ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р. Справа №909/137/19

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді: Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В

секретар судового засідання - Кишенюк Н.

за участю представників учасників процесу:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Технопарк" №014/19 від 13.05.2019

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2019 (Шкіндер П.А., повний текст рішення складено 11.04.2019, м Івано-Франківськ)

у справі №909/137/19

за позовом Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м.Івано-Франківськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Технопарк", м.Івано-Франківськ

про стягнення пені та штрафу в сумі 19 000 грн.

ВСТАНОВИВ

Івано-Франківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Технопарк" про стягнення пені та штрафу в розмірі 19 000,00грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у передбачений законом термін та станом на час подання даного позову відповідачем не виконано резолютивну частину рішення адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.11.2017 № 27 по справі №04-20/2016.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2019 у справі №909/137/19 (суддя Шкіндер П.А.) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнено з ТОВ "Енерго-Технопарк" штраф у розмірі 9 000,00 грн, пеню у розмірі 10 000, 00 грн та 1 921 грн судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що рішення позивача від 13.11.2017 №27 у справі 04-20/2016 відповідачем не оскаржувалось, отже, є законним і відповідно до ч.2 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" - обов`язковим до виконання. Відповідачем не надано доказів сплати штрафу та пені та виконання рішення №27 від 13.11.2017.

ТОВ "Енерго-Технопарк" подано апеляційну скаргу №014/19 від 13.05.2019, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2019 у справі №909/137/19 в частині стягнення з скаржника на користь Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 10 000грн пені, посилаючись на те, що рішення суду прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору та не досліджено подані відповідачем докази.

Зокрема, скаржник зазначає, що судом не винесено процесуальної ухвали на клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання від 07.03.2019 та поновлення строку для подання відзиву на позов.

Також, скаржник зазначає, що судом повністю не досліджено підстав для задоволення клопотання про зменшення розміру пені.

На думку скаржника, стягнення пені додатково з штрафом не відповідає п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.1, 2 ст. 627 ЦК України, засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам верховенства права.

Івано-Франківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України подано відзив на апеляційну скаргу №03.1-10/5 від 05.06.2019, в якому просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що викладені скаржником вимоги не відповідають дійсним обставинам справи, рішення суду прийнято з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Позивач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги.

Скаржником подано клопотання вих.№019/19 від 24.06.2019 про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою представника.

Відповідно до ч. ч. 12, 13 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Якщо суд апеляційної інстанції визнав обов`язковою участь у судовому засіданні учасників справи, а вони не прибули, суд апеляційної інстанції може відкласти апеляційний розгляд справи.

Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 2 ст. 273 ГПК України строк для перегляду рішень місцевого господарського суду та враховуючи те, що клопотання скаржника про відкладення розгляду справи не обгрунтовано належними та допустимими доказами, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість відмовити у задоволенні клопотання скаржника про відкладення розгляду справи та здійснити перевірку рішення суду в апеляційному порядку за відсутності представників сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.11.2017 № 27 у справі № 04-20/2016:

- визнано дії ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД (76018, м.Івано-Франківськ, вул.А.Мельника, буд.1 А, ідентифікаційний код 13664090) ТОВ "Енерго-Технопарк" (76009, м.Івано-Франківськ, вул. Івана Павла II, буд. 21, кв. 19, ідентифікаційний код 38162877), які полягали в узгодженні поведінки під час підготовки та участі в конкурсних торгах на закупівлю Берегівською центральною районною лікарнею капітального ремонту теплових мереж Берегівської ЦРЛ за державні кошти (дата оприлюднення і номер оголошення про проведення процедури закупівлі, розміщеного на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель бюлетень ВДЗ від 22.06.2015 №277, порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб`єктів господарювання, що стосуються спотворення результатів торгів;

- за порушення, зазначене в пункті 1 цього рішення, накладено на ТОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД (76018, м.Івано-Франківськ, вул.А.Мельника, буд. 1 А, ідентифікаційний код 13664090) штраф у розмірі 34 000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень

- за порушення, зазначене в пункті 1 цього рішення, накладено на ТОВ "Енерго-Технопарк" (76009, м.Івано-Франківськ, вул. Івана Павла II, буд. 21, кв. 19, ідентифікаційний код 38162877) штраф у розмірі 10 000,00 (десять тисяч) гривень.

Відповідно до ч.3 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що, листом від 26.01.2018 вих. № 02 ТОВ "Енерго-Технопарк" повідомило про сплату частини штрафу у розмірі 1 000,00 грн. до держбюджету, що підтверджується платіжним дорученням № 15020967 від 26.01.2018.

Одночасно, ТОВ "Енерго-Технопарк" надано клопотання про розстрочення решти сплати штрафу у розмірі 9 000,00 грн, у зв`язку з важким фінансовим станом товариства.

Рішенням Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.01.2018 № 5 у справі 04-20/2016 розстрочено ТОВ "Енерго-Технопарк" сплату залишку штрафу у розмірі 9 000,00грн. Копію зазначеного рішення із супровідним листом позивача від 26.01.2018 № 04-07/13 надіслано відповідачу поштовим відправленням Українського державного підприємства поштового зв`язку Укрпошта (Івано-Франківськ, 18, № 896) та, за результатами відстеження поштових відправлень на офіційному сайті Укрпошти, було вручено за довіреністю 19.02.2018 (а.с.37-39).

Зазначеним супровідним листом позивач також повідомив товариство, що за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу, і що відповідно до ч.7 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до рішенням Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.01.2018 № 5 кінцевий термін для добровільної сплати штрафу відповідачем сплив 28.06.2018.

З огляду на вищенаведені обставини та норми Закону України "Про захист економічної конкуренції" позивач зазначає, що, часові проміжки можливості сплати товариством штрафу та виконання рішення алдміністративної колегії перебували у таких межах: 19.02.2018 - 28.06.2018.

ТОВ "Енерго-Технопарк" протягом вищенаведених строків штраф не сплачено та не надано документів у підтвердження останнього.

Як вбачається із матеріалів справи, на підставі вищенаведеного та у відповідності до норм Закону України "Про захист економічної конкуренції" та правової позиції пленуму Вищого господарського суду України позивачем здійснено розрахунок суми, що підлягає до сплати відповідачем та відповідно складає:

а) 9000,00 грн. - залишок штрафу, який розстрочений відповідачу згідно з рішенням № 5;

б) 1,5 % - розмір пені за кожний день прострочення сплати штрафу відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції";

в) 9 000,00 : 100 х 1,5 = 135,00 грн. - розрахована сума пені за кожний день прострочення сплати Відповідачем штрафу, що розстрочений згідно з рішенням № 5;

г) часові проміжки, у яких здійснюється нарахування пені за прострочення сплати штрафу, що розстрочений згідно з рішенням № 5, перебували у таких межах:

- 29.06.2018 (наступний день після спливу добровільної сплати штрафу) до 05.02.2019 (день подання позовної заяви) - 222 день.

Розрахунок пені за прострочення сплати штрафу станом на 05.02.2019 (день подання позовної заяви територіальним відділенням) зроблено позивачем наступним чином: кількість днів прострочення сплати штрафу 222 день. Розмір пені за один день складає: 9000,00 : 100 х 1,5 = 135,00 грн. За 222 день розмір пені складає: 222 х 135,00 грн. = 29 970,00 грн.

Проте, відповідно до п.1 ч.5 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Отже, пеня за прострочення сплати штрафу становить 10 000,00грн.

Відповідачем рішення Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.11.2019 № 27 не виконано, не сплачено в добровільному порядку штраф та пеню, що стало підставою для звернення Івано-Франківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України до господарського суду із вимогами про стягнення з відповідача штрафу та пені в сумі 19 000,00грн.

Згідно із ч.1 та ч.6 ст.40 Господарського кодексу України державний контроль за дотриманням антимонопольно-конкурентного законодавства, захист інтересів підприємців та споживачів від його порушень здійснюються Антимонопольним комітетом України відповідно до його повноважень, визначених законом. Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України приймається від імені територіального відділення Антимонопольного комітету України (ст.ст. 1, 6, 121 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (ст.3 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно із ч.ч.1-3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. Рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до ч.5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу, відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу (п.п.7,8 ст.56 Закону).

Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та зазначено вище, рішення Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 13.11.2017 № 27 отримано відповідачем, ним не оскаржувалось отже є законним і відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" - обов`язковим до виконання.

Матеріалами справи також підтверджується, що рішенням Адміністративної колегії Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 26.01.2018 № 5 у справі 04-20 розстрочено ТОВ "Енерго-Технопарк" сплату залишку штрафу у розмірі 9 000,00грн.

Відповідачем не надано доказів сплати штрафу та пені та виконання рішення №27 від 13.11.2017 позивача.

З огляду на вищенаведене, правомірним є висновок суду першої інстанції, що підлягає до задоволення позовна вимога про стягнення з відповідача 9 000,00грн. штрафу та 10 000,00грн. пені, яка не перевищує суми штрафу накладеного рішенням Івано-Франківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №27 від 13.11.2017.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Приписами статті 79 ГПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Пунктами 1, 2 ст.86 ГПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до п.58 рішення від 10.02.2010 (заява №4909/04) Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29)

Доводи наведені скаржником в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, скаржником не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували наявність передбачених законом підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Щодо посилання скаржника, що стягнення пені додатково із штрафом не відповідає п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.1, 2 ст. 627 ЦК України, засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам верховенства права, судова колегія зазначає, що нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і в зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно-господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу, в зв`язку із чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 10 000,00грн. пені є правомірними.

Окрім того, зазначену пеню нараховано позивачем без перевищення встановленого ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" гранично допустимого розміру пені.

Щодо посилання скаржника на те, що судом не винесено процесуальної ухвали на клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання від 07.03.2019 та поновлення строку для подання відзиву на позов судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 ГПК України при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно ч. 1 ст. 165 ГПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Так, ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2019 про відкриття провадження у справі відповідачеві встановлено строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 08.02.2019 отримано відповідачем - 27.02.2019, а отже строк на подачу відзиву на позов закінчився 14.03.2019.

Приписами ч. 1 ст. 118 ГПК України встановлено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно зі ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідачем отримано ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області про відкриття провадження від 08.02.2018 ще 27.02.2018, що відзив на позов є заявою по суті справи і потребує доведення поважності причин пропуску встановленого строку на його подання, що відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав, поважності причин пропуску строку не довів, в ході розгляду справи в суді першої інстанції в судове засідання не з`явився, судова колегія не вбачає порушення судом процесуального права в ході розгляду справи в суді першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Сукупності встановлених по справі обставин суд надав належну оцінку і, з урахуванням вимог ст.56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає рішення місцевого господарського суду таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення не вбачає.

Згідно ст. 129 ГПК України судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 282, 284 ГПК України,

Західний апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ :

1.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 04.04.2019 у справі №909/137/19 залишити без змін, апеляційну скаргу ТОВ "Енерго-Технопарк" №014/19 від 13.05.2019 - без задоволення.

2.Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 01.07.2019.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

суддя Желік М.Б.

суддя Орищин А. В.