СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2019 р. Справа № 917/824/19

Cхідний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого (доповідача): судді: при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача 1: від відповідача 2: від відповідача 3: від відповідача 4: Стойка О.В. Гребенюк Н.В., Пушай В.І. Склярук С.І. Мирко Р.О. за довіреністю (адвокат); Не з`явився; Не з`явився; Не з`явився; Не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" м.Чорноморськ, Одеська область

на ухвалу господарського суду Полтавської області
від23.05.2019р.
у справі № 917/824/19 (суддя Мацко О.С.)
за позовом: до відповідачів: Публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" м.Чорноморськ, Одеська область 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтера Строй" м.Кременчук, Полтавська область 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Будекспрессервіс" м.Кременчук, Полтавська область 3. ОСОБА_1 м.Кременчук, Полтавська область 4. ОСОБА_2 м.Кременчук, Полтавська область
простягнення 692 125, 72 грн.
В С Т А Н ОВ И В:

У травні 2019 Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Полтавської області з заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідачів, а саме на:

- квартиру АДРЕСА_2, з загальною площею 195,2 кв.м., житловою площею 108,1 кв.м. загальною вартістю 328 089,00 грн., Номер запису: 1081 в книзі: М-12 на підставі договору купівлі-продажу, ВММ № 172420, 24.12.2009, посвідченим Татаринцевою І. А. приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу р. № 9901, що належить на праві власності ОСОБА_2 (далі - Відповідач 4);

-квартиру АДРЕСА_1, загальною житловою площею 44,9 кв. м., на підставі Договору купівлі-продажу від 03.12.1993, посвідченого Мусієнко Т.О. державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори, що належить на праві власності Відповідачу 4;

- нежитлові будівлі за адресою: Полтавська обл., Глобинського району, смт. Градизьк, вул. Київська, 1-Д, загальна вартість якого складає 8 244,00 грн., Номер запису: 56 в книзі: ОН-1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, ВЕА № 482683, 17.08.2006 виданого Люба Ж.М. приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області за р. № 2625, що належить на праві власності ОСОБА_1 ( далі - Відповідач 3);

- будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_3 , загальна вартість яких складає 16 756,00 грн., Номер запису: 57 в книзі: ОН-1 на підставі ВЕА № 482684, 17.08.2006, свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з публічних торгів, виданого Люба Ж.М. приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу Полтавської області за р. № 2627, що належить на праві власності Відповідачу 3.

У якості підстав для забезпечення позову Позивач посилався на виникнення спору про стягнення заборгованості за кредитним Договором, який укладено між Позивачем та Відповідачем 1 та за належне виконання якого Відповідачі 2,3,4 виступили поручителями за відповідними Договорами поруки. Оскільки Позичальником та поручителями тривалий час не виконуються зобов`язання щодо сплати заборгованості, Позивач задля уникнення можливого порушення в майбутньому його прав та охоронюваних законом, а також в забезпечення можливості реального виконання рішення суду та уникнення труднощів при виконанні рішення, просив задовольнити заяву про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 23.05.2019 у задоволенні заяви відмовлено за мотивами її необґрунтованості, зокрема, через не надання доказів, які б підтверджували ухилення Відповідачів від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду.

Позивач, не погодившись із прийнятою ухвалою, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати спірну ухвалу. В обґрунтування своїх вимог заявник скарги зазначив, що висновок суду про недоведеність виключних обставин для забезпечення позову є необґрунтованим. Також, звертав увагу апеляційного суду на те, що Відповідач 3 та Відповідач 4 є засновниками Відповідача 1 та Відповідача 2 відповідно, а тому мають вирішальний вплив на здійснення діяльності Позичальника (Відповідача 1).

Відповідачі не скористались своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу..

У судовому засіданні 21.06.2019, проведеному в режимі відеоконференції, Позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати ухвалу суду.

Відповідачі у судове засідання не з`явились, будучи повідомленими належним чином про час та місце розгляду справи.

Колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у їх відсутності, які не скористались своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Позивач, в обгрунтування як заяви про забезпечення позову, так і апеляційної скарги, стверджував про те, що Відповідач 3 та Відповідач 4, які виступають поручителями за кредитними зобов`язаннями Відповідача 1 перед Позивачем, є засновниками підприємств Відповідача 1 та Відповідача 2.

Однак наведені обставини на переконання колегії суддів не свідчать про вчинення відповідачами дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання за кредитним Договором після подання позову до суду, як і не свідчить наявність можливих негативних наслідків для Позивача.

За таких підстав, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивачем не подано суду доказів, які б свідчили про недобросовісну поведінку відповідачів або вчинення ними дій, спрямованих на відчуження майна, яке перебуває у його власності витрачання коштів не для здійснення розрахунків з Позивачем тощо.

Посилання в заяві на ціну позову, а відтак, на потенційну можливість ухилення Відповідачів від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та подання відповідних доказів не може бути достатньою підставою для задоволення відповідної заяви, оскільки накладення арешту передбачає заборону користування власним майном.

Крім того, адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При цьому, суд повинен враховувати інтереси та оцінювати ризики для всіх сторін справи, застосовуючи заходи до забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що вимоги Позивача, викладені в заяві про забезпечення позову не є співрозмірними з позовними вимогами та призводить до порушення прав відповідачів, оскільки предметом стягнення є грошові кошти і лише у разі їх відсутності на рахунках боржників у виконавчому провадженні державний виконавець відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження" запроваджує процедуру звернення стягнення на майно боржників, яке полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Однак, Позивачем не надано суду доказів відсутності у відповідачів грошових коштів чи їх недостатності для оплати суми заборгованості за спірним кредитним Договором Позивачу, у випадку задоволення позову.

За таких підстав, судова колегія вважає, що висновки господарського суду першої інстанції відповідають обставинам справи, доводам заявника надана вірна юридична оцінка, прийнята ухвала відповідає нормам чинного законодавства та підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 269, 270, 271, 275, 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МТБ БАНК" м.Чорноморськ, Одеська область на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.05.2019 року у справі № 917/824/19 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.05.2019 року у справі № 917/824/19 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на Публічне акціонерне товариство "МТБ БАНК" м.Чорноморськ, Одеська область.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 21.06.2019

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя В.І. Пушай