ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

21.06.2019

Справа № 910/4909/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічева Н.І., розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК-А" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазові, буд. 18/7, к. 621, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ СТАНДАРТ" (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 20, кв. 179, )

про стягнення 61 980 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІК-А" (далі – позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ СТАНДАРТ" ( далі – відповідач) про стягнення 61 980 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором № 21ТС/17 від 28.09.2017 перед позивачем, у зв’язку з чим ТОВ "ВІК-А" просить стягнути 54 014,40 грн. сплаченого авансу та 7 965,60 грн неустойки.

Ухвалою від 22.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Відповідач письмового відзиву на позов, у т.ч. у встановлений строк, не подав. Ухвала суду від 22.04.2019 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та на адресу, вказану у позовній заяві, проте повернена із зазначенням причини повернення "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відомостей щодо зміни місцезнаходження відповідача суду не надано.

У відповідності до ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Частинною третьою статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами.

Згідно із частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вік-А» (далі – замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тех стандарт" (далі – виконавець, відповідач) укладено договір.

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає зобов’язання надати замовнику послуги у сфері інформатизації на умовах, встановлених цим договором та додатками до нього.

Детальний перелік послуг, етапи їх надання та вартість вказані в календарному плані в додатку №1, який є невід’ємною частиною даного договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №1 від 01.02.2018 загальна вартість послуг, що надаються з п. 1.1. договору, складає 79 656,00 грн.

Замовник зобов’язується сплатити 100% вартості першого етапу договору протягом трьох банківських днів з дня отримання рахунку; замовник зобов’язується сплатити 100% вартості другого етапу договору протягом трьох банківських днів з дня отримання рахунку; замовник зобов’язується сплатити 100% вартості третього етапу договору протягом трьох банківських днів з дня підписання актів наданих послуг за договором, на підставі рахунку, що виставляє виконавець.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди, п. 3.1. договору, викладено у наступній редакції, послуги зазначені у п. 1.1. договору, мають бути надані виконавцем замовнику протягом 35 робочих днів з дня, наступного за днем надходження оплати.

Даний договір діє до 30.12.2018, п.3 додаткової угоди.

Спір у справі виник у зв’язку з тим, що через тривалу затримку позивач втратив інтерес до виконання відповідачем зобов’язання щодо надання послуг, в зв’язку з чим просить повернути сплачений аванс у розмірі 54 014,40 грн.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Укладений між сторонами у справі договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який є підставою для виникнення у його сторін прав та обов'язків, визначених цим договором.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав зі свого боку зобов’язання за договором, здійснив авансування, що підтверджується платіжними дорученнями № 1229 від 14.02.2018 на суму 12 820,80 грн, № 1276 від 19.02.2018 на суму 12 820,80 грн № 3470 від 30.03.2018 на суму 12 820,80 грн, проте, відповідач зі свого боку послуги визначені у п. 2 додаткової угоди у строки не надав.

На адресу відповідача позивачем було направлено заяву про відмову від прийняття виконання зобов’язання за договором № 21ТС/17 від 28.09.2017, що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком від 06.02.2019.

Також позивач звертався до відповідача з претензією про повернення авансового платежу у розмірі 54 014,40 грн та пені у розмірі 7 965,60 грн., що підтверджується описом вкладення та фіскальним чеком від 22.02.2019. Проте, вказана заява та претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач належними засобами доказування доказів протилежного не довів.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.5.3. договору, у разі порушення виконавцем термінів, встановлених в п. 3.1. договору, з вини виконавця виконавець несе відповідальність у розмірі 0,5% від вартості послуг, зазначеної у п.2.1. договору, за кожний день прострочення, але не більше 10% від вартості послуг.

Згідно з положеннями ст.546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1-2 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Аналогічні положення закріплені й у частині 2 статті 343 ГК України, відповідно до якої платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Отже, зазначений розмір пені має бути обрахований з урахуванням обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою Національного банку України згідно із Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», незважаючи на встановлений у договорі спосіб обчислення пені.

За розрахунком суду не виходячи за межі позовних вимог з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 7 965,60 грн за період з 24.05.2018 по 24.11.2018.

Відповідач твердження позивача не спростував доказів протилежного, не надав.

З огляду на вказані вище приписи законодавства та встановлені судом обставини неналежного виконання відповідачем умов договору щодо своєчасності надання послуг, отже, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, у разі задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 236-240, 250-252 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХ СТАНДАРТ" (01021, м. Київ, вул. Кловський узвіз, буд. 20, кв. 179, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК-А" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/7, к. 621, ) 54 014 (п’ятдесят чотири тисячі чотирнадцять) грн. 40 коп. заборгованості, 7 965 (сім тисяч дев’ятсот шістдесят п’ять) грн. 60 коп. пені та 1 921 (одну тисячу дев’ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 21.06.2019

Суддя Н.І. Ягічева