ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" червня 2019 р. Справа№ 910/12591/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Сотнікова С.В.

Верховця А.А.

Учасники справи не викликались.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду подану під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019

у справі №910/12591/18 (суддя Гулевець О.В.)

За позовом ОСОБА_1

До 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Пауер Трейд»

2. Акціонерного товариства «ДТЕК Дніпроенерго»

Про зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

В провадженні колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Пашкіної С.А., суддів: Калатай Н.Ф., Руденко М.А. перебуває справа № 910/12591/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019.

13.06.2019 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Калатай Н.Ф. та Руденко М.А., від участі у розгляді апеляційної скарги у справі № 910/12591/18.

Враховуючи, що колегія суддів Північного апеляційного господарського суду у зазначеному вище складі дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу то матеріали справи № 910/12591/18 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст.32 ГПК України, який має вирішити питання про відвід суддів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2019 заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Калатай Н.Ф. та Руденко М.А. та ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2019 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюха Б.В., суддів: Сотнікова С.В., Верховця А.А.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід суддів не знайшла підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) ( рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Статтею 39 ГПК України встановлено, що:

- питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі;

- питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість;

- якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Стаття 35 ГПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді, а саме:

- суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

- суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу;

- до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя;

- незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Подана ОСОБА_1 заява про відвід суддів мотивована тим, що відповідно до постанови Північного апеляційного господарського суду по справі №908/137/18 суддя Руденко М.А. була у складі колегії суду, що розглядала апеляційну скаргу за позовом шести фізичних осіб до тих самих відповідачів з подібними/пов`язаними позовними вимогами. Крім того, постановою Північного апеляційного господарського суду по справі №910/2483/18 суддя Калатай Н.Ф. була у складі колегії суду, що розглядала апеляційну скаргу за позовом Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований корпоративний інвестиційний фонд «Синергія -7» до ТОВ «ДТЕК Пауер Трейд» та АТ «ДТЕК Дніпроенерго», з подібними/пов`язаними вимогами, а саме: про стягнення грошових коштів в сумі 304781, 57 грн. як різниці між вартістю акцій ПАТ «ДТЕК Дніпроенерго», сплаченою через ескроу-рахунок, та дійсною ринковою вартістю акцій, визначеною відповідно до статтей 8, 65-2 ЗУ «Про акціонерні товариства».

Вищевикладене, на думку заявника, викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності суддів Північного апеляційного господарського суду Калатай Н.Ф. та Руденко М.А. при перегляді судового рішення у справі №910/12591/18.

Колегія суддів зазначає, що не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в ст. 35 ГПК України, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу. Крім того, судова колегія зауважує, що незгода з процедурними рішеннями суду, пов`язаними з рухом справи, можуть бути викладені під час касаційного оскарження судового рішення, прийнятого за результатами апеляційного провадження.

Таким чином, колегія суддів, розглянувши доводи заявника, наведені в обґрунтування заяви про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Калатай Н.Ф. та Руденко М.А. не вбачає підстав для її задоволення, оскільки вони не можуть бути підставою для відводу в розумінні приписів статтей 35, 36 Господарського процесуального кодексу України. Заява про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Калатай Н.Ф. та Руденко М.А., не містить даних про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 35 ГПК, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Калатай Н.Ф. та Руденко М.А., слід відмовити.

Керуючись ст. 35, 38, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про відвід суддів Північного апеляційного господарського суду Калатай Н.Ф. та Руденко М.А., від розгляду апеляційної скарги Найди Мирона Мироновича у справі № 910/12591/18.

2. Справу № 910/12591/18 повернути до розгляду колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Пашкіної С.А., суддів: Калатай Н.Ф., Руденко М.А.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді С.В. Сотніков

А.А. Верховець