ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 справа № 914/611/19

Суддя Юркевич М.В. при секретарі Кияк І.В., розглядаючи матеріали справи

позовної заяви: Мостиської міської ради Львівської області, м. Мостиська

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗММ Максполь, м. Мостиська

про: внесення змін до договору оренди землі

за участю представників сторін:

від позивача: Кубара М.М. - представник

від відповідача: Головський І.П. представник

ВСТАНОВИВ:

На розгляд до Господарського суду Львівської області поступила позовна заява Мостиської міської ради Львівської області до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗММ Максполь про внесення змін до договору оренди землі.

Ухвалою господарського суду від 08.04.2019 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 07.05.2019 року.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду від 07.05.2019 року.

Ухвалою від 28.05.2019р. було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справ по суті на 18.06.2019р.

18.06.2019р. сторони виступили зі вступними словами, після чого суд перейшов до стадій дослідження обставин справи та доказів.

18.06.2019р. було оголошено перерву в розгляді справи по суті до 25.06.2019р.

В ході судового засідання 25.06.2019р. сторони виступили в судових дебатах.

Досліджуючи обставини та докази по справі, судом з`ясовано наступне:

23.10.2006р. між Мостиською міською радою (позивачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЗММ Максполь» було укладено договір оренди землі для обслуговування виробничих приміщень площею 2,0668 га, яка знаходиться по вул. Полуботка, 5 в м. Мостиська Львівської області.

Відповідно до п. 13 вказаного договору, розмір орендної плати переглядається щорічно, в тому числі, у разі зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, в тому числі внаслідок інфляції, в інших випадках, передбачених законом.

Згідно звіту Західного офісу Держаудитслужби від 20.12.2018р. №08-19/7 про результати державного фінансового аудиту виконання бюджету м. Мостиська за 2015-2018р. було встановлено, що невнесення змін до договору оренди земельної ділянки з відповідачем по справі в частині зміни розміру орендної плати, у зв`язку з введенням в дію нової нормативно-грошової оцінки, призводить до втрати бюджетом додаткових надходжень.

Як встановлено судом, рішенням сесії Мостиської міської ради №7 від 11.06.2013р. було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Мостиська, яка введена в дію з 01.01.2014р. Однак, до цього часу міською радою не було ініційовано зміну відповідних положень договору оренди в частині грошової оцінки землі та розрахунку нової орендної плати.

Так, у зв`язку зі звітом Держаудитслужби, рішенням виконавчого комітету Мостиської міської ради №295 від 21.12.2018р. доручено відповідальним працівникам провести роботу та внести зміни до договорів оренди земельних ділянок з метою приведення розміру орендної плати відповідно до нової нормативної грошової оцінки.

05.02.2019р. Мостиська міська рада надіслала відповідачу вимогу для підписання проектів відповідних змін до договору у двох варіантах:

1. шляхом підписання нового договору оренди землі; або

2. шляхом підписання додаткової угоди про внесення змін до діючого договору.

20.03.2019р. відповідач надіслав позивачу листа, в якому відмовимся від підписання змін до договору з мотивів необгрунтованості нової нормативно-грошової оцінки землі та пропонував провести нову нормативну оцінку станом на 2019 рік.

З огляду на наведене, Мостиська міська рада звернулася до господарського суду з позовом до ТОВ «ЗММ Максполь» про внесення змін до п. 9 договору оренди землі від 23.10.2006р. в частині викладення його в новій редакції, а саме:

« 9. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та розмірі 3% від нормативної грошової оцінки, що становить 84 968,80 грн….»

В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на норми ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» та п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, згідно яких для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач звертав увагу на наступне:

В порушення п. 271.2 Податкового кодексу України, позивач не оприлюднив рішення сесії Мостиської міської ради №7 від 11.06.2013р, якою змінювалася нормативно-грошова оцінка землі, чим не виконав п. 6 свого ж рішення щодо його опублікування. Крім того, відповідач не погоджується в частині самого розміру оцінки землі, вважає її завищеною та необгрунтованою.

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Відповідно до фактичних обставин справи встановлених судом, спір виник при укладанні, зміні та виконанні договору оренди землі.

Даний спір лежить в площині його регулювання нормами Цивільного кодексу України і Податкового кодексу України та ЗУ «Про оренду землі».

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. ( п. 58 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Серявін проти України»).

В силу приписів ч. 1 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Ухвалюючи рішення суд послуговується наступними законоположеннями та своїми висновками:

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України (частини перша, друга статті 21 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач обгрунтовуючи позовні вимоги покликається на зміну нормативно-грошової оцінки землі відповідно до рішення Мостиської міської ради №7 від 11.06.2013р.

Крім того, в підтвердження зміни оцінки землі, порівняно з тим розміром, що існував на момент укладення договору оренди землі від 13.10.2006р., позивач представив суду витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 28.01.2019р. №71/0/200-19, згідно якої вона становить 2 832 292,84 грн.

Положеннями пункту 2 частини першої статті 13, частини першої статті 15 Закону України «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності. Підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення, перегляду та відповідальності за її несплату.

З огляду на наведене, для зміни пункту договору в частині орендної плати, необхідною обов`язковою передумовою є зміна нормативно-грошової оцінки землі.

Так, у спірному договорі питання розміру грошової оцінки землі врегульовано сторонами в п. 5, де в редакції договору 2006 року остання складає 392 072,00 грн.

Однак, у даному спорі позивач, стверджуючи про зміну нормативно-грошової оцінки землі, не ставить вимоги про внесення змін до п. 5 договору, водночас просить змінити п. 9, що врегульовує питання розміру орендної плати.

Така позиція позивача унеможливлює задоволення лише вимоги про зміну розміру орендної плати, тому що первинною та основною підставою, а також методикою розрахунку орендної плати є нормативно-грошова оцінка, яка повинна бути врегульована у п. 5 договору оренди.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Таким чином, суд констатує, що вимога позивача про внесення змін до договору оренди землі та викладення п. 9 в новій редакції (в частині зміни орендної плати), не може бути задоволена без одночасного внесення змін в п. 5 договору оренди щодо розміру нормативно-грошової оцінки, у процентному співвідношенні до якої і вираховується розмір орендної плати для відповідача, про що позивач не ставить вимоги за даним позовом.

Отже, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. (правовий висновок Верховного суду України у справі №6-325ц16 від 18.05.2016р.).

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на наведене, за результатами дослідження доказів та обставин справи, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем своїх позовних вимог, а тому, в задоволенні позову слід відмовити.

Згідно ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 13, 74, 76, 77, 78, 86, 129, 236-241ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позовних вимог Мостиської міської ради відмовити.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені в ст. 256, 257 ГПК України.

В судовому засіданні 25.06.2019р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 26.06.2019р.

Суддя Юркевич М. В.