РІШЕННЯ

м. Київ

20.06.2019Справа № 910/2988/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Ковалівської О.М., розглядаючи у відкритому судовому засіданні

по справі № 910/2988/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка-Сервіс» (03062, м. Київ, проспект Перемоги, 90/1)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Елдоор» (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б)

про стягнення 270 815,70 грн.,

за участю представників:

позивача - Павліченко К.В. (директор; паспорт серія НОМЕР_1 );

відповідача - не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11.03.2019 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка-Сервіс» (далі - Товариство) до товариства з обмеженою відповідальністю «Елдоор» (далі - ТОВ «Елдоор») про стягнення 270 815,70 грн., з яких: 170 845,72 грн. пені; 74 078,84 грн. втрат від інфляції, 25 891,14 грн. 3 % річних.

Товариство обґрунтовує позовні вимоги таким:

- 25.05.2017 Товариством (замовник) і ТОВ «Елдоор» (підрядник) було укладено договір підряду від 25.05.2017 №3 (далі - Договір), за умовами якого підрядник зобов`язується на власний ризик, власними та залученими силами і засобами виконати у відповідності до умов Договору комплекс робіт з виготовлення меблевих виробів на об`єкті замовника за адресою: м. Київ, вул. Л. Толстого, 39, а замовник зобов`язується прийняти роботу та оплатити вартість поставлених на об`єкт меблевих виробів, комплектуючих та виконаних підрядником робіт з їх встановлення відповідно до умов Договору;

- 07.03.2018 позивач сплатив відповідачу грошові кошти відповідно до умов Договору у сумі 735 165,72 грн.;

- ТОВ «Елдоор» було порушено строки виконання робіт відповідно до умов Договору з виготовлення та встановлення комплекту меблів на об`єкті, що призвело до подорожчання кошторису та несвоєчасного завершення робіт з підготовки об`єкта;

- Товариство направило на адресу ТОВ «Елдоор» лист від 06.11.2018 №0611-01 із зверненням усунути недоліки виконаних робіт строком до 15.11.2018, який залишився без відповіді;

- у зв`язку з порушенням строків виконання зобов`язань підрядником за Договором позивачем було нараховано 170 845,72 грн. пені; 74 078,84 грн. втрат від інфляції, 25 891,14 грн. 3 % річних.

11.03.2019 Товариство подало суду клопотання про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2019 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

08.04.2019 Товариство подало суду документи на виконання вимог ухвали суду від 15.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/2988/19; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.05.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 задоволено заяву позивача про забезпечення позову; вирішено вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача, які перебувають на рахунку у ПАТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2019 було відкладено підготовче засідання на 29.05.2019; задоволено клопотання позивача від 11.03.2019 про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу №910/2988/19 до судового розгляду по суті на 20.06.2019.

20.06.2019 до суду надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження від 18.06.2019 у мажах ВП №59146421, у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі ухвали суду від 14.05.2019 про забезпечення позову.

Представник позивача у судовому засіданні 20.06.2019 оголосив вступне слово та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвали суду були надіслані відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали.

До матеріалів справи долучені рекомендовані повідомлення, що підтверджують отримання ТОВ «Елдоор» ухвал суду про відкриття провадження у справі, про забезпечення позову і закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Господарський суд дійшов висновку про відсутність поважних причин неявки представника відповідача, повідомленого належним чином про дату час і місце судового засідання, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення 12.04.2019 №282, 20.05.2019 №050 і 31.05.2019 №366.

Отже, відповідач у даній справі обізнаний про наявність господарського спору та мав можливість ознайомлюватися з текстами ухвал на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Разом з тим, відповідач у строк, встановлений Господарським процесуальним кодексом України, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, з`ясувавши обставини, дослідив в порядку статей 209-210 Господарського процесуального кодексу України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

У судовому засіданні 20.06.2019 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України.

Судом, відповідно до вимог статей 222-223 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ

25.05.2017 ТОВ «АНІКА-СЕРВІС» (замовник) і ТОВ «ЕЛДООР» (підрядник) було укладено Договір підряду № 3, за умовами якого:

- Постачальник зобов`язується виконати комплекс робіт по виготовленню та встановленню меблевих виробів на об`єкті замовника, а замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити вартість поставлених на об`єкт меблевих виробів, комплектуючих та виконаних підрядником робіт по їх встановленню у відповідності до умов договору; (пункт 1.1. Договору)

- склад, вартість, обсяги, строки(терміни) та режим виконання робіт, вартість та кількість матеріалів, необхідних для виконання робіт, їх якісні та інші характеристики, інші умови визначаються в Угодах до договору; (пункт 2.2 Договору)

- замовник зобов`язаний сприяти підрядникові при виконанні останнім робіт у порядку і в об`ємах, передбачених Договором і прийняти роботи, оглянути їх результат, і в разі виявлення явних недоліків і відступів від умов договору, письмово заявити про них підрядникові (пункт 2.4 Договору)

- остаточна вартість робіт, яку має сплатити замовник на користь підрядника, визначається на підставі актів, підписаних сторонами на виконання цього договору (пункт 4.2 Договору)

- приймання-здача виконаних робіт здійснюється сторонами за актом здачі-приймання виконаних робіт. Замовник зобов`язаний оглянути якість встановлених меблевих виробів та виконаних монтажних робіт по їх встановленню та у разі відсутності та не виявленні явних недоліків прийняти результати виконаних робіт шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних робіт та видаткових накладних, або у дводенний строк направити на адресу підрядника мотивовану умову від підписання акту здачі-приймання виконаних робіт. У разі не підписання зазначеного акту, роботи вважаються прийнятими замовником без зауважень та підлягають оплаті; (пункти 7.1, 7.3 і 7.4 Договору)

- договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скраплення його печатками сторін та діє до часу виконання своїх обов`язків сторонами, а в частині зобов`язань щодо надання гарантії на роботу до закінчення гарантійного строку; (пункт 11.1 Договору)

- відповідно до умов пункту 2.1 Угоди від 25 травня 2017 № 1, укладених на підставі пункту 2.2 Договору, яка є сторони визначили загальну вартість робіт та матеріалів, які становлять 200 715,55 грн., і розраховані на підставі Специфікації, яка є її додатком № 1;

відповідно до умов пункту 2.1 Угоди від 25 травня 2017 № 2, укладених на підставі пункту 2.2 Договору, яка є сторони визначили загальну вартість робіт та матеріалів, які становлять 569 203,84 грн., і розраховані на підставі Специфікації, яка є її додатком № 1.

Договір від 25.05.2017 №3 та додаткові угоди до підписано лише з боку позивача, на його виконання відповідач виставив рахунки на оплату вказавши номер і дату цього договору.

У встановленому порядку Договір від 25.05.2017 №3 року не оспорений, не розірваний та не визнаний недійсним.

Таким чином, договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частинами першою та другою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Отже, укладений учасниками процесу Договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На виконання умов Договору позивачем було поставлено відповідачу товар на загальну суму 221 242,25 грн., що підтверджується такими рахунками на оплату:

- від 07.03.2018 № 31 на суму 38 224,80 грн.;

- від 07.03.2018 № 32 на суму 120 076,18 грн.;

- від 10.07.2018 № 109 на суму 62 941,27 грн.;

Також, підтверджується платіжними дорученнями у рахунок часткової оплати авансу відповідно до Договору підряду і Угод:

- від 31.05.2017 № 96 на суму 125 500,89 грн.;

- від 09.06.2017 № 102 на суму 15 000,00 грн.;

- від 14.06.2017 № 103 на суму 96 764,65 грн.;

- від 22.12.2017 № 170 на суму 310 680,30 грн.;

- від 07.03.2018 № 202 на суму 120 076,18 грн.;

- від 07.03.2018 № 201 на суму 67 143,70 грн.;

- від 18.01.2018 № 176 на суму 151 035,89 грн.;

- від 12.07.2018 № 248 на суму 62 941,27 грн.;

Станом на 07.03.2018 позивачем були частково сплачені кошти відповідно до Договору у розмірі 735 165,72 грн.

Товариство звернулось до ТОВ «Елдоор» із повідомленням від 11.12.2018 № 1112-01 про порушення останнім умов Договору; також запропоновано у добровільному порядку сплатити основний борг, пеню і суму упущеної вигоди.

Відповідач відповіді на вказану претензію не надіслав, заборгованість не оплатив.

Згідно із статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України (далі - ГК України) і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 9.4 Договору передбачено, що за порушення строків поставки від суми несвоєчасно переданих меблевих виробів у розмірі 0,1% за кожен день прострочення.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

За приписом частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки 3% річних, пені і втрат від інфляції, суд дійшов висновку, що вони правильні.

Отже, стягненню з відповідача підлягає також 170 845,72 грн. пені; 74 078,84 грн. втрат від інфляції і 25 891,14 грн. 3 % річних.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка-Сервіс» (03062, м. Київ, пр.-т Перемоги, 90/1; індентифікаційний код 35648466) до товариства з обмеженою відповідальністю «Елдоор» (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б; індентифікаційний код 40922932) про стягнення 270 815,70 грн, задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Елдоор» (02099, м. Київ, вул. Ялтинська, 5-Б; індентифікаційний код 40922932) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Аніка-Сервіс» (03062, м. Київ, пр.-т Перемоги, 90/1; індентифікаційний код 35648466) 170 845,72 (сто сімдесят тисяч вісімсот сорок п`ять грн. пені; 74 078,84 (сімдесят чотири тисячі сімдесят вісім) грн. втрат від інфляції, 25 891,14 (двадцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто одну) грн. 3 % річних і 4 062,24 (чотири тисячі шістдесят дві) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.06.2019

Суддя І.Д. Курдельчук