ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.06.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/290/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: керівника Тисменицької місцевої прокуратури Івано-Франківської області (ул.Василіянок, 22, м.Івано-Франківськ, 76000) в інтересах держави в особі Городенківської міської ради, вул. Шевченка, 77,м. Городенка, Івано-Франківська область,78100

до відповідача: Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці" вул. Богдана Хмельцького, 40,с. Вільхівці, Городенківський район,78113

про стягнення збитків у сумі 1 221 294, 84 грн.

за участю:

від прокуратури Івано-Франківської області: Верешко М. І. - прокурор відділу, (посвідчення № 047968)-прокурор відділу

від позивача: не з"явились;

від відповідача: не з"явились

ВСТАНОВИВ:

Тисменицька місцева прокуратура звернулась до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави в особі Городенківської міської ради з позовом до Приватного підприємства агрофірма "Вільхівці" про стягнення на користь держави в особі Городенківської міської ради на рахунок бюджету розвитку спеціального фонду міського бюджету на бюджетний рахунок, відкритий в управлінні Державного казначейства у м. Городенка, 1221294,84 грн недоотриманих коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста. Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 27.03.2019 постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

При цьому судом взято до уваги приписи пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вчиненої в Римі 04.11.1950р., ратифікованої Україною 17.07.1997р. (набрала чинності для України 11.09.1997р.), якими гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. Одночасно реалізація "права на суд" передбаченого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., відповідно до практики Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого згідно із ст.32 Конвенції поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї, включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Буланов та Купчик проти України" заяви №№ 7714/06, 23654/08 від 09.12.2010р., "Чуйкіна проти України" № 28924/04 від 13.01.2011р.).

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому на:

- декларацію про готовність об"єкта до експлуатації, зареєстровану 20.01.2019р. Управлінням державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, у відповідності до якої, на підставі дозволу на реконструкцію та добудову "Виробничої бази" по вул. Винниченка, 105 в м.Городенка, кошторисною вартістю 122129484тис.грн.;

- ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п.п.3.1., 5.2. - 5.4. Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Городенка, затвердженого рішенням 25 сесії шостого демократичного скликання Городенківської міської ради № 1354 від 11.09.2012 , за змістом яких замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов"язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту шляхом укладення Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та сплати до відповідного місцевого бюджету пайового внеску в розмірі 1% загальної кошторисної вартості об"єкта будівництва;

- бездіяльність відповідача, яка полягає в неукладенні договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та не сплаті пайового внеску в розмірі 1% загальної кошторисної вартості об"єкта будівництва - в сумі1221294,84грн., на неодноразові звернення позивача № 162 від 13.03.2018, № 584 від 01.22.2018.

За таких обставин прокурор вважає, що несплата відповідачем суми пайового внеску є протиправною формою поведінки ППА Вільхівці", внаслідок якої Городенківська міська рада позбавлена права отримати кошти на фінансування програм та заходів направлених на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, що суттєво порушує інтереси органу місцевого самоврядування та завдає значну шкоду державі.

У зв"язку з чим прокурор просить суд стягнути з відповідача в судовому порядку збитки в сумі 1221294,84грн., посилаючись при цьому на приписи ст.40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", ст.ст. 1, 2, 19 Закону України "Про містобудування", ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України.

Позивач звернувся з клопотанням, в якому просить суд розглянути справу по суті без участі його представника, зазначивши, що підтримує позов у повному обсязі. ( вх. 10075/19 від 10.06.2019).

Представник відповідача у судове засідання не з"явився, будь-яких клопотань до початку судового засідання не подав.

17.04.2019 відповідач подав суд відзив на позов ( вх. 6732/19 від 17.04.2019), у якому просить суд залишив позов без розгляду, зазначає , що прокурор в даному випадку неправомірно звернувся до суду на захист інтересів держави в особі Городенківської міської ради.

Частиною 5 ст.176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст.242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу. Відповідно до ч.11 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Нормами ч.4 ст.89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру. За приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 27.03.2019 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: с.Вільхівці, , вул. Богдана Хмельницького, 40, Городенківського району.

Відповідно до відмітки на повідомленні про вручення ухвала про відкриття провадження по справі , одержана представником відповідача 03.04.2019.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. За змістом ч.ч.1, 2 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду міста Івано-Франківської області у справі № 909/290/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Отже, судом вчинені всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача - Приватного підприємства "Вільхівці" про розгляд справи Господарським судом Івано-Франківської області.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.

Тисменицькою місцевою прокуратурою під час вивчення питання стану дотримання замовниками будівництва Городенківського району архітектурного законодавства при будівництві та здачі об`єкта забудови у експлуатацію встановлено, що Приватне підприємство агрофірма «Вільхівці» (далі - ППА «Вільхівці або Відповідач) здійснило реконструкцію зерносушильного комплексу по вулиці Винниченка, будинок 105 м.Городенка, Івано-Франківської області.

Відповідно до Інвентаризаційної справи ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» №3894 в 2011 році було проведено інвентаризацію комплексу ППА «Вільхівці», за адресою вул. Винниченка, 105 в м.Городенка.

Згідно інвентаризації комплекс складався: з зерноскладу №4 (площею 1199,7 м"), зерноскладу №5 (площею 1198,5 м2), зерноскладу №6 (площею 971,2 м ), зерноскладу №7 (площею 1222,6 м2), зерноскладу №8 (площею 1167,0 м ), зерноскладу №9 (площею 1219,4 м2), зерноскладу №10 (площею 1218,4м), зерноскладу №11 (площею 1193,4м2), адмінбудинку (А) (площею 307,0 м), столярної майстерні (Б) (площею 49,4 м2), старого побутового приміщення (Г) (площею 55,0 м2), кузні (Д) (площею 68,4 м2), прийомочної башти (Ж) (площею 254,8 м2), вишки норійна (3) (площею 21,6 м2), складу (И) (площею 432,1 м ), свинарника (І) (площею 316,5 м ), трансформаторної (Е) (площею 37,4 м), столярної майстерні (Є) (площею 105,7 м2), лабораторії (М) (площею 73,6 м), пробовідбірника (Н) (площею 12,0 м2), зерносушарки (О) (площею 72,7 м), пожежної водойми (Р) (1 шт.), пожежної водойми (С) (1 інт.), асфальтної площадки (Т) (площею 22 312,0 м2), огорожі №1-3 (площею 339,8 м2).

13 липня 2012 року рішенням виконавчого комітету Городенківської міської ради №128 ХТПА «Вільхівці» надано дозвіл на реконструкцію та добудову «Виробничої бази» (будівництво зернових елеваторів, реконструкція адмінбудинку) по вул. В.Винниченка, 105 в м.Городенка.

В подальшому Управлінням Державної архітектурно - будівельної інспекції в Івано-Франківській області (далі - Інспекція) 05.05.2015 зареєстровано декларацію № ІФ 30 про початок виконання будівельних робіт, а в наступному ІША «Вільхівці» проведено реконструкцію зерносушильного комплексу, шляхом знесення старих будівель та будівництва нових.

20.01.2017 Інспекцією зареєстровано декларацію № ІФ 93 про готовність вищевказаного об`єкта до експлуатації, згідно якого встановлено, що на комплексі встановлено: вежа очисних машин (Б) (площею 315 м2), сушарня (В) (площею 71,9 м), побутове приміщення (Є) (площею 104,6 м2), операторська сушарні (Й) (площею 6,5 м), Ангар (завальна яка) (П) (площею 567,3 м2), операторська автовагової, прохідна (Р) (площею 14,2 м), вбиральня (С) (площею 3,3м), вбиральня (Ф) (площею 2,9 м), пункт розвантажування автомобілів (X) (площею 159,2 м), операторська з електрощитовою (Ц) (площею 31,5 м ), силоси для сухого зерна (і) (площею 561,8 м ), силоси для сухого зерна (2) (площею 561,8 м ), силоси для сухого зерна (4) (площею 561,8 м ), буферний силос для сухого зерна (14) (площею 53,8 м авто вага (18) (площею 113,8 м), авто вага (19) (площею 54,5 м ), пункт розвантажування автомобілів (20) (площею 46,1 м2), гноєсховище (21) (площею 151,4 м), сушарня (25) (площею 43,8 м), та технологічні об`єкти: огорожа залізобетонна (1093 м.п.), ворота металеві (5,80 млі.), ворота металеві (9,43 м.п.), ворота металеві (9,80 м.п.), навантажувально-розвантажувальний залізнодорожний пункт (1 шт.), заїзди, проїзди, площадки, пандуси (9 803 м ).

За даними вказаної Декларації об`єкт, реконструкцію якого провів відповідач належить до III категорії складності та має код 1252.3. Згідно відомостей Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, який затверджено та введено в дію наказом Держкомстату № 507 від 17,08.2000 з 01.01.2001, код об`єкта 1252.3 належить до підкласу «Силоси для зерна» класу «Резервуари, силоси та склади».

Згідно п. 20 декларації про готовність об`єкта до експлуатації № ІФ 93 від 20.01.2017 кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією складає 122 129,484 тис. грн.

Таким чином, розмір пайової участі у розвитку інженерно-транспортної інфраструктури м.Городенка, який мав сплатити Відповідач, складає: 1% від 122 129 484,00 грн, - 1 221 294,84 грн..

Доказів укладення Договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та сплати до відповідного місцевого бюджету пайового внеску відповідач не надав.

Оскільки Договір не укладено позивач вказує, що вказана сума являється упущеною вигодою, яку б Городенківська міська рада могла отримати при укладанні відповідного договору.

Предметом судового розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача 1221294,84грн. збитків у вигляді упущеної вигоди, що полягає у невиконанні відповідачем зобов"язання щодо укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та несплаті пайового внеску в розмірі 1% загальної кошторисної вартості об"єкта будівництва.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов`язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

В силу ч.1 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" унормовано, що порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону (ч. 1). Замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті (ч. 2). Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40). … Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому, не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності (ч. 5 ст. 40 Закону).

До пайової участі (ч. 4 ст. 40 Закону № 3038-VІ) у розвитку інфраструктури населеного пункту не залучаються замовники у разі будівництва: 1) об`єктів будь-якого призначення на замовлення державних органів або органів місцевого самоврядування за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів; 2) будівель навчальних закладів, закладів культури, фізичної культури і спорту, медичного і оздоровчого призначення; 3) будинків житлового фонду соціального призначення та доступного житла; 4) індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 кв. метрів, господарських споруд, розташованих на відповідних земельних ділянках; 5) об`єктів комплексної забудови територій, що здійснюється за результатами інвестиційних конкурсів або аукціонів; 6) об`єктів будівництва за умови спорудження на цій земельній ділянці об`єктів соціальної інфраструктури; 7) об`єктів, що споруджуються замість тих, що пошкоджені або зруйновані внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного або природного характеру; 8) об`єктів, передбачених Державною цільовою програмою підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 р. з футболу (357-2010-п), за рахунок коштів інвесторів; 9) обєктів інженерної, транспортної інфраструктури, обєктів енергетики, звязку та дорожнього господарства (крім обєктів дорожнього сервісу); 10) обєктів у межах індустріальних парків на замовлення ініціаторів створення індустріальних парків, керуючих компаній індустріальних парків, учасників індустріальних парків.

Згідно із ч.5 ст.40 вказаного Закону, величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. У разі якщо загальна кошторисна вартість будівництва об`єкта не визначена згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, вона визначається на основі встановлених органом місцевого самоврядування нормативів для одиниці створеної потужності.

Рішенням 2 сесії VІІ демократичного скликання Городенківської міської ради № 25 від 03.02.2016р., затверджено Положення про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Городенка та форми до нього.

Положенням визначено порядок та умови залучення коштів для розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Городенка з урахуванням функціонального призначення об"єктів будівництва; врегульовано організаційно - правові відносини, пов`язані з оформленням договорів про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села; визначено порядок нарахування та сплати пайових внесків у грошовій формі. Дане Положення поширюється на всіх замовників, ( до вводу об"єкту в експлуатацію), будують чи мають намір щодо забудови земельних ділянок. Замовник зобов"язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту (п.п.1.1.,3.1. Положення).

Пунктом 1.2. Положення встановлено, що замовники будівництва залучаються до пайової участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста виключно на підставі укладених з виконавчим комітетом договорів про пайову участь.

У відповідності до п.4.2. Положення, замовник подає у встановленому порядку заяву про укладення договору на пайову участь (на ім"я міського голови) та надає виконавцю наступні документи: ( копії , завірені печаткою юридичної особи та підписом посадової особи, яка на це уповноважена- для юридичних осіб): документи обумовлені п. п. 4.2.1- 4.2.2 Положення.

Договір укладається не пізніше п"ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до введення об"єкта в експлуатацію (п.6.3. Положення).

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію до сільського бюджету м.Городенка коштів для створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами. Розмір пайового внеску замовника будівництва на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури села становить: - 1 відсотків загальної кошторисної вартості будівництва об`єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами - для нежитлових будівель та споруд (п.п.5.1.,5.2., 5.4. Положення).

У Декларації про готовність об"єкта до експлуатації, зареєстрованої 20.01.2017 в Управлінні державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області, визначено кошторисну вартість об"єкта будівництва - 122129484,00грн., а отже в силу п.5.4. Положення, розмір пайового внеску замовника будівництва на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури становить 1221294,84грн. -1% загальної кошторисної вартості об"єкта будівництва.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що 27.03.2018 звернувся з заявою про укладення Договору на пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Городенка до в.о. міської ради.

Відповідно до ч.9 ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об`єкта будівництва в експлуатацію.

Загальні засади прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів визначені статтею 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до I-III категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Процедура подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації та її форма визначені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (далі Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461.

Декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ІФ 93 датована - 20.01.2017 року.

Отже, обов`язок укласти договір про пайову участь у відповідача виник з 05.05.2015 року, тобто з дати реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Фактичні обставини справи вказують на те, що відповідач у вказані законодавством строки не звертався до позивача з питанням укладення договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Городенка, а саме на Замовника будівництва, яким є відповідач у справі, покладено обов"язок статтею 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та пунктами 1.2., 4.2. Положення, взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Городенка шляхом укладення договору про пайову участь.

Відповідно до ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування, прийняті в межах повноважень, визначених законом, є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Отже, відповідач не виконав встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та рішенням № 25 зобов`язання і не взяв участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Городенка. Кошти пайової участі на створення та розвиток інфраструктури міста Городенка відповідачем до місцевого бюджету не перераховані.

Внаслідок невиконання відповідачем встановленого статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, територіальній громаді м. Городенка завдано збитки в розмірі не отриманих коштів пайової участі, що послугувало для звернення позивача з позовом до суду.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності у діях відповідача у справі № 909/290/18 усіх елементів складу цивільного правопорушення суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України (ЦК України) збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно із статтею 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 217 ГК України господарськими санкціями, визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, як відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно-господарські та адміністративно-господарські санкції.

Статтею 224 ГК України, яка кореспондується із статтею 623 ЦК України передбачено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками, згідно з частиною другою статті 224 ГК України, розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, доходи, які могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

На кредитора покладено обов"язок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобов"язання, прямого причинного зв"язку між порушенням зобов"язанням і завданими збитками і їх розмір, на боржника відсутність вини (ст. ст. 614, 623 ЦК України).

Право на відшкодування завданих збитків виникає при наявності складу цивільного правопорушення: порушення цивільного права чи інтересу; завдання збитків, причинного звязку між порушенням права та збитками, наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов"язана зі збитками.

Встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Питання про наявність або відсутність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

При відшкодуванні збитків застосовуються загальні умови відшкодування шкоди визначені ст. 1166 ЦК України, які передбачають, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1). Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2).

Отже, відповідальність за порушення зобов"язання у вигляді відшкодування збитків настає за наявності таких умов: протиправної дії чи бездіяльності особи; заподіяння збитків в результаті такої дії чи бездіяльності особи; причинного зв"язку між протиправною дією чи бездіяльністю особи та заподіяними збитками; вини боржника.

Як свідчать матеріали цієї господарської справи, відповідач не уклав договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Городенка, що свідчить про його бездіяльність у вчиненні передбачених законодавством (ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності) обов`язкових дій щодо такого звернення та укладення договору.

Таким чином, неправомірна бездіяльність відповідача щодо його обов`язку взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, який кореспондується зі зверненням відповідача у передбачені законодавцем строки до позивача із заявою про укладення такого договору, є протиправною формою поведінки, внаслідок якої Городенківська міськрада була позбавлена права отримати на розвиток інфраструктури населеного пункту відповідну суму коштів, яка охоплюється визначенням упущеної вигоди.

При цьому наслідки у виді упущеної вигоди перебувають у безпосередньому причинному зв`язку із наведеною неправомірною бездіяльністю відповідача.

Відповідач не взяв участі у створенні та розвитку інфраструктури міста Городенка і не перерахував до місцевого бюджету міста Запоріжжя кошти пайової участі.

Внаслідок невиконання відповідачем встановленого статтею 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» обов`язку щодо участі у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, територіальній громаді м. Запоріжжя завдано збитки в розмірі не отриманих коштів пайової участі.

Обов`язок замовника будівництва взяти участь у створенні та розвитку інфраструктури населеного пункту є обов`язковими в силу закону.

Судом встановлено, що ППА "Вільхівці" є замовником будівництва обєкту в розумінні імперативних норм Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності».

Законом України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 № 3038-VI та Порядком № 77 встановлено, що саме на замовника покладено обов`язок укладення договору про пайову участь і сплати відповідних коштів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка, зокрема, передбачає будівництво об`єктів.

Згідно з положеннями статті 10 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та статей 4, 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» до будівництва об`єкта архітектури належить нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт.

Імперативна норма статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зобов`язує взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту Замовник, який має намір щодо забудови.

3 огляду на зазначене, реконструкція об`єкта є будівництвом об`єкта.

ППА "Вільхівці" є юридичною особою, яка мала намір та здійснила реконструкцію об"єкта. Таким чином, відповідач є замовником будівництва, на якого поширюються вимоги статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідач зобов`язаний, як замовник будівництва, взяти участь у створенні та розвитку інфраструктури міста шляхом перерахування коштів пайової участі.

З огляду на зазначене, не укладення відповідачем договору про пайову участь є наслідком його протиправної поведінки та ухиленням від виконання приписів імперативної норми статті 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Як зазначалося вище, згідно п. 5.4. Порядку розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Городенка становить 1% загальної кошторисної вартості будівництва об"єкта.

Таким чином, збитки у вигляді упущеної вигоди, завдані територіальній громаді міста Городенка дорівнюють величині пайової участі, яка мала бути сплачена відповідачем відповідно до вимог містобудівного законодавства України, розрахована в Порядку, а саме 1% кошторисної вартості об`єкта будівництва.

Згідно з пунктом 20 декларації про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Івано-Франківській області від 20.01.2017 за № ІФ 93 становить 122 129 484,00грн.

Відповідно до розрахунку величина збитків за неприйняття пайової участі у розвитку інфраструктури міста Городенка становить: 1 221 294,84грн.

Щодо заперечень відповідача щодо представництва інтересів Городенківської міської ради прокуратурою, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За змістом частин 3, 4 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

Отже, представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень.

Разом із тим із наведених положень процесуального законодавства вбачається, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює, або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Як вбачається із позовної заяви, звертаючись до суду, прокурор в обґрунтування підстав представництва інтересів держави в особі Городенківської міської ради зазначав про те, що Городенківською міською радою на адресу директора ПП А «Вільхівці» Приймака І.В. направлено лист № 162 від 13.03.2018 з вимогою з`явитися до позивача з представленням копій всіх необхідних документів, для укладення договору та сплатити пайову участь у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Городенка, яке 14.03.2018 наручно вручено представнику ППА «Вільхівці». повторно, а аналогічний лист за №584 Городенківською міською радою скеровувався на адресу ППА "Вільхівці" 01.11.2018, що підтверджується фіскальним чеком від 01.11.2018. Вказані листи Городенківської міської ради відповідачем були залишені відповідачем без відповіді та без задоволення.

Таким чином, звертаючись до суду із цим позовом, прокурор відповідно до вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" та статті 53 ГПК України обґрунтував наявність у нього підстав для представництва інтересів держави у суді, визначив, у чому саме полягає порушення інтересів держави та правильно визначив орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. При цьому прокурором зазначено, що Городенківською міською радою самостійно заходи щодо усунення порушень інтересів держави у судовому порядку не вживалися.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як на обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф. В. проти Франції").

Водночас є категорія справ, де ЄСПЛ зазначив, що підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" ЄСПЛ у рішенні висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Між тим ЄСПЛ уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо, суд вирішує, наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення ЄСПЛ суд застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, враховуючи нездійснення позивачем упродовж тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, незвернення до суду із відповідним позовом протягом тривалого часу після звернень до відповідача, суд приходить до висновку, що у даному випадку прокурором обґрунтовано наявність підстав для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Городенківської міської ради.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч. ч. 1,2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог. Заперечення відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, вимогам діючого законодавства та спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача збитків в сумі 1221294,8грн., правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 1291 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.22, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 73-79, 86, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

1. Стягнути з приватного підприємства агрофірми «Вільхівці» (вул. Богдана Хмельницького, 40 с.Вільхівці, Городенківського району Івано-Франківська області 78113, ідентифікаційний код 22169900) на користь Городенківської міської ради Івано-Франківської області (р/р 9122, одержувач: місцевий бюджет м.Городенка, МФО 899998, код платежу 37885629,) упущену вигоду, спричинену неукладанням договору про пайовий внесок забудовників об`єктів у розвиток і створення інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Городенка у сумі 1 221 294,84 грн.

2. Стягнути з приватного підприємства агрофірми «Вільхівці» (вул. Богдана Хмельницького, 40 с.Вільхівці, Городенківського району Івано-Франківська області 78113, ідентифікаційний код 22169900) 18319,42грн. судового збору на рахунок прокуратури Івано-Франківської області - р/р 3924 Державна казначейська служба України м. Київ МФО 820172, .

3. Видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.06.2019

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.