ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року Справа №902/123/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Юрчук М.І., суддя Дужич С.П. , суддя Крейбух О.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Вінницької області, ухваленого 14.03.19р. суддею Тварковським А.А. у м.Вінниці, повний текст складено 19.03.19р. у справі №902/123/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мрія-29"

про стягнення 922 грн 32 коп.

ВСТАНОВИВ:

1. Процесуальне рішення, яке оскаржується у суді апеляційної інстанції.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 14.03.2019р. у справі №902/123/19 у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мрія-29" про стягнення 922 грн. 32 коп. відмовлено повністю.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у позивача були відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені та 3% річних за договором постачання природного газу №4129/16-ТЕ-1 від 21.12.2015р., позаяк заявлені до стягнення нарахування підлягають списанню в силу приписів статі 7 ЗУ "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

3. Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу; короткий зміст вимог апеляційної скарги.

3.1 Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач - Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" - звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду через господарський суд Вінницької області із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить прийняти апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Вінницької області від 14.03.2019р. у справі №902/123/19 та відкрити апеляційне провадження; рішення господарського суду Вінницької області від 14.03.2019р. у справі №902/123/19 скасувати; прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю; судові витрати у справі покласти на відповідача.

3.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права, Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (Закону), та процесуального права, без дослідження усіх істотних обставин справи та підлягає скасуванню.

3.3. Вважає, що застосування ЗУ "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" до спірних правовідносин є неправомірним.

3.4. Зазначає, що законодавцем встановлено списання заборгованості згідно ч.3. ст.7 Закону є частиною процедури врегулювання заборгованості у відповідності до ст.1 Закону; дія Закону розповсюджується лише на теплопостачальні, теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання і водовідведення у відповідності до ст.2 Закону; учасниками процедури врегулювання заборгованості (у тому числі - процедури списання) є підприємства та організації, включені до реєстру - ст.1 Закону; застосування ч.3 ст.7 Закону правомірне лише щодо підприємств та організацій, включених до реєстру.

3.5. Рішення про включення або про відмову у включенні до реєстру приймається керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, або уповноваженою ним посадовою особою протягом 10 робочих днів з дня надходження заяви та розміщується на офіційному веб-сайті цього органу.

3.6. Матеріали справи не містять доказів включення Відповідача до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості, та судом не зазначено на підставі яких доказів Відповідач набув статусу учасника процедури врегулювання, а саме є теплопостачальною або теплогенеруючою організацією, а відтак застосування ч.3 ст.7 Закону є неправомірним, а рішення суду необґрунтованим та незаконним.

4. Відзив на апеляційну скаргу, заяви та клопотання, які надійшли від учасників апеляційного провадження, заяви про відводи та самовідводи.

4.1. На адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно у якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду першої інстанції без змін.

4.2. Заяв про відвід складу суду, чи судді колегії від учасників провадження у даній справі не заявлялося. Суддями колегії самовідводи не заявлялися.

5. Межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (стаття 269 ГПК України).

6. Законодавство, яке застосоване апеляційним судом при розгляді апеляційної скарги.

6.1. Під час розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Вінницької області від 14.03.2019р. у справі №902/123/19 Північно-західний апеляційний господарський суд застосував:

Господарський процесуальний кодекс України, в редакції чинній з 15 грудня 2017 року (далі по тексту постанови також - ГПК України);

Цивільний кодекс України (далі по тексту постанови також - ЦК України);

Господарський кодекс України (далі по тексту постанови також - ГК України);

Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії";

Закон України "Про судовий збір".

6.2. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 ст.236 ГПК України).

7. Розгляд апеляційної скарги по суті.

7.1. Північно-західний апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає наступне.

7.2. Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" подано позов до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Мрія-29" про стягнення 922 грн. 31 коп. (з урахуванням допущеної технічної помилки позивачем), з яких: 863 грн. 44 коп. пеня та 58 грн. 87 коп. - 3 % річних за договором №4129/16-ТЕ-1 від 21.12.2015р.

7.2.1 Як вбачається із позовної заяви позивач в якості підстави позовних вимог посилається на укладення з відповідачем договору постачання природного газу №4129/16-ТЕ-1 від 21.12.2015р., відповідно до умов якого публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передано об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку "Мрія-29" природний газ на суму 156249 грн. 13 коп., за який останнє розрахувалось не своєчасно, з порушенням умов п. 6.1. Договору.

7.2.2. З огляду на вказане, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 863 грн. 44 коп. пені та 58 грн. 87 коп. - 3 % річних.

7.2.3. 21.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (постачальник, позивач) та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Мрія-29" (споживач, відповідач) укладено договір постачання природного газу № 4129/16-ТЕ-1 (Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобов`язується прийняти та оплатити цей газ на умовах цього Договору (а.с. 16-22, т. 1).

7.2.4. Газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2. Договору).

7.2.5. Згідно із п. 2.1. Договору постачальник передає споживачу з 01.01.2016р. по 31.03.2016 р. (включно) газ обсягом до 63 тис.куб.м. у тому числі по місяцях: січень - 25 тис.куб.м, лютий - 21 тис.куб.м, березень - 17 тис.куб.м.

7.3. За змістом п. 3.4. Договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці поставки, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг використання газу споживачем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

7.3.1. Розділом 5 Договору сторонами погоджено ціну природного газу.

7.3.2. Відповідно до п. 6.1. Договору оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

7.3.3. Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє, в частині реалізації газу з 01.01.2016р. до 31.03.2016р., а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (розділ 12 Договору).

7.3.4. Додатковими угодами до Договору №1 від 31.12.2015р., №2 від 29.01.2016р., №3 від 17.03.2016р., №4 від 31.03.2016р., №5 від 30.04.2016р., №6 від 15.08.2016р. сторонами внесено зміни до умов Договору, зокрема, стосовно предмету договору, порядку та умов передачі газу, обліку газу, ціни газу, відповідальності сторін (а.с. 23-34, т. 1).

7.3.5. Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 156249 грн. 13 коп. на підтвердження чого у справі містяться обопільно підписані та скріплені печатками сторін акти приймання-передачі природного газу (а.с. 35-42, т. 1).

7.3.6. Відповідач в свою чергу за поставлений товар розрахувався не своєчасно, з порушенням строку визначеного умовами п. 6.1. Договору.

7.3.7. Остаточний розрахунок з позивачем за поставлений природний газ відповідачем здійснено 13.10.2016р., що стверджується наявною в матеріалах справи довідкою "Операции по Договору № 4129/16-ТЕ-1, Предприятие "Мрія-29 ОСББ" з 01.01.2016р. по 30.06.2018р. (а.с. 44, т. 1).

7.3.8. Крім того, проведення об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Мрія-29" у жовтні 2016р. остаточного розрахунку за поставлений природний газ також підтверджується представником позивача в судовому засіданні, що не потребує доказування в силу ч. 1 ст. 75 ГПК України під час розгляду даної справи.

7.3.9. Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором щодо своєчасної оплати поставленого природного газу слугувало підставою звернення позивача з даним позовом до суду про стягнення пені та 3% річних.

7.4. За результатами розгляду позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що у задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" слід відмовити.

8. Висновок апеляційного суду за результатами розгляду скарги, прийняття чи відхилення доводів апеляційної скарги.

8.1. Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, врахувавши обґрунтування апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції у даній справі без змін з наступного.

8.2. Відповідно до п.3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

8.3. Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

8.4. За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

8.5. 30.11.2016р. набрав чинності Закон України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії" (далі - Закон), яким визначено комплекс організаційних та економічних заходів, спрямованих на забезпечення сталого функціонування теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення.

8.6. Відповідно до приписів статті 1 Закону заборгованістю, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, є кредиторська заборгованість перед постачальником природного газу теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

8.7. Згідно зі статтею 2 Закону дія останнього поширюється на відносини із врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії.

8.8. Частиною першою статті 3 Закону передбачено, що для участі у процедурі врегулювання заборгованості теплопостачальні та теплогенеруючі організації, підприємства централізованого водопостачання та водовідведення включаються до реєстру, який веде центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства.

8.9. Водночас частиною третьою ст. 7 Закону, якою врегульовано питання списання неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за енергоносії, централізоване водопостачання та водовідведення, передбачено, що на заборгованість за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, погашену до набрання чинності цим Законом (тобто до 30.11.2016р.), неустойка (штраф, пеня), інфляційні нарахування, проценти річних не нараховуються, а нараховані підлягають списанню з дня набрання чинності цим Законом.

8.10. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що частина третя статті 7 Закону є нормою прямої дії, при цьому застосування приписів частини третьої статті 7 Закону (яка є нормою прямої дії) не ставиться у залежність від виконання будь-яких інших умов, окрім погашення боржником заборгованості за отриманий природний газ до набранням чинності Законом. Зокрема, виконання даної норми не потребує включення підприємства до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.01.2018р. у справі №914/3131/15, 07.02.2018р. у справі №927/1152/16, від 06.04.2018р. у справі №904/10747/16, від 17.04.2018р. у справі №904/11358/16, від 30.05.2018р. у справі №908/2055/17, від 21.08.2018р. у справі №925/107/18, від 29.08.2018р. у справі №904/9976/17, від 06.09.2018р. у справі №925/106/18, від 13.12.2018р. у справі №925/105/18, від 18.12.2018р. у справі №905/301/18, від 20.12.2018р. у справі №904/1619/18, від 22.12.2018р. у справі №904/2961/18, від 16.01.2019р. у справі №905/299/18, від 26.02.2019р. у справі №926/992/18).

8.11. Отже, єдиною умовою для списання заборгованості, нарахованої за природний газ, використаний для виробництва теплової та електричної енергії, надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, є набрання чинності даним Законом.

8.12. З матеріалів справи слідує, що основну заборгованість за поставлений природний газ за Договором відповідачем погашено 13.10.2016р., тобто до набрання чинності цим Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

8.13. При цьому за змістом п. 1.2. Договору поставлений позивачем природний газ використовувався відповідачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню.

8.14. З огляду на вказане, у позивача були відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача пені та 3% річних, позаяк заявлені до стягнення нарахування підлягають списанню в силу приписів статі 7 ЗУ "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії".

8.15. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що, заявлений Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" позов задоволенню не підлягає.

8.16. Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

8.17. Інших доказів в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом не наведено.

8.18. Як визначено ст.73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

8.19. Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

8.20. Північно-західний апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції - господарський суд Вінницької області - постановив судове рішення від 14.03.2019 року у справі №902/123/19 - з додержанням норм матеріального і процесуального права.

8.21. За таких обставин апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області від 14.03.2019 року у справі №902/123/19 - без змін.

9. Повноваження суду апеляційної інстанції.

9.1. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом у апеляційній скарзі є необґрунтованими, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення.

9.3. У відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

10. Розподіл судових витрат.

10.1. Як вбачається із матеріалів справи Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Вінницької області від 14 березня 2019 року у справі №902/123/19 сплатив платіжним дорученням №70003108 від 03.04.19р. судовий збір у розмірі 2881,50 грн. в порядку та розмірі, визначеному Законом України "Про судовий збір".

10.2. За змістом статті 129 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги здійснюється розподіл судових витрат.

10.3. Витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" від 04.04.19р. залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 14 березня 2019 року у справі №902/123/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Справу №902/123/19 повернути господарському суду Вінницької області.

Повний текст постанови складений "26" червня 2019 р.

Головуючий суддя Юрчук М.І.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Крейбух О.Г.