ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р.                      Справа №914/1933/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Галушко Н.А.

суддів                                                                      Орищин Г.В.

Желіка М.Б.

секретар судового засідання – Кишенюк Н.

за участю представників сторін (за первісним позовом):

від позивача Гасай М.Б.- представник

від відповідача Лапка І.С. - адвокат

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укртрансгаз”, від імені якого діє філія “Управління магістральних газопроводів “Львівтрансгаз” №2501вих-19-267 від 14.03.2019

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.02.2019 (суддя Синчук М.М., повний текст складено 25.02.2019, м Львів)

у справі №914/1933/18

За первісним позовом Акціонерного товариства “Укртрансгаз”, м. Київ від імені якого діє філія “Управління магістральних газопроводів “Львівтрансгаз”

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Р Інжиніринг”

про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов Мирової угоди та договору будівельного підряду в розмірі 385 876, 08 грн,

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Р Інжиніринг”

до відповідача Акціонерного товариства “Укртрансгаз”, м. Київ від імені якого діє філія “Управління магістральних газопроводів “Львівтрансгаз”

про: стягнення заборгованості згідно Договору будівельну підряду від 22.08.2016 по актах виконаних робіт №10, №11, №12.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерним товариством «Укртрансгаз», м. Київ () від імені якого діє філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», м. Львів подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Р-Інжиніринг», м. Львів про стягнення штрафних санкцій за невиконання умов Мирової угоди та договору будівельного підряду в розмірі 385 876, 08 грн.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.02.2019 у справі №914/1933/18 (суддя Синчук М.М.) в задоволенні первісних позовних вимог відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнено з АТ “Укртрансгаз”, від імені якого діє філія “Управління магістральних газопроводів “Львівтрансгаз” на користь ТОВ “Р-Інжиніринг” 491 707,88 грн заборгованості, 33 342,78 грн – 3% річних, 103 337,86 грн – інфляційних втрат, 9 425,83 грн – судового збору. В решті зустрічних позовних вимог відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що роботи, що залишилось завершити ТОВ «Р-Інжиніринг» (підрядник) є пусконалагоджувальними роботами, що виконуються та здаються комісією (в даному випадку представником Головного управління Держпраці та Волинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів) та виконуються після надання відповідних лімітів газу для можливості запуску котельні. Листами від 12.07.2018, 27.08.2018, 10.10.2018 ТОВ «Р-Інжиніринг» звертався про скликання комісії для надання лімітів газу для можливості здати роботи

Задовільняючи зустрічний позов, судом встановлено, що з матеріалів справи вбачається факт наявності заборгованості за виконані роботи по акту виконаних робіт №10 в сумі 441 065.40 грн з 29.07.2018 та за виконані роботи по актам виконаних робіт №№11,12 в сумі 50 642,48 грн з 19.08.2018.

Уклавши договір про закупівлю, ТОВ «Р-Інжиніринг»погодився з усіма вимогами тендерної документації, зокрема з необхідністю здійснити та оплатити проектні роботи та їх експертизу за власні кошти. Таким чином, вимоги ТОВ «Р-Інжиніринг», в частині стягнення з відповідача вартості проектних робіт в розмірі 333 119,00 грн та вартості експертизи в розмірі 5 220,00 грн, є необґрунтованими.

АТ “Укртрансгаз”, від імені якого діє філія “Управління магістральних газопроводів “Львівтрансгаз”, подано апеляційну скаргу №2501вих-19-267 від 14.03.2019, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 14.02.2019 у даній справі та прийняте нове рішення , яким задоволити позовні вимоги АТ “Укртрансгаз”, від імені якого діє філія “Управління магістральних газопроводів “Львівтрансгаз” та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ТОВ “Р-Інжиніринг” у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення прийнято на підставі недоведених обставин, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи, судом при прийнятті рішення неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що між ПАТ «Укртрансгаз», від імені якого діє Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» та ТОВ «Р-Інжиніринг» було укладено договір будівельного підряду № від 22.08.2016 на виконання робіт по об»єкту «Реконструкція котельні компресорної станції Сокаль Волинського ЛВУМГ».

У зв'язку із укладанням мирової угоди, затвердженої ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.05.2018 у справі №914/267/18 у ТОВ «Р-Інжиніринг» виник обов»язок виконати роботи на 609 027,30 грн. до 30.06.2018, не виконання яких стало підставою для нарахування штрафних санкцій передбачених п. 18.7 договору.

Скаржник вважає, що судом не взято до уваги вимоги Державних будівельних норм, якими передбачено порядок здавання монтажних робіт, виконання та здавання пусконалагоджувальних робіт, не перевірено доказів, які знаходяться в матеріалах справи та дій підрядника на відповідність цьому порядку, не встановлено чи було виконано підрядником всі етапи робіт, що передуються скликанню комісії.

На думку скаржника відповідачем не доведено належними та допустимими доказами вжиття всіх заходів щодо виконання зобов»язання у встановлений мировою угодою строк, а також наявності неправомірних дій позивача за первісним позовом, які б перешкоджали виконанню відповідачем за первісним позовом свого обов»язку.

Також, скаржник зазначає, що висновки суду щодо відсутності вини підрядника у невиконанні своїх зобов»язань за мировою угодою від 02.05.2018 не відповідають обставинам справи та умовам мирової угоди. ТОВ «Р-Інжиніринг» допустило прострочення виконання робіт, акти №11 та 12 підписано 20.07.2018, тобто за межами строку, передбаченого умовами мирової угоди. Нарахування 3% річних та інфляційних втрат на суму 2 938 679,11грн. за період до укладення мирової угоди – з 30.01.2018 та на період, коли діяли умови мирової – до 22.05.2018 і на суму 42 406,30грн. з 23.05.2018 до 30.05.2018 є безпідставним та таким, що не стосується предмету позову – заборгованості за актами виконаних робіт №10,11,12.

Окрім того, скаржник вважає, що судом порушено вимоги ст.180 ГПК України при прийнятті зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом та не перевірялись на предмет належності, достовірності та допустимості докази, подані ТОВ «Р-Інжиніринг».

ТОВ “Р-Інжиніринг” подано відзив на апеляційну скаргу б/н б/д (Вх.ЗАГС № 01-04/2715/19 від 23.04.2019), в якому просить в задоволенні апеляційної скарги АТ “Укртрансгаз”, від імені якого діє філія “Управління магістральних газопроводів “Львівтрансгаз” відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що всі докази на підставі яких прийнято рішення, надані сторонами в суд першої інстанції та судом встановлено фактичні обставини справи, судом прийнято рішення з правильним застосуванням норм матеріального права та у відповідності до норм процесуального права.

Представники сторін підтримали доводи та заперечення щодо вимог, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції встановлено, що 22.08.2016 між ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» від імені якого діє Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» та ТОВ «Р-Інжиніринг» укладено договір будівельного підряду №, на виконання робіт по об'єкту: «Реконструкція котельні компресорної станції Сокаль Волинського ЛВУМГ».

Відповідно до п.2.1 договору підрядник бере на себе зобов»язання:

в порядку та на умовах, визначених цим договором, власними та залученими силами і засобами на свій ризик виконати будівельні, монтажні, пусконалагоджувальні роботи, що передбачені проектно-кошторисною документацією, здійснити випробування змонтованого устаткування, здати об'єкт замовнику в експлуатацію в обумовлені цим договором строк;

за власні кошти ліквідувати недоробки та дефекти, що виникли з його вини і виявлені в ході виконання робіт і в гарантійні строки експлуатації об'єкта.

Згідно п. 2.2 зазначеного договору замовник зобов'язаний на умовах цього договору, у встановлені цим договором порядку та строки:

передати підряднику будівельний майданчик, проектно-кошторисну документацію;

забезпечити фінансування будівництва;

прийняти закінчений будівництвом об'єкт.

Судом першої інстанції встановлено, що між сторонами у справі підписано та скріплено печатками сторін акти приймання виконаних підрядних робіт:

- акт №1 від 31.08.2017 на суму 55 556,21 грн;

- акт №2 від 31.08.2017 на суму 6 480,80 грн;

- акт №3 від 31.08.2017 на суму 13 925,69 грн;

- акт №4 29.09.2017 на суму 69 103,21 грн;

- акт №5 вартості устаткування, що придбається виконавцем робіт від 29.12.2017 року на суму 2 557 845,60 грн;

- акт №5 від 29.12.2017 на суму 14 289,71 грн;

- акт №6 від 29.12.2017 на суму 147 929,60 грн;

- акт №7 від 29.12.2017 на суму 221 458,50 грн;

- акт №8 від 29.12.2017 на суму 26 191,36 грн

- акт №9 вартості устаткування, що придбається виконавцем робіт від 29.12.2017 на суму 12 027,59 грн

- акт №9 від 29.12.2017 на суму 1 343,05 грн;

- акт №10 від 29.06.2018 на суму 441 065,40 грн;

- акт №11 від 20.07.2018 на суму 19060,34 грн;

- акт №12 від 20.07.2018 року на суму 31 582,14 грн.

Договірна ціна робіт, що доручені до виконання підряднику, на основі Зведеного кошторисного розрахунку вартості будівництва, що є невід»ємною частиною цього договору (Додаток №3), є динамічною і складає 3 735 178,62 грн, відповідно до п. 3.1 договору в редакції додаткової угоди №3 від 29.09.2017.

В ході розгляду справи в суді першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що у 2017 році ТОВ «Р-Інжиніринг» було оплачено 145 065,91 грн. за виконані роботи по актах №1,2,3,4.

Надалі, 02.05.2018 між ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» від імені якого діє Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» та ТОВ «Р-Інжиніринг» укладено мирову угоду, яку затверджено ухвалою Господарського суду Львівської області у справі №914/267/18 від 02.05.2018.

Відповідно до умов мирової угоди, відповідачем - ПАТ «Укртрансгаз» від імені якого діє Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» визнано заборгованість в сумі 2 981 085,41 грн.

Заборгованість по актах виконаних робіт №№ 10, 11, 12 на загальну суму 491 707,88 грн не була предметом розгляду судом у справі №914/267/18 та неоплачена позивачем за первісним позовом.

Як вбачається з ухвали Господарського суду Львівської області від 02.05.2018 у справі №914/267/18, ПАТ «Укртрансгаз» від імені якого діє Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» визнавався борг перед ТОВ «Р-Інжиніринг» за виконані роботи в сумі 2 981 085,41 грн та обов»язок оплати зазначеної суми у відповідності до графіку, а саме: 08.05.2018 - 1 000 000,00 грн; 15.05.2018 - 1 000 000,00 грн; 31.05.2018 - 981 085,41 грн.

ТОВ «Р-Інжиніринг» визнавався факт наявності зобов»язання перед ПАТ «Укртрансгаз» від імені якого діє Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» за договором будівельного підряду № від 22.08.2016 на суму 609 027,30 грн (будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи), які ТОВ «Р-Інжиніринг» зобов»язувалось виконати у термін до 30.06.2018.

У пункті 7 мирової угоди вказано, що ТОВ «Р- Інжиніринг» - позивач (у справі №914/267/18 відповідач за первісним позовом) звільняється від сплати штрафних санкцій, передбачених п. 18 договору будівельного підряду № від 22.08.2016, у разі виконання позивачем залишку невиконаних станом на дату підписання цієї угоди робіт, у термін до 30.06.2018.

Позивачем (а саме Волинським лінійним виробничим управлінням магістральних газопроводів, на території якого виконувались роботи) не допускались працівники відповідача на об'єкт для проведення будівельних робіт у зв'язку із завершенням дії договору підряду та дозволу на виконання монтажних робіт від 22.08.2016 №. Для отримання допуску до робіт відповідач неодноразово звертався до позивача із листами про допуск працівників до робіт, що підтверджується копіями долучених до матеріалів справи листів (том І а.с. 101-103).

Як встановлено судом першої інстанції в ході розгляду справи, роботи, що залишилось завершити ТОВ «Р-Інжиніринг» (підрядник) є пусконалагоджувальними роботами, що виконуються та здаються комісією (в даному випадку представником Головного управління Держпраці та Волинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів) та виконуються після надання відповідних лімітів газу для можливості запуску котельні.

Листами від 12.07.2018, 27.08.2018, 10.10.2018 ТОВ «Р-Інжиніринг» звертався про скликання комісії для надання лімітів газу для можливості здати роботи (том 1 а.с.104-105)

Як вбачається із листа №2501вих-18-1250 від 17.07.2018, ПАТ «Укртрансгаз», від імені якого діє Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» підтверджується, що всі монтажні роботи завершені (том 1 а.с.108).

15.08.2018 ПАТ «Укртрансгаз» від імені якого діє Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз», прийнято наказ про призначення комісії на пусконалагоджувальні роботи (том 1 а.с.109-110).

Відповідно до п.5.1 договору будівельного підряду №160800046 оплату за виконані роботи, які фінансуються за рахунок власних коштів і передбачені цим договором, замовник проводить на підставі Актів здавання-приймання виконаних робіт (за формами № КБ-3, № КБ-2в) шляхом перерахування грошових коштів на розрахункові рахунки підрядника або іншими не забороненими чинним законодавством України способами.

Якщо у звітному періоді був виконаний монтаж обладнання, підрядник разом з Актами здавання-приймання виконаних робіт (за формами № КБ-3, № КБ-2в) надає замовнику відомість змонтованого обладнання.

Згідно п.5.2 договору оплата за виконані роботи проводиться протягом 30 календарних днів після підписання Актів здавання-приймання виконаних робіт (за формами № КБ-3, № КБ-2в).

У відповідності до п. 5.4 договору своєчасне надання підрядником податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушенням порядку заповнення, встановленого ПКУ, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПП у строки, передбачені ПКУ, ненадання копії квитанції зазначеної в абз.2 п.5.3 цього договору, є відкладальною обставиною для настання обов'язку замовника щодо здійснення оплати за цим договором до моменту одержання замовником таких документів та інформації.

Податкові накладні були зареєстровані у відповідності до умов договору у встановлені терміни.

Як вбачається із матеріалів справи, акт №10 прийняття виконаних робіт від 29.06.2018 на суму 441 065,40 грн було підписано 29.06.2018 і відповідно обов'язок оплати виходячи з умов договору, по ньому настав з 29.07.2018, акт №11 на суму 19 060,34 грн та акт №12 на суму 31 582,14 грн прийняття виконаних робіт від 20.07.2018 були підписані 20.07.2018 і відповідно обов'язок оплати виходячи з умов договору настав з 19.08.2018.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність безпідставного користування коштами у зв»язку із неоплатою за виконані роботи по акту виконаних робіт № 10 в сумі 441 065,40 грн з 29.07.2018 та за виконані роботи по актах виконаних робіт №11,12 в сумі 50 642,48 грн з 19.08.2018.

Відповідно до частини першої ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов»язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У відповідності до ч.3 ст. 219 ГК України, якщо правопорушенню сприяли неправомірні дії (бездіяльність) другої сторони зобов'язання, суд має право зменшити розмір відповідальності або звільнити відповідача від відповідальності.

З огляду на викладене, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що вимоги ПАТ «Укртрансгаз» від імені якого діє Філія «Управління магістральних газопроводів «Львівтрансгаз» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог, судова колегія зазначає натспуне.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі - боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязальної сторони виконання її обовязку. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання і неналежне виконання.

Відповідно до ст. 318 ГК України за договором підряду на капітальне будівництво, одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами та засобами на замовлення іншої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об»єкти і оплатити їх.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та зазначено вище, акт №10 прийняття виконаних робіт від 29.06.2018 на суму 441 065,40 грн. було підписано 29.06.2018 і відповідно обов'язок оплати виходячи з умов договору, по ньому настав з 29.07.2018, акт №11 від 20.07.2018 на суму 19 060,34 грн. та акт №12 від 20.07.2018 на суму 31 582,14 грн прийняття виконаних робіт були підписані 20.07.2018 і відповідно обов'язок оплати виходячи з умов договору настав з 19.08.2018.

Станом на 07.12.2018 протермінування оплати за виконанні роботи по акту №10 становить 131 день, а по актах №11,12 становить 110 днів.

Враховуючи вищенаведені обставини, судова колегія погоджується із висновком першої інстанції про наявність факту безпідставного користування коштами у зв»язку із неоплатою за виконані роботи по акту виконаних робіт № 10 в сумі 441 065,40 грн з 29.07.2018 та за виконані роботи по акту виконаних робіт №11,12 в сумі 50 642,48 грн. з 19.08.2018.

Таким чином, вимоги ТОВ «Р-Інжиніринг» (позивача за зустрічним позовом) про стягнення з АТ “Укртрансгаз”, від імені якого діє філія “Управління магістральних газопроводів “Львівтрансгаз (відповідача за зустрічним позовом) 491 707,88 грн заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В ч.1 ст.224 ГК України зазначено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов»язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси, якого порушено.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник який прострочив виконання грошового зобов»язання зобов»язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

З матеріалів справи вбачається та правомірно встановлено судом першої інстанції факт наявності заборгованість за виконані роботи по акту виконаних робіт №10 в сумі 441 065.40 грн з 29.07.2018 та за виконані роботи по актам виконаних робіт №№11,12 в сумі 50 642,48 грн з 19.08.2018.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат суд першої інстанції правомірно прийшов до висновку, що обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення є позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 33 342,78 грн. та інфляційних втрат в сумі 103 337,86 грн. В задоволенні решти 3% річних та інфляційних втрат слід відмовити.

Щодо вимоги ТОВ «Р-Інжиніринг» (позивача за зустрічним позовом) про стягнення вартості проектних робіт в розмірі 333 119,00 грн та вартості експертизи в розмірі 5 220,00 грн, судом першої інстанції встановлено, що договір № укладено відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель» внаслідок оголошення процедури закупівлі за предметом «Реконструкція котельні компресорної станції Сокаль Волинського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів (Будівельні роботи)». Код ЄЗС 021:2015-45000000-7. Оприлюднення процедури закупівлі здійснювалось на офіційному загальнодержавному веб-порталі «Державні закупівлі» (номер оголошення - 159441).

21.03.2016 замовником - філією УМГ «Львівтрансгаз» ПАТ «Укртрансгаз» - затверджено документацію конкурсних торгів по даному предмету закупівлі. Додатком №1 до документації конкурсних торгів є «Технічні вимоги і якісні характеристики предмета закупівлі», які визначають технічні характеристики об»єкта, встановлюють чіткий та конкретний перелік робіт та обладнання, які є предметом договору про закупівлю. Зокрема, даним додатком (арк. 21-28 документації конкурсних торгів) передбачено конкретні моделі обладнання, яке повинно бути встановлено на об»єкті. Аркуш 29 документації конкурсних торгів містить застереження про те, що «запропоновані учасником роботи повинні відповідати вимогам проектно-конструкторської, виконавчої, виробничої, монтажної документації на існуючі об»єкти».

Окрім того, за результатами запитів учасників закупівлі замовником зроблено наступне роз»яснення до предмету закупівлі «Враховуючи норми Закону України «Про здійснення державних закупівель» та специфіку робіт по предмету закупівлі, учасник, який надає еквівалент предмету закупівлі зобов»язаний за власні кошти та власними силами в місячний строк забезпечити коригування проектної документації, проходження державної експертизи та затвердження проектної документації у встановленому порядку», у зв»язку з чим строк подання та розкриття пропозицій було перенесено на більш пізній термін, зокрема на 23.06.2016. Дане роз»яснення було повідомлено усім учасникам процедури закупівлі.

Отже, до моменту розкриття пропозицій учасників та до моменту укладання договору, переможцю торгів - ТОВ «Р-Інжиніринг» - було відомо про те, що у разі проведення коригування проекту по даному об»єкту з урахуванням обладнання, яке запропоновано ним, оплата проекту державної експертизи проводиться за власні кошти.

Вказане підтверджується, зокрема, листом №107 від 21.06.2016 «Про еквівалент предмету закупівлі та його технічні та якісні характеристики», що надійшов на адресу УМГ «Львівтрансгаз» у складі тендерної пропозиції учасника - ТОВ «Р-Інжиніринг», у якому позивач за зустрічним позовом гарантує забезпечення коригування проектної документації, проходження державної експертизи та затвердження проектної документації в установленому порядку в місячний термін за власний кошт. Уклавши договір про закупівлю, ТОВ «Р-Інжиніринг» погодився з усіма вимогами тендерної документації, зокрема з необхідністю здійснити та оплатити проектні роботи та їх експертизу за власні кошти.

Таким чином, судова колегія прийшла до висновку, що вимоги ТОВ «Р-Інжиніринг» в частині стягнення з АТ “Укртрансгаз”, від імені якого діє філія “Управління магістральних газопроводів “Львівтрансгаз” вартості проектних робіт в розмірі 333 119,00 грн та вартості експертизи в розмірі 5 220,00 грн, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із п.1 ст.76 ГПК України суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв»язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об»єктивно не залежали від нього.

Скаржником не надано суду належних та допустимих доказів у підтвердження доводів викладених у апеляційній скарзі. Посилання скаржника на те, що судом порушено вимоги ст.180 ГПК України при прийнятті зустрічної позовної заяви до спільного розгляду з первісним позовом не береться судовою колегією до уваги, оскільки, як вбачається із матеріалів справи зустрічний позов подано у строк подання відзиву на позов та позивачем за зустрічним позовом обгрунтовано належними доказами підставність подання зустрічної позовної заяви.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 14.02.2019 у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 277 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судовий збір за перегляд рішення суду в апеляційному порядку слід покласти на скаржника в порядку, передбаченому ст. 129 ГПК України.

ТОВ «Р-Інжиніринг» подано клопотання б/н від 11.06.2019 (вх.ЗАГС 01-01-04/3760/19 від 11.06.2019) в порядку п.8 ст.129 ГПК України про вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 21 500,00грн.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст. 129, 269, 273, 275,276, 282, 284 ГПК України,-

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 14.02.2019 у справі №914/1933/18 залишити без змін, апеляційну скаргу Акціонерного товариства “Укртрансгаз”, від імені якого діє філія “Управління магістральних газопроводів “Львівтрансгаз” №2501вих-19-267 від 14.03.2019 без задоволення.

Судовий збір за розгляду апеляційної скарги покласти на скаржника.

Клопотання представника ТОВ «Р-Інжиніринг» б/н від 11.06.2019 (вх.ЗАГС 01-01-04/3760/19 від 11.06.2019) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу призначити до розгляду в судовому засіданні 25.06.2019 о 9.50год.

До 17.06.2019 заявнику надати докази в обгрунтування поданої заяви.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено і підписано 24.06.2019.

Головуючий суддя                                                   Галушко Н.А.

Суддя                                                                      Желік М.Б.

Суддя                                                                      Орищин Г.В.