СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. Справа № 905/2366/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Мартюхіна Н.О., суддя Фоміна В.О.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м.Дніпро, (вх. №1195 Д/2-5) на рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2019р. у справі №905/2366/18 (суддя Курило Г.Є., ухвалене в м.Харків, час ухвалення судового рішення - не зазначено, дата складення повного тексту - 19.03.2019р.)

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпро,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська", Донецька область, м. Селидове,

про стягнення штрафу у розмірі 28470,00грн.,

ВСТАНОВИЛА:

17.12.2018р. Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська" про стягнення штрафу у розмірі 28470,00грн., посилаючись на невірне зазначення відповідачем в накладній №51067619 від 05.08.2018р. масу вантажу в вагоні №61079455.

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.03.2019р. у справі №905/2366/18 відмовлено повністю в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська" про стягнення штрафу у розмірі 28470,00грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у перевізному документі в порядку пункту 118 Статуту залізниць України, господарський суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не підтверджено належними та допустимими доказами щодо зазначення відповідачем у накладній помилкової маси вугілля кам`яного, яке перевозилось залізницею у спірному вагоні №61079455, а комерційний акт від 09.08.2018р. №476906/1016 не прийняв до уваги як доказ у справі з огляду на його складення працівниками залізниці без дотримання вимог пункту 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що з метою засвідчення обставин невідповідності маси вантажу, зазначеної у накладній, його фактичній масі, комерційний акт має бути в обов`язковому порядку підписаний трьома особами, посади яких чітко передбачені Правилами складання актів, при цьому, залучення інших осіб для підписання комерційного акту не виключає вимоги до його оформлення за обов`язковими підписами трьох осіб від імені залізниці відповідно до приписів пункту 10 цих Правил.

Проте, наданий позивачем на підтвердження невідповідності маси вантажу у вагоні №61079455 комерційний акт від 09.08.2018р. №476906/1016 не містить обов`язкового підпису начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), а тому не є належним доказом наявності підстав для застосування до відповідача матеріальної відповідальності у вигляді штрафу в порядку пункту 118 Статуту залізниць України.

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2019р. у справі №905/2366/18 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Також, апелянт просить долучити до матеріалів справи як доказ та розглянути під час судового розгляду додані до апеляційної скарги документи (матеріали), а саме: наказ начальника структурного підрозділу "Запорізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" від 29.12.2017р. №96; наказ про призначення в.о. начальника станції Енергодар ОСОБА_8 від 13.07.2018р. №399/ОС, довідку про те, що посади начальника вантажного району (завідувач вантажного району, складу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) в штатному розписі станції Енергодар не передбачені №ДН-3-12/150 від 25.03.2019р.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення господарський суд першої інстанції не мав процесуальних повноважень відхиляти комерційний акт як неналежний доказ, оскільки питання про наявність недоліків в комерційному акті відповідачем не заявлялось.

Апелянт посилається на те, що ним було визначено коло осіб працівників залізниці, яких згідно наказу начальника структурного підрозділу "Запорізька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії "Придніпровська залізниця" від 29.12.2017р. №96 уповноважено на підписання від імені залізниці комерційних актів та також робочими інструкціями прийомоздавальників вантажу та багажу станції Енергодар ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , (які долучені до матеріалів справи) передбачений обов`язок цих працівників приймати участь у контрольному переважуванні вантажів згідно вимог статті 52 Статуту залізниць України, у комісійній видачі вантажу.

Апелянт зазначає, що саме ці працівники й приймали участь у зважуванні спірного вагону представником вантажоодержувача, відповідно до повноважень передбачених інструкціями та уповноважених відповідно до вищезазначеного наказу. Проте, наказ начальника структурного підрозділу "Запорізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" від 29.12.2017 року №96 не долучався до матеріалів справи в суді першої інстанції, оскільки вказаний документ від позивача не витребовувався.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.04.2019р. залишено без руху апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2019р. у справі №905/2366/18, в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом до апеляційної скарги не було додано доказів направлення копії апеляційної скарги відповідачу.

03.05.2019р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: докази на підтвердження направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів відповідачу (вх.№4420).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 08.05.2019р., у зв`язку із відпусткою головуючого судді Тарасової І.В. та судді Білоусової Я.О., для розгляду справи №905/2366/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Геза Т.Д., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2019 у справі №905/2366/18; встановити відповідачу у справі строк до 23.05.2019р. для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання.

24.05.2019р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№5144), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2019 у справі №905/2366/18 залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.05.2019р. постановлено розпочати розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" на рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2019р. у справі №905/2366/18 з 29.05.2019р. без повідомлення учасників справи, зважаючи на положення частини 10 статті 270 цього Кодексу, оскільки ціна позову в зазначеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, вказана апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи, зважаючи на приписи частини 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2019р., у зв`язку із відпусткою судді Гези Т.Д., для розгляду справи №905/2361/18 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Фоміна В.О., суддя Мартюхіна Н.О.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вірно встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 05.08.2018р. за залізничною накладною №51067619 (т.1 а.с.13) Товариством з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська" (надалі - вантажовідправник) зі станції відправлення Новогродівка Донецької залізниці було відвантажено на станцію Енергодар Придніпровської залізниці на адресу Акціонерного товариства "ДТЕК "Запорізька ТЕС" (надалі - вантажоодержувач) вугілля кам`яне у вагоні №61079455 в кількості 65100кг. Масу вантажу визначено відправником на вагонних вагах (150т), заводський номер 706.

У пункті 20 накладної №51067619 від 05.08.2018р. також зазначено найменування вантажу - вугілля кам`яне, не зазначене в алфавіті, вантаж маркований поперечними борознами по всій довжині вагону, нанесеними катком.

Під час прибуття вагону на станцію призначення Енергодар Придніпровської залізниці, 08.08.2018р. за заявкою вантажоодержувача (а.с.25) на підставі статті 52 Статуту залізниць України (прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом) була здійснена перевірка маси вантажу, про що також було зазначено в акті загальної форми №1109 від 08.08.2018р. (а.с.24), та направлено вагон на перевантаження.

Так, після переважування вагону №61079455 на 100-тонних тензометричних вагах вантажоодержувача, повірених згідно паспорту 22.06.2018р. (технічний паспорт (т.1 а.с.15-17), встановлено, що:

- у вагоні №61079455 вага брутто 87050кг, вага тари (з брусу) 23600кг, нетто 63450кг, що менше даних, зазначених в залізничній накладній на 1650кг;

Проведення переважування вагону №61079455 також вбачається з наявної в матеріалах справи Книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах (а.с.а.с.26-27).

Вищевказаний факт нестачі вантажу у вагоні №61079455 було відображено в комерційному акті №476906/1016 від 09.08.2018р. (т.1 а.с.14), підписаному в.о. начальником станції - ОСОБА_8, прийомоздавальником станції - Чикішевою О.Ю. (робоча інструкція №21/ДС від 19.12.2017р. т.1 а.с.21-22), прийомоздавальником ОСОБА_4 (робоча інструкція №15/ДС від 26.02.2016р. т.1 а.с.19-20), а з боку одержувача - Скок М .В. (прийомоздавальником Запорізької ТЕС (довіреність №274 від 26.12.2017р. (т.1 а.с.23).

Підпис начальника вантажного району (завідувача вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) в комерційному акті відсутній.

Посилаючись на вказані вище обставини щодо неправильного зазначення в накладних маси вантажу та на приписи статей 118, 122, 129 Статуту залізниць України, 17.12.2018р. Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Селидівська" про стягнення штрафу у розмірі 28470,00грн., посилаючись на невірне зазначення відповідачем в накладній №51067619 від 05.08.2018р. масу вантажу в вагоні №61079455.

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.03.2019р. у справі №905/2366/18 відмовлено в задоволенні позову повністю, з підстав викладених вище (т.1 а.с.91-94).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що статтею 908 Цивільного кодексу України визначено, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

За договором перевезення перевізник зобов`язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язаний сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частини 1 та 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюється транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Аналогічні приписи містяться у статті 909 Цивільного кодексу України.

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем; накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача; накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Таким чином, наявна у справі залізнична накладна №41594110 свідчить про укладення між позивачем (перевізником) і відповідачем (вантажовідправник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача.

Відповідно до статті 37 Статуту залізниць України, яка кореспондується з пунктом 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Загальна маса вантажу визначається шляхом зважування на вагах або підрахуванням маси на вантажних місцях за трафаретом чи стандартом. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Згідно з статтею 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій. Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Під час перевезення масових вантажів у випадках, передбачених Правилами, допускається оформлення однієї накладної (комплекту перевізних документів) на перевезення цілого маршруту або групи вагонів чи комплекту контейнерів.

Відповідно до пункту 2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

У додатку 3 до Правил оформлення перевізних документів встановлено, що графа "маса вантажу, визначена відправником" заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом); у графі "спосіб визначення маси" зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/ відправником); у графі "ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)" зазначається: відправником або залізницею; у графі "правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Відповідно до пункту 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно з статтею 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Крім того, даною статтею передбачено право залізниці перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України передбачено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України, що кореспондується з пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644, обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини, або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, у розумінні частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Як було зазначено вище, на виконання вищезазначених вимог Статуту залізниць України, на підтвердження невідповідності маси вантажу у вагоні №61079455, залізницею було складено акт загальної форми №1109 від 08.08.2018р., на підставі якого, в свою чергу, позивачем було складено комерційний акт №476906/1016 від 09.08.2018р.

Порядок складання комерційних актів визначено Правилами складання актів, які затверджено наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Так, пунктом 10 цих Правил встановлено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, в пункті 10 Правил передбачено перелік осіб-працівників залізниці, які мають право підписувати комерційні акти в силу їх посадового становища (начальник станції (його заступник) та начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи)), а також працівники залежно від обставин їх особистої участі у перевірці вантажу, який прибув на станцію залізниці. Лише за сукупності трьох підписів зазначених працівників залізниці комерційний акт буде вважатися таким, що складений згідно з вимогами пункту 10 Правил складання актів.

З огляду на вищевикладене, господарським судом правильно зазначено, що з метою засвідчення обставин невідповідності маси вантажу, вказаної у накладній, фактичній масі, комерційний акт має бути в обов`язковому порядку підписаний трьома особами, посади яких чітко передбачені Правилами складання актів. Залучення інших осіб для підписання комерційного акту не є обов`язком, проте не може замінити наявність обов`язкових підписів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 23.11.2018р. у справі №916/2450/17.

Крім того, наказом Міністерства транспорту України від 20.05.2016р.№ 181 затверджено Довідник кваліфікаційних характеристик професій працівників, Випуск 66 „Залізничний транспорт і метрополітен.

Згідно Довідника професій на залізничному транспорті керівниками є: завідувач контейнерного майданчика (начальник майданчика), начальник району вантажного, начальник станції залізничної тощо.

Згідно Довідника професій на залізничному транспорті начальник станції залізничної, зокрема, розслідує випадки порушень нормальної роботи станції, Правил технічної експлуатації залізниць, розробляє заходи щодо запобігання їм. Контролює виконання вантажовідправниками і вантажоодержувачами правил перевезень, технічних умов навантаження і кріплення вантажів, вживає заходів до забезпечення схоронності і утримання в справному стані станційних споруд, пристроїв та обладнання, розвитку, реконструкції та технічного переоснащення станції; забезпечує впровадження нової техніки, технології і передового досвіду. Сприяє підвищенню кваліфікації і технічного рівня персоналу станції. Контролює своєчасне складання і подання звітності встановленого зразка.

Згідно Довідника професій на залізничному транспорті начальник району вантажного, зокрема, бере участь у комісійній перевірці кількості та стану вантажу (багажу), складає письмові рапорти на оформлення комерційних актів, бере участь у підписанні оформлених актів.

Згідно Довідника агент комерційний приймає та оформлює через автоматизовані системи вантажні перевізні документи на приймання, прибуття, відправлення та видачу вантажів. Веде станційну комерційну звітність. Бере участь у розслідуванні випадків несхоронних перевезень за оперативними повідомленнями та комерційними актами. Проводить зважування вантажів на станційних вагонних вагах. Веде звітність щодо проведених операцій з вантажем.

Таким чином, з урахуванням змісту пункту 10 Правил та Довідника професій на залізничному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 20.05.2016р. № 181, комерційний акт від імені залізниці обов`язково має бути підписаний двома особами, що обіймають керівні посади, та працівником станції, який особисто здійснював перевірку.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд першої інстанції встановив, що факт невірного зазначення маси вантажу, відправленого відповідачем у вагоні №61079455, зафіксовано позивачем в акті загальної форми №1109 від 08.08.2018р., який від позивача було підписано робітниками станції ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , а також в комерційному акті, який від позивача було підписано в.о. начальника станції - ОСОБА_8, та прийомоздавальниками станції - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Проте, в порушення вимог пункту 10 Правил, вказаний комерційний акт не містить підпису начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи).

Відхиляючи зазначені акти як належні та допустимі докази у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що їх оформлено з порушенням вимог пункту 10 Правил складання актів, за відсутності обов`язкового підпису начальника вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи), так як підписання комерційного акта іншими працівниками залізниці замість зазначеної посадової особи не допускається.

Колегія суддів вважає обґрунтованим застосування господарським судом першої інстанції приписів пункту 10 Правил складання актів на виконання статті 129 Статуту залізниць України та зазначає про імперативність визначеного пунктом 10 цих Правил суб`єктного складу працівників залізниці, які є уповноваженими особами на підписання комерційних актів, однак, зазначена норма не виключає можливості залучення до складення комерційного акта й інших працівників залізниці, поряд з особами, підписи яких є обов`язковим реквізитами комерційного акта.

Такої ж правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 01.06.2018р. у справі №910/3930/17 та від 18.06.2018р. у справі №910/11397/17.

З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що комерційний акт №476906/1016 від 09.08.2018р. було складено з порушенням вимог Правил складання актів, у зв`язку із чим, вказаний комерційний акт не може бути прийнятий судом в якості належного доказу на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу, та відповідно не може бути підставою для нарахування штрафних санкцій за невірно зазначену масу вантажу у вагоні №61079455.

Крім того, у відповідності з частини 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Колегія суддів вважає, що докази були подані позивачем лише на стадії апеляційного провадження, а тому судом першої інстанції не могли досліджуватись, як наслідок, у позивача не могло виникнути права на подання відповідного клопотання, оскільки цих доказів під час розгляду справи судом першої інстанції у матеріалах справи не містилось. Заперечення сторони, у даному випадку позивача, щодо належності відповідних доказів можуть мати місце за їх фізичної наявності у матеріалах справи, а не можливості їх ймовірного існування. Позивач не подавав нового доказу, тому у нього був відсутній обов`язок подання клопотання про поновлення судом строку на подання стороною нових доказів у справі на стадії апеляційного перегляду спору.

З огляду на дату складання наказу начальника структурного підрозділу "Запорізька дирекція залізничних перевезень" №96 від 29.12.2017р., колегія суддів вважає, що у апелянта (позивача) була можливість та обов`язок надати зазначений наказ під час розгляду у суді першої інстанції.

Отже, наказ начальника структурного підрозділу "Запорізька дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" від 29.12.2017р. №96, який було додано апелянтом до апеляційної скарги, не приймається судом як належний доказ у справі, оскільки зазначений документ не були предметом розгляду господарського суду першої інстанції.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2019р. у справі №905/2366/18 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Київ, в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 19.03.2019р. у справі №905/2366/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 20 червня 2019р.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя В.О. Фоміна