РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2019Справа № 910/5110/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна фірма "МЖКБУД"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрія Кепітал"

про стягнення 122 850, 94 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна фірма "МЖКБУД" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрія Кепітал" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 122 850, 94 грн., з яких: 113 000,00 грн. - основного боргу, 1 834, 61 грн. - 3 % річних та 8 016, 33 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 07/05-18Б про виконання робіт від 07.05.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обгрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.04.2019 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 02156, м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, буд. 3, офіс 3.

З матеріалів справи вбачається, що до суду повернуто рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення представнику відповідача 07.05.2019 ухвали Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

07.05.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрія Кепітал" (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна фірма "МЖКБУД" (далі - підрядник) укладено договір № 07/05-18Б про виконання робіт, умовами якого передбачено, що підрядник протягом дії цього договору зобов`язується власними транспортними засобами, машинами та механізмами виконувати на об`єктах замовника роботи та/або послуги (далі - роботи), перелік яких визначається у відповідних додатках до договору (протокол узгодження вартості виконаних робіт, які є невід`ємними частинами договору), а замовник зобов`язується приймати та оплачувати виконані підрядником роботи у строки та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 2.1. договору, вартість виконання робіт визначається у відповідних додатках до договору (невід`ємна частина договору) на кожну машину (механізм), транспортний засіб тощо.

Згідно п. 3.1. договору, замовник зобов`язаний своєчасно оплачувати виконані підрядником роботи у строки, передбачені договором.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що приймання-передача виконаних робіт здійснюється щомісячно, в строк з 5 по 10 число наступного за звітним місяцем, та оформляється сторонами шляхом підписання актів прийому-передачі виконаних робіт. Замовник зобов`язаний підписати акти прийому-передачі виконаних робіт або надати зауваження протягом 2-х календарних днів з дати пред`явлення підрядником актів прийому-передачі виконаних робіт.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 07.05.2019 року (п. 9.2. договору).

Протоколом узгодження вартості виконання робіт від 07.05.2018, що є додатком № 1 до договору, сторони погодили вартість виконання робіт, що надаються за договором № 07/05-18Б від 07.05.2018, а саме: Найменування робіт - розвантажувальні та навантажувальні роботи. Демонтажні та монтажні роботи. Перевезення вантажів; вид будівельного механізму (техніки) та/або автотранспортного засобу - автомобіль з краном маніпулятором марки МАN, модель 23414, держ. номер НОМЕР_1, місячна вартість виконаних робіт, в т.ч. ПДВ - 50 128, 00 грн., умови оплати - щомісячне авансування виконання робіт (пункт 3.8. договору) у розмірі 100 % місячної вартості робіт.

Протоколом узгодження вартості виконання робіт від 07.05.2018, що є додатком № 2 до договору, сторони погодили вартість виконання робіт, що надаються за договором № 07/05-18Б від 07.05.2018, а саме: вид будівельного механізму (техніки) та/або автотранспортного засобу - 1) станція компресорна (пересувна) ПКС-3,5 А, місячна вартість виконаних робіт, в т.ч. ПДВ - 20 000, 00 грн., умови оплати - щомісячне авансування виконання робіт (пункт 3.8. договору) у розмірі 100 % місячної вартості робіт (20 000, 00 грн.); 2) станція компресорна (пересувна) ПКС-5,25 А, місячна вартість виконаних робіт, в т.ч. ПДВ - 20 000, 00 грн., умови оплати - щомісячне авансування виконання робіт (пункт 3.8. договору) у розмірі 100 % місячної вартості робіт (20 000, 00 грн.).

Протоколом узгодження вартості виконання робіт від 13.06.2018, що є додатком № 4 до договору, сторони погодили вартість виконання робіт, що надаються за договором № 07/05-18Б від 07.05.2018, а саме: Найменування робіт - монтаж, вантажно-розвантажувальні роботи; вид будівельного механізму (техніки) та/або автотранспортного засобу - автокран Ивановець, рік випуску 2007. Реєстраційний № НОМЕР_2 - НОМЕР_3, шасси - КамаЗ-53215, НОМЕР_4 НОМЕР_5. Об`єм двигуна - 10850 куб.см, місячна вартість виконаних робіт, в т.ч. ПДВ - 50 000, 00 грн., умови оплати - щомісячне авансування виконання робіт у розмірі 50 000, 00 грн. Щомісячний розрахунок на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт. При проведенні розрахунків враховується сума передплати (авансу).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем були виконані роботи згідно договору на загальну суму 238 000, 00 грн., а відповідачем прийняті виконані роботи, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 292 від 27.06.2018 на суму 20 000, 00 грн., № 293 від 27.06.2018 на суму 20 000, 00 грн., № 350 від 31.07.2018 на суму 35 000, 00 грн., № 351 від 31.07.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 408 від 31.08.2018 на суму 30 000, 00 грн., № 409 від 31.08.2018 на суму 30 000, 00 грн., № 496 від 30.09.2018 на суму 43 000, 00 грн., № 592 від 30.11.2018 на суму 10 000, 00 грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств (копії у матеріалах справи).

Однак, відповідач за виконані роботи розрахувався частково у розмірі 125 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3429 від 04.07.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 3478 від 10.07.2018 на суму 30 000, 00 грн., № 3702 від 22.08.2018 на суму 20 000, 00 грн., та № 3719 від 29.08.2018 на суму 25 000, 00 грн, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрія Кепітал" утворилась заборгованість у сумі 113 000, 00 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія № 21 від 12.02.2019, в якій позивач просив відповідача погасити заборгованість на виконані роботи, шляхом сплати коштів на розрахунковий рахунок позивача, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 13.02.2019.

Відповідач на зазначену вище претензію відповіді не надав, заборгованість не погасив.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує зобов`язання щодо оплати виконаних підрядних робіт, зокрема погашення заборгованості у розмірі 113 000, 00 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 834, 61 грн. - 3 % річних за період з 06.09.2018 по 10.04.2019 та 8 016, 33 грн. - інфляційних втрат за період з 06.09.2018 по 10.04.2019.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 07/05-18Б від 07.05.2018, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором підряду.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачем були виконані роботи згідно договору на загальну суму 238 000, 00 грн., а відповідачем прийняті виконані роботи, що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 292 від 27.06.2018 на суму 20 000, 00 грн., № 293 від 27.06.2018 на суму 20 000, 00 грн., № 350 від 31.07.2018 на суму 35 000, 00 грн., № 351 від 31.07.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 408 від 31.08.2018 на суму 30 000, 00 грн., № 409 від 31.08.2018 на суму 30 000, 00 грн., № 496 від 30.09.2018 на суму 43 000, 00 грн., № 592 від 30.11.2018 на суму 10 000, 00 грн., які підписані представниками сторін та скріплені печатками підприємств (копії у матеріалах справи).

За змістом статей 598, 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, зокрема виконанням, проведеним належним чином.

Однак, відповідач за виконані роботи розрахувався частково у розмірі 125 000, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3429 від 04.07.2018 на суму 50 000, 00 грн., № 3478 від 10.07.2018 на суму 30 000, 00 грн., № 3702 від 22.08.2018 на суму 20 000, 00 грн., та № 3719 від 29.08.2018 на суму 25 000, 00 грн, внаслідок чого за Товариством з обмеженою відповідальністю "Олександрія Кепітал" утворилась заборгованість у сумі 113 000, 00 грн.

Суд зазначає, сторонами в укладеному договорі передбачено, що щомісячний розрахунок за виконані роботи здійснюється на підставі актів приймання-передачі виконаних робіт.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, приймаючи до уваги умови договору та приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття виконаних робіт, тож починаючи з 28.06.2018 відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 292 від 27.06.2018 на суму 20 000, 00 грн., № 293 від 27.06.2018 на суму 20 000, 00 грн., починаючи з 01.08.2018 відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 350 від 31.07.2018 на суму 35 000, 00 грн., № 351 від 31.07.2018 на суму 50 000, 00 грн., починаючи з 01.09.2018 відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання за актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 408 від 31.08.2018 на суму 30 000, 00 грн., № 409 від 31.08.2018 на суму 30 000, 00 грн., починаючи з 01.10.2018 відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 496 від 30.09.2018 на суму 43 000, 00 грн. та починаючи з 01.12.2018 відбулося прострочення виконання грошового зобов`язання за актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 592 від 30.11.2018 на суму 10 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду доказів належного виконання свого зобов`язання щодо оплати виконаних робіт, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № 07/05-18Б про виконання робіт від 07.05.2018 і положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 113 000, 00 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 834, 61 грн. - 3 % річних за період з 06.09.2018 по 10.04.2019 та 8 016, 33 грн. - інфляційних втрат за період з 06.09.2018 по 10.04.2019.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" №14 від 17.12.2013 року).

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Судом перевірено правильність наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат і встановлено, що останні відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, проведені з урахуванням моменту виникнення прострочення виконання грошового зобов`язання та за відповідний період прострочення.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання за договором № 07/05-18Б про виконання робіт від 07.05.2018, в силу положень ст. 625 Цивільного кодексу України, підлягають стягненню відповідача 1 834, 61 грн. - 3 % річних за період з 06.09.2018 по 10.04.2019 та 8 016, 33 грн. - інфляційних втрат за період з 06.09.2018 по 10.04.2019.

Тож, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна фірма "МЖКБУД" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна фірма "МЖКБУД" задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Олександрія Кепітал" (02156, м. Київ, вул. Шолом-Алейхема, буд. 3, офіс 3, ідентифікаційний код - 39265954) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна фірма "МЖКБУД" (03150, м. Київ, вул. Антоновича, будинок 103, офіс 43, ідентифікаційний код - 13667585) 113 000 (сто тринадцять тисяч) грн. 00 коп. - заборгованості, 8 016 (вісім тисяч шістнадцять) грн. 33 коп. - інфляційних втрат, 1 834 (одну тисячу вісімсот тридцять чотири) грн. 61 коп. - 3 % річних та 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя С. О. Щербаков