РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.06.2019Справа № 910/4292/19
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Науково-виробничий центр технічної діагностики "Техдіагаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК"

про зобов`язання виконання договору в натурі

Представники сторін: не викликались.

встановив:

До господарського суду міста Києва надійшла позовна заява акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Науково-виробничий центр технічної діагностики "Техдіагаз" акціонерного товариства "Укртрансгаз" до товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" про зобов`язання виконання договору в натурі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між сторонами укладено договір про закупівлю №ТДГ-48/ від 04.06.2018 року.

Проте, починаючи з 22.11.2018 року фактично відбулася відмова позивачу у передачі товару із відповідального зберігання від відповідача на всіх АЗС.

У зв`язку з чим, позивач звернувся в суд з вимогами про:

- зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" виконати в натурі зобов`язання за договором, передбачене пунктом 6.3.4, а саме зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" передати акціонерному товариству "Укртрансгаз" в особі філії "Науково-виробничий центр технічної діагностики "Техдіагаз" (їх довіреній особі) бензин а-92 у кількості 60 000,00 літрів та дизельне пальне у кількості 51 561,3 літрів на АЗС на умовах договору,

- зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" виконати в натурі зобов`язання за договором, передбачене пунктом 6.3.5, а саме зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" відпускати бензин а-92 у кількості 60 000,00 літрів та дизельне пальне у кількості 51 561,3 літрів на АЗС в автотранспортні засоби акціонерному товариству "Укртрансгаз" в особі філії "Науково-виробничий центр технічної діагностики "Техдіагаз" (їх довіреній особі) на його вимогу згідно заявленим видам, маркам палива та його кількості.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.04.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 09.04.2019 року направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №014 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 09.04.2019 року, а саме: 01030, м. Київ, вулиця Ярославів Вал, будинок 5-В.

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва повернута до суду у зв`язку з тим, що відповідач «виїхав».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/4292/19 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

04.06.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" (постачальник) та акціонерним товариством «Укртрансгаз» в особі заступника директора із забезпечення виробництва філії «Науково-виробничий центр технічної діагностики «Техдіагаз» (покупець) укладено договір про закупівлю товару №ТДГ-48/.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується з моменту підписання цього договору по 30.11.2019 року передати у власність покупцеві товари - нафта і дистиляти (бензин та дизельне паливо) код 09130000-9 згідно ДК 021:2015 «ЄЗС», зазначені в специфікації, яка наведена у додатку №1 до цього договору, а покупець - прийняти і оплатити такі товари.

Пунктом 10.1 договору передбачено, що цей договір набирає чинності з дня підписання його сторонами і діє до 30 листопада 2019 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення згідно умов цього договору.

Згідно з п.1.2 договору право власності на товар переходить до покупця з моменту передачі товарів в резервуарах АЗС постачальника на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі.

Постачальник на підтвердження виконання свого зобов`язання, що випливає з даного договору, надає покупцеві на зворотній основі електронні картки на пальне (п.1.3 договору).

Відповідно до п.3.1 договору загальна вартість цього договору становить 2 998 800,00 грн., у тому числі ПДВ.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що найменування (номенклатура, асортимент) товарів та кількості товарів, інші умови, зазначені у специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору.

Відповідно до специфікації (додаток №1 до договору) ціна товару з ПДВ 2 998 800,00 грн. (товар: бензин А-92 кількість: 60 000 л, вартістю 21,30 грн. без ПДВ за 1 літр, дизельне паливо кількість: 60 000 л, вартістю 20,25 грн. без ПДВ за 1 літр).

Пунктом 1.6 договору передбачено, що у випадках передбачених цим договором покупець має право передати визначений ним обсяг товарів на відповідальне зберігання постачальнику, а постачальник зобов`язується зберігати товари, передані його покупцем, і повернути товари покупцю у схоронності.

Згідно з п.4.1 договору, покупець оплачує постачальнику товари протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару.

Оплата товарів здійснюється покупцем на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі товарів згідно виписаних постачальником рахунків, в яких вказуються конкретний асортимент, кількість та ціна товарів. Рахунки на оплату можуть бути передані або надані іншій стороні в оригіналі або у копії факсимільним зв`язком або електронною поштою (із подальшим надсилання оригіналів) (п.4.2 договору).

06.06.2018 року відповідачем позивачу було передано товар на суму 2 998 800,00 грн., що підтверджується підписаними сторона актом №НКН-000878 приймання-передачі товару згідно договору №ТДГ-48/ від 04.06.2018р., від 06.06.2018 року на видатковою накладною №НКН-000878 від 06.06.2018 року на суму 2 998 800,00 грн.

06.06.2018 року між сторонами підписано акт приймання-передачі товару (бензину та дизпалива) на відповідальне зберігання в резервуарах АЗС постачальника згідно договору поставки товару (бензину та дизпалива) від 04.06.2018р. №ТДГ-48/, відповідно до якого покупець (акціонерне товариство «Укртрансгаз» в особі філії «Науково-виробничий центр технічної діагностики «Техдіагаз» передав, а постачальник (товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл НК") прийняв на відповідальне зберігання в резервуарах АЗС постачальника товар (бензин та дизпаливо), отриманий покупцем від постачальника 06 червня 2018р. за видатковою накладною №НКН-000878 та актом приймання-передачі товару згідно договору від 04.06.2018р. №ТДГ-48/ на загальну суму 2 998 800,00 грн.

Позивач здійснив оплату товару, що підтверджується платіжним дорученням №2028 від 09.07.2018 року на суму 2 998 800,00 грн.

15.06.2018 року відповідачем проведена передача електронних карток «Техлйд НК» позивачу, що підтверджується актом приймання-передачі карт.

Згідно з п.5.3 договору відпуск товарів здійснюється на підставі електронних карток/штрих-карток на пальне.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що місце поставки (передачі) товарів: на умовах WORKS «Франко-завод» (АЗС постачальника), ІНКОТЕРМ (офіційні правила торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакція 200 року) на території таких областей: Вінницької, Волинської, Дніпровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернігівської, Чернівецької. Перелік АЗС на яких здійснюється постачала товарів, зазначена в додатку 4 до цього договору.

Згідно п.5.5 договору підтвердженням фактичного одержання покупцем товару на АЗС є чек з POS-терміналу та фіскальний чек ЕККА. Вартість товару, яка зазначається в фіскальному чеку ЕККА, зазначається довідково і не змінює вартість, узгоджену сторонами в акті приймання-передачі товару.

Інші умови поставки товарів зазначені в додатку 5 до цього договору (п.5.6 договору).

Пунктом 6.2.13 договору передбачено право покупця передати визначений ним обсяг товару на відповідальне зберігання постачальнику.

Одночасно, пунктом 6.3.14 визначено обов`язок продавця у випадку приймання товарів на відповідальне зберігання, зберігати товар у резервуарах АЗС і повернути товари покупцю у схоронності.

Відповідно до п.6.3.4 договору, постачальник зобов`язується: передавати покупцю (довіреній особі покупця) товари на АЗС на умовах цього договору при умові пред`явлення картки на пальне покупцем (довіреною особою покупця) та введення вірного PIN-коду.

Постачальник зобов`язується: відпускати товар на АЗС в автотранспортний засіб покупця (довіреній особі покупця) на його вимогу згідно заявленим видам, маркам товарів та їх кількості (п. 6.3.5 договору).

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що починаючи з 08.10.2018 року за пред`явленням електронних карток на пальне з дотриманням п.5.3 договору позивач почав отримувати товар з відповідального зберігання від відповідача, що підтверджується обігом по обслуговуванню за період з 01.10.2018 до 31.10.2018 на суму 82 960,601 грн. та з 01.11.2018 до 30.11.2018 на суму 123 112,453 грн.

Але, починаючи з 07.11.2018 відповідач почав порушувати договірні відносини шляхом відмови у видачі товару позивачу з відповідального зберігання, що підтверджується актами порушення строків/недопоставки ДП, фіскальними чеками та подорожніми листами позивача від 07.11.2018, 12.11.2018, 14.11.2018, 15.11.2018, 19.11.2018, 20.11.2018, 21.11.2018, 22.11.2018, 23.11.2018.

У зв`язку з цим позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу від 08.11.2018 року з проханням усунення порушень.

Листом №2401вих-19-127 від 26.02.2019 позивачем направлено відповідачу звернення щодо виконання зобов`язання передачі товару із відповідального зберігання.

Як зазначено позивачем, починаючи з 22.11.2018 року до цього часу фактично відбулася відмова позивача у передачі товару із відповідального зберігання від відповідача на всіх АЗС, що зазначені у додатку 4 договору.

Позивачем зазначено, що на день пред`явлення позову залишок недопоставленого товару становить:

-бензину марки А-92 у кількості 60 000 літрів на загальну суму 1 533 600,00 грн. з ПДВ,

-дизпалива в розмірі 51 561,3 літрів на суму 1 259 126,95 грн. з ПДВ.

Отже, посилаючись на порушення відповідачем своїх обов`язків за договором в частині видачі товару на АЗС постачальника, позивачем заявлено вимоги про зобов`язання відповідача виконати в натурі зобов`язання за договором, передбачене пунктом 6.3.4, а саме зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" передати акціонерному товариству "Укртрансгаз" в особі філії "Науково-виробничий центр технічної діагностики "Техдіагаз" (їх довіреній особі) бензин а-92 у кількості 60 000,00 літрів та дизельне пальне у кількості 51 561,3 літрів на АЗС на умовах договору та зобов`язати відповідача виконати в натурі зобов`язання за договором, передбачене пунктом 6.3.5, а саме зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" відпускати бензин а-92 у кількості 60 000,00 літрів та дизельне пальне у кількості 51 561,3 літрів на АЗС в автотранспортні засоби акціонерному товариству "Укртрансгаз" в особі філії "Науково-виробничий центр технічної діагностики "Техдіагаз" (їх довіреній особі) на його вимогу згідно заявленим видам, маркам палива та його кількості.

Відповідно до ч.1 статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Крім того, судом встановлено, що договір про закупівлю товару №ТДГ-48/ від 04.06.2018 року за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору поставки та договору зберігання.

Частиною 1 статті 936 ЦК України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Частиною першою статті 938 ЦК України встановлено, що зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Так, п. 1.6 договору передбачено, що у випадках передбачених цим договором покупець має право передати визначений ним обсяг товарів на відповідальне зберігання постачальнику, а постачальник зобов`язується зберігати товари, передані його покупцем, і повернути товари покупцю у схоронності.

Пунктом 6.2.13 договору передбачено, що покупець має право: передати визначений ним обсяг товарів на відповідальне зберігання постачальнику.

Згідно п.п.6,7 додатку №5 до договору сторони домовились про те, що покупець передає прийнятий за актом приймання-передачі товарів обсяг товарів постачальнику на відповідальне зберігання в резервуарах АЗС постачальника. Отримання товарів зі зберігання покупцем відбувається в момент передачі товарів (заправки в автотранспортні засоби) покупцю (довіреній особі покупця) в місцях поставки - АЗС постачальника.

В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази повернення товару позивачу з відповідного зберігання.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача про зобов`язання відповідача передати акціонерному товариству "Укртрансгаз" в особі філії "Науково-виробничий центр технічної діагностики "Техдіагаз" (їх довіреній особі) бензин а-92 у кількості 60 000,00 літрів та дизельне пальне у кількості 51 561,3 літрів на АЗС на умовах договору є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Заявлені позивачем вимоги про зобов`язання відповідача відпускати бензин а-92 у кількості 60 000,00 літрів та дизельне пальне у кількості 51 561,3 літрів на АЗС в автотранспортні засоби акціонерному товариству "Укртрансгаз" в особі філії "Науково-виробничий центр технічної діагностики "Техдіагаз" (їх довіреній особі) на його вимогу згідно заявленим видам, маркам палива та його кількості задоволенню не підлягають, виходячи з того, що рішення суду повинне бути спрямоване на реальне відновлення порушених прав заявника, має бути зрозумілим, конкретним, таким, що має бути виконане у встановленому в ньому порядку та піддавалося б контролю зі сторони суду за його виконанням, заявлений же позивачем спосіб захисту є невизначеним та абстрактним, розрахований на майбутнє, оскільки наразі доказів того, що відповідачем порушені права позивача та відмовлено у відпуску бензину а-92 у кількості 60 000,00 літрів та дизельне пальне у кількості 51 561,3 літрів на АЗС матеріали справи не містять.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст. 129, ч.9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1 Позов задовольнити частково.

2. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю Техойл НК" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, будинок 5-В, ) виконати в натурі зобов`язання за договором, передбачене пунктом 6.3.4, а саме зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" передати акціонерному товариству "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський Узвіз, будинок 9/1, ) в особі філії "Науково-виробничий центр технічної діагностики "Техдіагаз" (03151, м. Київ, вул.. Волинська, 56, ) (їх довіреній особі) бензин а-92 у кількості 60 000,00 літрів та дизельне паливо у кількості 51 561,3 літрів на АЗС на умовах договору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Техойл НК" (01030, м. Київ, вул. Ярославів Вал, будинок 5-В, ) на користь акціонерного товариства "Укртрансгаз" (01021, м. Київ, Кловський Узвіз, будинок 9/1, ) в особі філії "Науково-виробничий центр технічної діагностики "Техдіагаз" (03151, м. Київ, вул.. Волинська, 56, ) судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий