ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/16697/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Пількова К.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження

касаційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - Товариство)

на ухвалу господарського суду міста Києва від 12.12.2018

(суддя Привалов А.І.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019

(головуючий суддя - Хрипун О.О., судді Чорногуз М.Г. і Агрикова О.В.)

за заявою приватного акціонерного товариства "Видобувна компанія "Укрнафтобуріння" (далі - Компанія)

про забезпечення позову, поданою до пред`явлення позову,

у справі № 910/16697/18,

ВСТАНОВИВ:

Компанія звернулася до господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову в порядку статті 138 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

У відповідній заяві Компанія просила суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:

1) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу природного газу (далі - ПГ) у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування природного газу заявника у листопаді 2018 року, надання ПГ позивачу в рамках послуги комерційного балансування для покриття неврегульованого небалансу за результатами надання транспортних послуг ПГ заявника у листопаді 2018 року;

2) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року, здійснювати комерційне балансування з метою врегулювання небалансу ПГ заявника за результатами надання транспортних послуг ПГ заявника у листопаді 2018 року, передбачене Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493;

3) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ заявника у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року, здійснювати дії по зверненню стягнення на гарантійне забезпечення, видане акціонерним банком "Південний" ();

4) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ заявника у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року, виставляти заявнику рахунки для оплати послуг комерційного балансування за результатами надання транспортних послуг ПГ заявника у листопаді 2018 року;

5) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ заявника у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ позивача у листопаді 2018 року, відмовляти у прийнятті та виконанні від заявника номінацій на поточний та наступні газові періоди та повідомляти операторів суміжних систем про неможливість прийняття номінацій від заявника на поточний та наступні газові періоди;

6) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ заявника у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року, припиняти рух ПГ заявника в підземних сховищах газу, а саме відмовляти у наданні послуг зберігання ПГ (закачування, відбір, підняття);

7) заборони акціонерному банку "Південний" () до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ заявника у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року, здійснювати дії щодо списання грошових коштів на вимогу відповідача за виданими гарантіями в рахунок оплати послуг відповідача комерційного балансування за результатами надання транспортних послуг ПГ заявника у листопаді 2018 року;

8) зобов`язання відповідача (Товариства, ) в разі здійснення врегулювання небалансу ПГ у способи, передбачені Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493, в тому числі шляхом комерційного балансування за результатами надання транспортних послуг ПГ заявника у листопаді 2018 року, до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ заявника у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ позивача у листопаді 2018 року, поновити порушені майнові права заявника та привести їх до стану, що існував до моменту здійснення такого балансування (врегулювання небалансу), а також усунути всі наслідки таких дій.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.12.2018:

1. Заяву Компанії задоволено частково.

2. Вжито заходів забезпечення позову шляхом:

1) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року, надання ПГ позивачу в рамках послуги комерційного балансування для покриття неврегульованого небалансу за результатами надання транспортних послуг ПГ заявника у листопаді 2018 року;

2) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року, здійснювати балансування з метою врегулювання небалансу ПГ заявника за результатами надання транспортних послуг ПГ заявника у листопаді 2018 року, передбачене Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493;

3) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ заявника у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року, здійснювати дії по зверненню стягнення на гарантійне забезпечення, видане акціонерним банком "Південний" ();

4) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ заявника у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ позивача у листопаді 2018 року, відмовляти у прийнятті та виконанні від заявника номінацій на поточний та наступні газові періоди та повідомляти операторів суміжних систем про неможливість прийняття номінацій від заявника на поточний та наступні газові періоди;

5) заборони відповідачу (Товариству, ) до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ заявника у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року, припиняти рух ПГ заявника в підземних сховищах газу, а саме відмовляти у наданні послуг зберігання ПГ (закачування, відбір, підняття);

6) заборони акціонерному банку "Південний" () до врегулювання спору щодо визначення обсягу небалансу ПГ заявника у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року, здійснювати дії щодо списання грошових коштів на вимогу відповідача за виданими гарантіями в рахунок оплати послуг відповідача комерційного балансування за результатами надання транспортних послуг ПГ заявника у листопаді 2018 року.

3. Стягувачем визначено Компанію, а боржником - Товариство.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 згадану ухвалу залишено без змін, апеляційну скаргу Товариства - без задоволення.

У касаційній скарзі до Верховного Суду Товариство, зазначаючи про прийняття згаданих ухвали і постанови з порушенням норм процесуального права, просить відповідні судові рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви Компанії про забезпечення позову відмовити, а витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покласти на Компанію.

Так, за доводами скаржника, оскаржувані судові рішення прийняті з порушенням норм процесуального права, а саме статей 136, 137, 236 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу Компанія заперечує проти доводів скаржника, зазначаючи про законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень та про те, що скарга є безпідставною, не містить належних і достатніх доводів та спростувань, та просить: вирішити питання щодо розгляду касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи; касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу і постанову - без змін.

Касаційний господарський суд не вбачає підстав для розгляду даної касаційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, оскільки відповідно до частини п`ятої статті 301 ГПК України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанцій (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи із того, що постанова Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 була прийнята за наслідками перегляду ухвали господарського суду міста Києва від 12.12.2018 про забезпечення позову, і зазначена ухвала не є такою, якою закінчено розгляд справи, касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства відкрито ухвалою суду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Питання про розгляд справи в порядку письмового провадження чи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи залежить не від волевиявлення осіб, які беруть участь у справі, а від конкретних обставин справи.

Оскільки таких обставин для розгляду касаційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи Верховним Судом встановлено не було, дана справа підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомленням (викликом) учасників справи.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для її часткового задоволення з урахуванням такого.

Судами у прийнятті оскаржуваних ухвали та постанови з`ясовано й зазначено, зокрема, що:

- невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони Товариству вчиняти певні дії до врегулювання спору між сторонами щодо визначення обсягу небалансу ПГ у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року може в подальшому істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду - за умови задоволення позову Компанії, а також може завдати значної майнової шкоди;

- без вжиття зазначених заходів Товариство, виходячи з положень Кодексу газотранспортної системи (затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 № 2493) щодо відповідальності всіх суб`єктів ринку ПГ за дотримання правил балансування, має можливість вчинити перелічені в ухвалі місцевого господарського суду дії, внаслідок яких вирішення спору між сторонами щодо визначення обсягу небалансу ПГ у листопаді 2018 року за результатами надання послуг транспортування ПГ заявника у листопаді 2018 року буде суттєво ускладено. Надання Товариством послуг з балансування до вирішення спору, на переконання суду, спроможне унеможливити ефективний захист або поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів Компанії, за захистом яких вона планувала звернутися до суду.

Причиною подання касаційної скарги у справі стала незгода Товариства із вжиттям господарським судом заходів забезпечення позову за заявою Компанії.

Відповідно до положень ГПК України:

- господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (стаття 136);

- позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 7) передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (частини перша і третя статті 137);

- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (стаття 236).

Як вбачається зі змісту наведеної частини другої статті 136 ГПК України, забезпечення позову неодмінно пов`язується з такими обставинами, як можливість ускладнення або цілковите унеможливлення виконання судового рішення або поновлення тих прав (інтересів), за захистом яких особа, зокрема, має намір звернутися до суду.

Водночас зі змісту оскаржуваних судових рішень випливає, що вони мотивовані таким:

1) невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду. При цьому судами не зазначено жодної обставини і не наведено жодного доказу на підтвердження такого висновку, тобто він має характер необґрунтованого припущення, яке не може бути покладено в основу судового рішення;

2) невжиття відповідних заходів може завдати значної майнової шкоди заявникові. Проте припис частини другої статті 136 ГПК України не передбачає подібної підстави вжиття заходів забезпечення позову, не кажучи вже про невизначеність такого поняття, як "значна" шкода і того, в чому полягає її відмінність від незначної;

3) без вжиття заходів забезпечення позову Товариство має можливість вчинити дії, внаслідок яких вирішення спору буде суттєво ускладнено. Однак та ж таки частина друга статті 136 ГПК України не встановлює й такої підстави вжиття зазначених заходів, як "ускладнення спору", хай навіть і "суттєво";

4) надання певних послуг з балансування до вирішення спору, "на переконання суду", спроможне призвести до наслідків, вказаних у статті 136 ГПК України. Проте знову ж таки в оскаржуваних судових рішеннях відсутні як обставини, так і будь-які докази, котрі були б підґрунтям такого переконання суду.

До того ж суд першої інстанції, задовольнивши відповідну заяву Компанії частково щодо 6 пунктів з 8, які наведені в цій заяві, нічого не зазначив у резолютивній частині своєї ухвали стосовно інших 2 пунктів тієї ж заяви; суд апеляційної інстанції на це також уваги не звернув.

Таким чином, оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням вимог статті 236 ГПК України щодо законності та обґрунтованості судових рішень. Водночас суд касаційної інстанції згідно з частиною другою статті 300 названого Кодексу не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Тому, беручи до уваги недослідження попередніми судовими інстанціями доказів у справі, Касаційний господарський суд дійшов висновку про необхідність скасування цих судових рішень та передачі справи, як це передбачено статтею 310 ГПК України, на новий розгляд до суду першої інстанції.

У такому розгляді суду необхідно врахувати викладене, встановити обставини та оцінити докази, зазначені в цій постанові, дати належну правову оцінку доводам сторін і розглянути відповідне процесуальне питання у відповідності до закону. За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу акціонерного товариства "Укртрансгаз" задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 12.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 у справі № 910/16697/18 скасувати.

3. Справу № 910/16697/18 передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков