

Ціна цього договору складає суму грошових коштів в національній валюті України гривні в розмірі 291404,18 грн. (п.3.1 договору відступлення права вимоги).

Строк розрахунку за цим договором до 20.04.2018р. (п.3.3 договору відступлення права вимоги).

Новий кредитор зобов`язаний здійснити оплату шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Первісного кредитора або іншим шляхом, що не суперечить діючому законодавству України (п.3.4 договору відступлення права вимоги).

Згідно п.4.1 договору відступлення права вимоги відступлені права вважаються відступленими (переданими) Первісним кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день повного розрахунку Новим кредитором перед Первісним кредитором.

З урахуванням положень пунктів цього договору (щодо можливого розірвання цього договору та інших, пов`язаних із цим наслідків), з моменту відступлення (передачі) Первісним кредитором Новому кредитору відступлених прав, новий кредитор замінює Первісного кредитора у правовідносинах, що існують на дату відступлення вимог, та не пізніше 3 робочих днів з дати відступлення вимог Новий кредитор зобов`язаний направити Боржнику листи з повідомленням про заміну кредитора (з оголошеною цінністю з описом вкладення та повідомленням про вручення), в якому зазначити назву Нового кредитора, інформацію про його місцезнаходження та про його банківські реквізити (п.4.4 договору).

Договір підписано сторонами та скріплено печатками юридичних осіб.

19.04.2018р. сторонами договору про відступлення права вимоги №579 підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог, згідно п.2 якого сторона 2 (ФГ «Партнер») має перед стороною 1 (ТОВ «Імперія - Агро») грошове зобов`язання щодо перерахунку грошових коштів в розмірі 291404,18грн. відповідно до договору №579 про відступлення права вимоги, за яким були передані грошові вимоги за: договір поставки ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., договір поставки №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., договір поставки №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р., договір поставки ДН-17/17-Є від 06.03.2017р.

Відповідно до п.3 вказаного акту, сторона 1 (ТОВ «Імперія - Агро») і сторона 2 (ФГ «Партнер») мають одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди про зарахування таких зустрічних однорідних вимог у розмірі 291404,18грн., що випливають з вищенаведених правочинів, укладених між сторонами цієї угоди.

Пунктом 5 акту зарахування зустрічних однорідних вимог №б/н від 19.04.2018р. визначено, що грошові зобов`язання Фермерського господарства "Партнер" на суму 291404,18 грн., що виникли на підставі договору №579 про відступлення права вимоги від 19.04.2018р., припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог у повному обсязі на суму 291404,18 грн.

Також, 19.04.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Імперія-Агро" (первісний кредитор) та Фермерським господарством "Партнер" (новий кредитор) підписано акт прийому-передачі документів (додаток №1 до договору №579 від 19.04.2018р.), за умовами якого первісний кредитор передав, а новий кредитору прийняв наступні документи: договір поставки №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., специфікація №6 від 22.11.2017р., видаткова накладна №21303 від 22.11.2017р., договір поставки ДН-17/17-Є від 06.03.2017р., специфікація №2 від 22.11.2017р., видаткова накладна №21302 від 22.11.2017р., договір поставки №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., специфікація №1 від 05.12.2017р., видаткова накладна №21672 від 14.12.2017р., договір поставки №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р. (завірена копія), специфікація №1 від 07.12.2017р. (завірена копія), видаткова накладна №21671 від 14.12.2017р. (завірена копія).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений, зокрема, у разі передачі ним своїх прав іншій особі за правовими діями (цесія).

Згідно ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умов ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає поняття зобов`язання як правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі, якщо цей кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, тобто відступлення права вимоги є можливим за умови її дійсності.

Докази визнання недійсним договору про відступлення права вимоги №579 від 19.04.2018р. за договорами поставки №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р., №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р., на який посилається позивач як на підставу позовних вимог суду не надано.

На виконання п.4.4 договору відступлення права вимоги та ст.516 Цивільного кодексу України, листом №б/н від 19.04.2018р. повідомлено відповідача про відступлення права вимоги Фермерському господарству "Партнер" за неоплаченими договорами №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р., №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р. та зазначено про необхідність сплати суми боргу в розмірі 291404,18 грн. новому кредитору. Як доказ викладеного у матеріалах справи міститься зазначене повідомлення, опис вкладення документів у цінний лист на ім`я Фермерського господарства "Янтарь", с.Сергіївка, Покровський район, Донецька область, який скріплений печаткою поштового відділення, повідомлення про вручення поштового відправлення.

Також, Фермерським господарством "Партнер" виставлено Фермерському господарству "Янтарь" рахунок-фактури №11 від 19.02.2019р. на суму 294726,70 грн.

На підставі викладеного, Фермерське господарство "Партнер", як новий кредитор за договорами поставки, просить суд стягнути з Фермерського господарства "Янтарь" заборгованість за договорами поставки №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р., №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р. у сумі 292013,74грн., а також нараховані за несвоєчасне погашення заборгованості пеню в суму 31105,38грн., 36% річних в сумі 31105,38 грн., штраф у сумі 58402,75 грн.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договорів поставки №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р., №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р. та договору №579 від 19.04.2018р. про відступлення права вимоги за вказаними договорами поставки між сторонами, згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України у разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару. Договір є обов`язковим для виконання сторонами в силу положень ст.629 ЦК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.3 специфікацій №6 від 22.11.2017р. до договору №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р.; специфікації №2 від 22.11.2017р. до договору №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р. покупець оплачує постачальнику в порядку попередньої оплати 100% вартості товару шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 31.10.2018р.

Відповідно до п.3 специфікацій №1 від 05.12.2017р. до договору №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р.; специфікації №1 від 07.12.2017р. до договору №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р. покупець оплачує постачальнику в порядку попередньої оплати 100% вартості товару шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 30.10.2018р.

Отже сторонами в договірному порядку узгоджено порядок оплати за поставлений товар шляхом здійснення покупцем попередньої оплати на користь постачальника.

Суд зазначає, що ст.531 Цивільного кодексу України передбачає можливість позивача як боржника відносно обов`язку з поставки виконати своє зобов`язання достроково, чинне законодавство України та умови договорів не містять обмеження такого права. В свою чергу, прийняття відповідачем дострокової поставки товару без зауважень дає підстави стверджувати про узгодження сторонами такого порядку виконання цього зобов`язання, що в силу його зустрічного характеру у розумінні ст.538 Цивільного кодексу України з обов`язком з оплати, обумовлює необхідність виконання відповідачем такого обов`язку.

Відповідач у встановленому договором порядку не відмовився від прийняття поставленого товару, не повідомив постачальника про будь-які недоліки чи невідповідності. Будь-яких актів невідповідності з приводу поставленого товару сторони не надали.

Тобто, товар був поставлений постачальником та прийнятий належним чином відповідачем без застережень щодо недоліків та відсутності необхідних товаросупровідних документів.

Враховуючи, наведені вище норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини щодо отримання відповідачем товару по договорам поставки №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р., №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р. у останнього виникло зобов`язання з його оплати.

Проте, відповідач в порушення умов договорів свої зобов`язання з оплати товару загальною вартістю 292013,74грн. не виконав. Доказів іншого суду не представлено.

Як встановлено судом, договором №579 від 19.04.2018р. про відступлення права вимоги, визначено, що первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право грошової вимоги в розмірі 294726,70 грн. та штрафні санкції, індекс інфляції, річні проценти, та інші нарахування відповідно до договорів та вимог законодавства (п.1.1 договору відступлення права вимоги). Ціна цього договору складає суму грошових коштів в національній валюті України гривні в розмірі 291404,18 грн. (п.3.1 договору відступлення права вимоги). В момент передачі прав вимоги між Первісним кредитором та Новим кредитором укладається відповідний акт приймання-передачі. Первісний кредитор відступає на користь Нового кредитора права вимоги по цьому договору після повного розрахунку по ньому (п.2.1, п.2.2 договору відступлення права вимоги).

Пунктом 5 акту зарахування зустрічних однорідних вимог №б/н від 19.04.2018р. визначено, що грошові зобов`язання Фермерського господарства "Партнер" на суму 291404,18 грн., що виникли на підставі договору №579 про відступлення права вимоги від 19.04.2018р., припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог у повному обсязі на суму 291404,18 грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що до нового кредитора - Фермерського господарства "Партнер" перейшло право вимоги за договором про відступлення права вимоги №579 від 19.04.2018р. в загальній сумі 294726,70 грн.

Враховуючи направлення повідомлення про відступлення права вимоги відповідачу та беручи до уваги факт наявності заборгованості Фермерського господарства "Янтарь" за договорами поставки №ДН-17/17-Д від 06.03.2017р., №ДН-42/18-Є від 05.12.2017р., №ДН-42/18-Д від 07.12.2017р., №ДН-17/17-Є від 06.03.2017р. в загальній сумі 292013,74 грн., що останнім не спростовано, а також відсутність в матеріалах справи жодних доказів повного виконання зобов`язання по сплаті боргу за договорами поставки, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення суми основного боргу в розмірі 292013,74 грн.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Водночас, порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За вимогами ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, у вигляді сплати неустойки. Договірна неустойка встановлюється за згодою сторін, тобто її розмір та умови застосування визначаються виключно на їх власний розсуд.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч.1 ст.230 Господарського кодексу України).

У відповідності до норм ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Приписами ч.1 ст.230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу положень ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п.7.1.1 договорів поставки сторони визначили, що за несвоєчасну оплату товару Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми боргу за кожний день прострочення, а також, додатково сплачує штраф у розмірі 20% від суми несплаченого боргу.

Позивачем нараховано та пред`явлено до стягнення пеню в розмірі 31105,38 грн. (нарахування здійснено за період з 31.10.2018р. по 15.02.2019р. на суму боргу 292013,00 грн.) та штраф у розмірі 58402,75 грн. (292013,74 х 20%).

Судом перевірено розрахунок пені, штрафу та встановлено, що розрахунок таких нарахувань є обґрунтованим та арифметично вірним.

Таким чином, вимоги про стягнення пені та штрафу підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме пеня - в сумі 31105,38 грн., штраф - у сумі 58402,75 грн.

Згідно п.7.8 договорів поставки в разі невиконання Покупцем зобов`язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов`язань, передбачених розділом 3 договорів Покупець, відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, сплачує на користь Постачальника крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідною специфікацією та/або додатковою(ими) угодою(ами) до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем на підставі п.7.8 договорів поставки нараховано та пред`явлено до стягнення 36% річних у розмірі 31105,38 грн. за період з 31.10.2018р. по 15.02.2019р. на суму боргу 292013,00 грн.

Перевіривши розрахунок 36% річних, судом встановлено, що розрахунок таких нарахувань є обґрунтованим та арифметично вірним.

З наведених підстав, позовні вимоги щодо стягнення 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі в сумі 31105,38 грн.

Перевірка розрахунку штрафних санкцій та 36% річних судом здійснено за допомогою програмного забезпечення Ліга Закон.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договорів, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статями 12, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фермерського господарства "Партнер", с.Гришине, Покровський район, Донецька область, до Фермерського господарства "Янтарь", с.Сергіївка (Іванівська с/р), Покровський район, Донецька область, про стягнення 412627,25 грн., у тому числі сума основного боргу у розмірі 292013,74 грн., 36% річних у розмірі 31105,38 грн., пеня у розмірі 31105,38 грн., штраф у розмірі 58402,75 грн., задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства "Янтарь" (85333, Донецька область, Покровський район, с.Сергіївка (Іванівська с/р), вул.Центральна, буд.38, ) на користь Фермерського господарства "Партнер" (85330, Донецька область, Покровський район, с.Гришине, вул.Гагаріна, буд.5, ) суму основного боргу у розмірі 292013,74 грн., 36% річних у розмірі 31105,38 грн., пеню у розмірі 31105,38 грн., штраф у розмірі 58402,75 грн. та судовий збір у сумі 6189,41 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

В судовому засіданні 25.06.19р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 25.06.2019р.

Суддя М.О. Лейба