номер провадження справи 18/58/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

12.06.2019 справа № 908/802/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Носівець В.В.,

при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П.,

за позовом концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Домінанта" (69039, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 143)

про спонукання укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води

учасники справи:

від позивача: Рак Д.А., довіреність № 400/20-19 від 02.01.2019; Савел`єв А.А., довіреність № 478/20-19 від 15.01.2019

від відповідача: Таратута В.О., директор, витяг № від 04.04.2019

ВСТАНОВИВ:

Концерн "Міські теплові мережі" 02.04.2019 звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом вих. № 1288/но від 28.03.2019 до товариства з обмеженою відповідальністю "Домінанта", в якому просив вважати договір № 340586 від 22.01.2019 "Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води" укладеним Концерном "Міські теплові мережі" та товариством з обмеженою відповідальністю "Домінанта".

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2019 справу № 908/802/19 передано на розгляд судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 13.05.2019, після усунення позивачем обставин, які зумовили залишення позовної заяви без руху, відкрито загальне позовне провадження у справі №908/802/19, справі присвоєно номер провадження 18/58/19, підготовче засідання призначено на 12.06.2019.

Від позивача 03.06.2019 надійшла заява, в якій позивач повідомив про визнання та задоволення відповідачем позовних вимог повністю шляхом підписання договору № 340586, що був предметом позову. Позивач просив закрити провадження у справі, судові витрати покласти на відповідача. До заяви надано копію підписаного сторонами договору № 340586 від 28.05.2019.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали подану заяву про закриття провадження у справі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти закриття провадження у справ не заперечив, питання щодо стягнення з нього судового збору залишив на розсуд суду.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Основним предметом діяльності Концерну "Міські теплові мережі" є виробництво та розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також для побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій і її збут.

Концерн "Міські теплові мережі" здійснює постачання теплової енергії в гарячій воді в нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: вулиця Іванова, будинок № 83, приміщення № 23 , яке належить ТОВ "Домінанта".

Право власності ТОВ "Домінанта" на об`єкт нерухомості підтверджується договором купівлі-продажу нежитлового приміщення серія та номер 727, виданого 12.08.2008, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Коваленко В.В., пр. що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Нежитлове приміщення, яке займає відповідач, розташоване у багатоквартирному житловому будинку, відповідне обладнання якого приєднане до єдиної внутрішньо будинкової системи, що підтверджується актом обстеження системи теплопостачання від 06.03.2019.

З врахуванням вимог ЦК України, ГК України, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, Концерн «Міські теплові мережі» надіслав відповідачу Договір № 340586 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 22.01.2019 року.

Проте, вищезазначений договір повернувся на адресу Концерну «МТМ» з довідкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Відсутність укладеного договору про теплопостачання, наявність якого передбачено законом, стало підставою для звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Статті 20, 21 цього Закону визначають обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, і з урахуванням вказаних положень Закону позивач є виконавцем житлово-комунальних послуг, а відповідач є їх споживачем.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Цей обов`язок відповідає зустрічному обов`язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 208 Цивільного кодексу України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (частина перша статті 638 Цивільного кодексу України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у статтях 642, 643 Цивільного кодексу України.

Частина перша статті 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до змісту статей 6, 627 Цивільного кодексу України свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

За змістом ч. 1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Пункт 3 ст. 179 ГК України передбачає, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених Постановою КМУ 21.07.2005 р. (у поточній редакції від 30.08.2017) № 630 (надалі - Правила) - Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичного та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Пунктом 8 Правил передбачено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Договір).

Згідно позиції, викладеної у постанові Вищого господарського суду України від 16.05.2017 у справі № 910/14243/16, укладання договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст.6; ст. ст. 627, 630 ЦК України, ст. ст. 19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Такий висновок відповідає і правовій позиції ВСУ у постанові від 10.10.2012 року у справі № 6-110цс12.

Приміщення відповідача є вбудованим в житловий будинок і має єдину систему централізованого опалення з житловим будинком № 83 по вул. Іванова . Не зважаючи на відсутність договору, в цілях недопущення порушення конституційного права громадян, які мешкають в житловому будинку по вул. Іванова, 83 на забезпечення їх здоров`я та права на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає право на житло, позивач здійснював та продовжує здійснювати постачання теплової енергії відповідачу в нежитлове приміщення № 23 в цьому будинку, у зв`язку з тим, що приміщення відповідача не є відокремленим від житлового будинку в цілому та не може бути відключено від єдиної системи теплопостачання будинку.

У разі, якщо одна із сторін ухиляється від укладання договору, інша сторона має право звернутися до суду з позовом про спонукання укласти договір (ст. 649 ЦК України).

З огляду на недотримання відповідачем зобов`язання по укладенню відповідного договору з теплопостачальною організацією, вимога про спонукання укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води заявлена позивачем обґрунтовано.

Разом з тим, після відкриття провадження у даній справі відповідач підписав запропонований позивачем договір, що підтверджується копією підписаного сторонами договору № 340586 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 28.05.2019.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження по справі за позовом про спонукання укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води слід закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку із відсутністю предмету спору.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи наведені приписи ГПК України, оскільки відповідачем вимоги про укладення договору задоволені після пред`явлення позову, судовий збір на підставі частини 3 статті 130 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 129, 130, п. 2 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву концерну "Міські теплові мережі" про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Провадження у справі № 908/802/19 за позовом концерну "Міські теплові мережі" до товариства з обмеженою відповідальністю "Домінанта" про спонукання укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води - закрити.

3. Стягнути товариства з обмеженою відповідальністю "Домінанта" (69039, м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 143, ідентифікаційний код 31975884) на користь концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ідентифікаційний код 32121458) 1921,00 грн. (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну грн. 00 коп.) судового збору.

Вступну та резолютивну частини ухвали оголошено в судовому засіданні 12.06.2019.

Повний текст ухвали складено та підписано 18.06.2019.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її оголошення суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Носівець