ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

18 червня 2019 року Справа № 924/160/16

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Гудак А.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Мазур О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства "АДЛЄР"

на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 р.

(постановлена о 16:00 год., у м. Хмельницькому, повний текст складено 17.05.2019 р.)

за скаргою Приватного підприємства "АДЛЄР"

на бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області

у справі № 924/160/16 (суддя Муха М.Є.)

стягувач Приватне підприємство "АДЛЄР"

боржник Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр"

про стягнення 1562916,79 грн. заборгованості

за участю представників сторін:

від стягувача - не з`явився;

від боржника - Гоцанюк Р.В., Хоптій М.В.;

від органу ДВС - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "АДЛЄР" звернулося до господарського суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 25.04.2016р. у справі №924/160/16, відповідно до якої просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16, котра виразилась у не здійснені заходів примусового виконання щодо направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності Боржника за формами звітності, визначених Наказом Державним комітетом статистики України від 27 серпня 2008 року за №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства" та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2008 року за №877/15568, з метою отримання відповідної статистичної інформації;

- зобов`язати державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та примусове виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16;

- зобов`язати державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області внести всі документи, які стосуються виконавчого провадження №51258920 щодо примусового виконання наказу від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16 до Автоматизованої систем виконавчого провадження;

- стягнути із Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій на користь Приватного підприємства "АДЛЄР" витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 р. у справі № 924/160/16 скаргу Приватного підприємства "АДЛЄР" на бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 25.04.2019 р. було залишено без розгляду.

Постановляючи вказану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що Приватне підприємство "АДЛЄР" звертаючись до суду із даною скаргою пропустило строк для звернення, при цьому Приватним підприємством "Адлер" зворотнього в ході розгляду скарги не доведено та не подано клопотання про його поновлення.

Не погоджуючись із постановленою ухвалою суду першої інстанції, Приватне підприємство "АДЛЄР" звернулося з апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить ухвалу господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 р. у справі № 924/160/16 скасувати та постановити нову ухвалу, якою вимоги скарги ПП "АДЛЄР" на бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 25.04.2019 р. задоволити.

Скаржник вважає, що ухвала є незаконною та необ`єктивною через невідповідність висновкам викладеним у ній, фактичним обставинам, що мали місце у сторін, дійсним матеріалам справи та чинному законодавству України

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує наступне.

Чинне процесуальне законодавство не вимагає призначення клопотання про відновлення строку для подання скарги на бездіяльність Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16 до розгляду у судовому засіданні із викликом сторін (учасників) судового процесу, лише зазначає, що така дія має бути обов`язково вчинена судом на стадії вирішення питання щодо прийняття та/або повернення відповідної скарги.

Як наслідок вирішення питання щодо поданої скарги, ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 26 квітня 2019 року по справі №924/160/16 розгляд скарги ПП "АДЛЄР" на бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16 призначено на 13 травня 2019 року.

Звертає увагу на те, що вказаною вище ухвалою суду було призначено не розгляд клопотання про відновлення строку для подання скарги, котре не мало місця як серед додатків скарги, так по його змісту, на бездіяльність Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій, а скарга в цілому.

Тобто, на думку скаржника, під час призначення скарги до розгляду господарський суд Хмельницької області вже надав процесуальну оцінку поданим доводам, змісту та сутності скарги в тій частині, що строк не є пропущеним з огляду на існування відповідного обґрунтування, викладеному на сторінках 11,12 скарги - як результат такої оцінки судом є прийняття скарги ПП "АДЛЄР" на бездіяльність державного виконавця Городецького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу.

За наявності встановлених судом причин та фактів неможливості розпочати розгляд скарги, суд не був позбавлений можливості прийняти рішення про залишення скарги без розгляду, витребувати зазначені судом докази/пояснення на усунення існуючих перед судом недоліків, допущених Скаржником під час подання скарги до суду - за їх наявності.

Також скаржник в апеляційній скарзі посилається на правові позиції Європейського суду з прав людини.

Враховуючи вищевикладене, Приватне підприємство "АДЛЄР" вважає, що вищевказана ухвала підлягає скасуванню через порушення норм процесуального законодавства.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" та Городоцький РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області не скористалися правом подати відзив на апеляційну скаргу Приватного підприємства "АДЛЄР", що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

18 червня 2019 року в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду представники Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" заперечили проти задоволення апеляційної скарги та пояснили, що в матеріалах справи відсутні докази щодо бездіяльності державного виконавця, ПП "АДЛЕР" був пропущений строк на звернення до суду з даною скаргою.

Від Приватного підприємства "АДЛЄР" надійшло клопотання, відповідно до якого скаржник просить розгляд здійснити за відсутності представника ПП "АДЛЄР".

В судове засідання 18.06.2019 р. представник Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області не з`явився.

Враховуючи приписи ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справ в апеляційній інстанції, той факт, що Городоцький РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області був належним чином та своєчасно повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчать копія реєстру на відправку рекомендованої кореспонденції (т. 4, а. с. 195), а також те, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника Городоцького РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників боржника, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при постановлені ухвали норм процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржену ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 р. у справі № 924/160/16 було задоволено позов Приватного підприємства "АДЛЄР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сатанов Аграр" 1015789 грн. 64 коп. боргу, 132052 грн. 65 коп. курсової різниці, 85912 грн. 12 коп. 30% річних, 126004 грн. 45 коп. пені, 203157 грн. 93 коп. 20% штрафу та 23443 грн. 75 коп. судового збору (т. 1, а. с. 157-161).

25.04.2016 р. на виконання рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.04.2016 р. у справі № 924/160/16 було видано наказ (т. 1, а. с. 168).

25.04.2019 р. Приватне підприємство "АДЛЄР" звернулося до господарського суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 25.04.2016р. у справі №924/160/16 (т. 4, а. с. 104-149), відповідно до якої просить:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16, котра виразилась у порушенні строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження";

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16, котра виразилась у не здійснені заходів примусового виконання щодо направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності Боржника за формами звітності, визначених Наказом Державним комітетом статистики України від 27 серпня 2008 року за №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства" та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2008 року за №877/15568, з метою отримання відповідної статистичної інформації;

- зобов`язати державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16 із врахуванням норм Закону України "Про виконавче провадження", та котрі були б направлені та свідчили б про перевірку майнового стану та примусове виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16;

- зобов`язати державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області внести всі документи, які стосуються виконавчого провадження №51258920 щодо примусового виконання наказу від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16 до Автоматизованої систем виконавчого провадження;

- стягнути із Городоцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій на користь Приватного підприємства "АДЛЄР" витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 грн.

Обґрунтовуючи подану скаргу, стягувач вказує, що керуючись ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" надіслав на адресу Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області клопотання про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16.

Звертає увагу на те, що Городоцький РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області належних, повних та об`єктивних виконавчих дій щодо примусового виконання наказу Господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16 не вчинив, що є порушенням норм виконавчо-процесуального законодавства.

Вказує, що Городоцьким РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області не були виконані вимоги, передбачені Законом, зокрема статті 10, 18, 36, 48 Закону України "Про виконавче провадження", щодо примусового виконання виконавчих документів - наказу Господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16, зокрема та не обмежуючись із дотриманням строків та порядку визначеного пунктом 8 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження".

Зазначає, що органом ДВС не враховано та не застосовано положення статей 4, 14, 18 Закону України "Про державну статистику", враховуючи положення статей 80, 81 Цивільного кодексу України, частини восьмої статті 19 та статті 55 Господарського кодексу України, враховуючи вдосконалення державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства, положення та змісту Наказу Державного комітету статистики України від 27 серпня 2008 року за №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2008 року за №877/15568, керуючись нормами Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2832/5 - не здійснено заходи примусового виконання щодо направлення запитів до районного (обласного) відділу статистики із вимогою про надання інформації статистичного спостереження сільськогосподарської діяльності Боржника за формами звітності, визначених Наказом Державним комітетом статистики України від 27 серпня 2008 року за №296 "Про затвердження інструкцій щодо заповнення форм державних статистичних спостережень у галузі сільського господарства" та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2008 року за №877/15568.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення вимог скарги на дії ДВС, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ст.339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їхні права.

В поданій скарзі, ПП "АДЛЄР" серед іншого зазначає, що в клопотаннях про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16, котре залишено без задоволення з нехтуванням вимог закону, було виражено необхідність (прохання), із метою недопущення порушення прав стягувача (заявника) щодо такого завчасного повідомлення про їх вчинення, а також те, що відповіді щодо поданого клопотання не отримано.

Також, ПП "АДЛЄР" посилається на відсутність в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відомостей щодо вжиття всіх належних, допустимих, своєчасних та об`єктивних виконавчих дій із врахуванням згадуваних вище норм чинного законодавства України у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 25 квітня 2016 року у справі №924/160/16.

Вказує, що відповідно до п. п. 9.7 Постанови Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що якщо обов`язок органу державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв`язку із цією бездіяльністю його прав та охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

В матеріалах справи наявна копія клопотання про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №5125892 щодо примусового виконання наказу від 25.04.2016р. у справі №924/160/16, котре направлено до Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області 25.01.2019 р. та вручено отримувачу 29.01.2019 р. (т. 4, а. с. 122-125).

Також матеріали господарської справи містять Інформацію про виконавче провадження № 51258920 від 22.04.2019 р. (т. 4, а. с. 126-129), з якої вбачається, що остання виконавча дія вчинена державним виконавцем та внесена до Автоматизованої системи виконавчих проваджень 07.03.2019 р., а попередня дія 01.06.2017р., тобто перерва між виконавчими діями становить майже 1,5 роки.

За приписами ст. 341 ГПК України скаргу може бути подано до суду:

а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права;

б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Тобто із положень даної статті вбачається необхідність визначення дня коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її права.

В той же час, стягувач у скарзі не визначає конкретної дати початку перебігу даного строку.

Судом констатується, що триваючий в часі характер правопорушення все рівно передбачає початок цього правопорушення

Також скаржник посилається на порушення державним виконавцем ч.8 ст.48 ЗУ "Про виконавче провадження" відповідно до якої виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10 - ти денний строк з дня відкриття провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Поруч з тим, застосування встановлених даною статтею строків має мати початок перебігу того чи іншого строку.

За таких обставин апеляційний господарський суд констатує, що Приватне підприємство "АДЛЄР" звернулося до господарського суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області з пропуском строку встановленого ст. 341 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Згідно із ч. 2 ст. 341 ГПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Тобто, умовами для поновлення пропущеного строку є наявність клопотання та визнання судом поважними причин, наведених в ньому.

Однак, матеріали господарської справи № 924/160/16 не містять клопотання про поновлення строку на звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області.

Окрім того, судом зазначається, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Ураховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, ЄСПЛ у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

В рішенні від 04 грудня 1995 року у справі "Белле проти Франції" (Bellet v. France) ЄСПЛ зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Основною складовою права на суд є право доступу до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і що з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово наголошував на тому, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу І Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в останній інстанції рішення про дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 розділу І Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами й поставленою метою (див. рішення від 12 липня 2001 року у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс ІІ проти Німеччини").

Згідно ч. 2 ст.118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом звертається увага на те, що залишення скарги без розгляду, не позбавляє скаржника в подальшому права на звернення до суду із скаргою з клопотанням про поновлення такого строку.

Апеляційний господарський суд відзначає, що розділом VI ГПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" не передбачено можливості встановлення факту пропущення процесуального строку на стадії призначення скарги до розгляду, у зв`язку із чим встановлення такого факту можливе лише під час розгляду скарги по суті.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Підсумовуючи вказане, судом першої інстанції правомірно залишено без розгляду скаргу ПП "АДЛЄР" на бездіяльність державного виконавця Городоцького РВДВС ГТУЮ у Хмельницькій області у виконавчому провадженні №51258920 щодо примусового виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 25.04.2016р. у справі №924/160/16.

При ухвалені даної постанови, апеляційний господарський суд взяв до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 13.03.2019 р. у справі № 920/149/18.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 75, 76, 79 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що ухвала господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 р. у справі № 924/160/16 постановлена за повного з`ясуванням усіх обставин, з додержанням норм процесуального права, її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства "АДЛЄР" - без задоволення.

Керуючись статтями 255, 269, 270, 271, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "АДЛЄР" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Хмельницької області від 13.05.2019 р. у справі № 924/160/16 - без змін.

2. Справу № 924/160/16 надіслати господарському суду Хмельницької області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "19" червня 2019 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.