РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.06.2019Справа № 910/4273/19

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М. розглянувши без повідомлення сторін у спрощеному позовному провадженні справу

За позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Кребс Фід», м. Київ

2. ОСОБА_2 , м. Запоріжжя

про стягнення 4 150,00 грн, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кребс Фід» (відповідач-1) та ОСОБА_2 (відповідач-2) заборгованості за Договором №б/н від 19.04.2018 року в розмірі 145 833,35 грн, посилаючись на неналежне виконання відповідачем-1 (позичальником) своїх зобов`язань за Договором №б/н від 19.04.2018 та відповідачем-2 (поручителем) - зобов`язань за Договором поруки №POR517 від 20.04.2018.

Судом встановлено, що відповідачем-2 у даній справі є фізична особа, що не є підприємцем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2019 року постановлено звернутися до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), за формою, наведеною в додатку №3 до Правил реєстрації місця проживання, Затверджених Постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 та зобов`язано Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві надати інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

24.04.2019 до суду від Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві надійшло повідомлення про те, що за вказаними даними ОСОБА_2 зареєстрованою не значиться.

Згідно з п. 2 ч. 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті (ч. 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Ухвалою від 26.04.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, на підставі п. 2 ч. 5 ст. 12 ГПК України справу визнано малозначною та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами та серед іншого запропоновано відповідачам у строк до п`яти днів з дня вручення даної ухвали подати заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а також у визначені строки подати відповідні заяви по суті.

29.05.2019 року від відповідача-1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого він визнає позовні вимоги на суму в розмір 101 033,35 грн, оскільки ним проводилось часткове погашення суми кредиту на суму в розмірі 44 800,00 грн.

Окрім того, відповідач-1 у відзиві просив суд надати йому розстрочку у виконанні рішення на 10 місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 розділу V Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Зазначеним розділом V Господарського процесуального кодексу України передбачено вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у господарських судах.

Оскільки на момент звернення відповідача-1 до суду із заявою про розстрочення виконання рішення в справі №910/4273/19 рішення по суті ще прийнято не було, зазначена заява розгляду не підлягає, як така, що подана передчасно.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Позивач правом на подання до суду відповіді на відзив не скористався.

Відповідач-2 про розгляд даної справи та про його право подати відзив на позовну заяву, оскільки за наслідками звернення суду до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в місті Києві щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), остання зареєстрованою не значиться, на підставі ч. 10 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, повідомлявся через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, докази чого містяться у матеріалах справи.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Приймаючи до уваги, що відповідач-2 був належним чином повідомлений про розгляд даної справи та у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України, відзиву на позовну заяву до суду не подав, справа підлягає розгляду за наявними у ній матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.04.2018 року відповідачем-1 (позичальником) через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису Анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (надалі - Умови) «КУБ». Відповідно до цієї заяви позичальник приєднався до розділу 3.2.8. Умов, що розміщені в мережі Інтернет на офіційному веб-сайті позивача www.privatbank.ua, які разом із Заявою складають Кредитний договір №б/н від 19.04.2018 (далі - Договір), який є договором приєднання, та взяв на себе зобов`язання виконувати умови Договору.

23.04.2018 року, відповідно до укладеного Договору відповідачу-1 було перераховано на поточний рахунок останнього кредитні кошти у розмірі 250 000,00 грн на підставі меморіального ордеру №HSAV3BEKUD від вказаної дати.

Пунктом 3.2.8.1. Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту «Кредит КУБ» для фінансування поточної діяльності Клієнта, в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни. Кредитування Клієнта здійснюється в межах встановленого Банком ліміту кредитування, про який Банк повідомляє Клієнта через встановлені канали комунікацій. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати ) вказуються в Заяві про приєднання по Умов та правил надання банківських послуг (далі Заява). Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання електронно-цифровим підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги, придбані Клієнтом через Інтернет-платформу ПриватМаркет (https://privatmarket.ua).

Відповідно до пункту 3.2.8.3. Умов надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на наступних умовах: Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту терміновий кредит в обмін на зобов`язання Клієнта щодо повернення кредиту, сплати відсотків, комісій та винагород. Відсоткова ставка за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, їх кількість і дати їх здійснення вказуються в Заяві. Заява на приєднання до Послуги в системі Приват24 або у сервісі Папка24 або іншим шляхом підписується електронним підписом, є способом укладання кредитного договору в електронному вигляді.

Як вказує позивач та підтверджується матеріалами справи, ним виконано свої договірні зобов`язання та надано відповідачу-1 суму кредиту у сумі 250 000,00 грн, про що свідчать надані позивачем виписка по рахунку.

Пунктом З.2.8.З.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у Заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки 6 останніх місяців користування кредитом. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку Клієнта в строки і розмірах, передбачених умовами кредитного договору. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов Відповідач взяв на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії згідно з п. 3.2.8.3.2., а також повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1.. 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені у заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.2., 3.2.8.3., 3.2.8.3.1. цього Договору Клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

За змістом п. 3.2.8.3.2. Умов за користування Послугою Клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в розмірі, що зазначені в Заяві та Тарифах, а саме: 2% від початкової суми кредиту.

Пункт 3.2.8.9.2. Умов передбачає, що сплата процентів за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії, передбаченої пунктом 3.2.8.3.2. Умов, здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві, про що зазначено у п. 3.2.8.3.1.Умов.

Пунктом 1.3. Заяви встановлено, що кредит надається на строк 12 місяців від дня видачі кредиту. Погашення заборгованості здійснюється щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в який було здійснено видачу коштів (п. 1.5. Заяви).

Відповідно до наданих відповідачем-1 квитанцій за 28.12.2018, 29.12.2018, 04.04.2019, 11.05.2019, останнім були частково повернуті відповідачу кредитні кошти на загальну суму в розмірі 44 800,00 грн, а саме в сумі 15 000,00 грн, 3 000,00 грн, 19 800,00 грн та 7 000,00 грн відповідно до вказаних вище дат.

Проте, матеріалами справи підтверджується, що відповідач-1 свої зобов`язання по погашенню кредиту в повному обсязі не виконав, повністю кредитні кошти згідно умов Договору не повернув.

Разом з тим, 20.04.2018 між позивачем (кредитор) та відповідачем-2 (поручитель) було укладено Договір поруки № POR517 (далі - Договір поруки), предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання відповідачем-1 (божником) зобов`язань які випливають з Договору №б/н від 19.04.2018 року.

Згідно п. 1.2. Договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за Угодою 1, в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

За умовами п. 1.5. Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за Угодою 1, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

В п. 4.1. Договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за Договором поруки припиняється через 15 років після укладення Договору поруки. У випадку виконання боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за Угодою 1 цей Договір поруки припиняє свою дію.

Договір поруки підписано уповноваженими особами сторін та скріплено печаткою позивача.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами взятих на себе зобов`язань, позивач звертався до останніх з повідомленням №30.1.0.0/2IGNK2KUB0HGN9 від 15.02.2019 року (докази направлення претензії у справі) на суму 96 614.89 грн. (з урахуванням нарахованих відсотків, комісії та пені), яка була залишена без відповіді та виконання.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач-1 неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість, з огляду на укладення з відповідачем-2 Договору поруки, а також виходячи з положень ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 14 ГПК України, позивач просить суд стягнути заборгованість у розмірі 145 833.35 грн. з відповідачів у солідарному порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

Внаслідок укладання Кредитного договору (Договору приєднання), у вигляді заяви від 19.04.2018, між позивачем та відповідачем-1 виникли цивільні права та обов`язки.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідач-1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за Договором, у зв`язку з чим, враховуючи також наявні в справі докази часткового повернення відповідачем-1 кредитних коштів в сумі 44 800,00 грн, в останнього виникла заборгованість, у тому числі за тілом кредиту у розмірі 101 033,35 грн, жодних повідомлень щодо незгоди із умовами надання грошових коштів не висувалось, доказів повного погашення відповідачем-1 заборгованості суду не надано.

Відповідно до ч. 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Частинами 1, 2 статті 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оскільки відповідач-2 відповідно до умов укладеного Договору поруки відповідає перед позивачем як солідарний боржник за виконання зобов`язань відповідача-1, в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи, зокрема, сплату кредиту, вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими.

За приписами ст. ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачами не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовні вимоги в справі №910/4273/19 підлягають частковому задоволенню та до стягнення з відповідачів у солідарному порядку підлягає сума заборгованості за кредитом в розмірі 101 033,35 грн.

Судовий збір, у розмірі 1 515,50 грн, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається на відповідача, а решта судових витрат позивача зі сплати судового збору у розмірі 672,00 грн у зв`язку з частковою відмовою у задоволенні позову - на позивача.

Керуючись ст. ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237-238, 240-241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кребс Фід» (ідентифікаційний код 39424445, місцезнаходження: 04111, м. Київ, вул. Щербакова, буд. 52, приміщення 429) та ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код 14360570, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) суму заборгованості за кредитом в розмірі 101 033,35 грн (сто одна тисяча тридцять три гривни 35 копійок) та суму судового збору в розмірі 1 515,50 грн (одна тисяча п`ятсот п`ятнадцять гривень 50 копійок).

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 672,00 грн покласти на Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк".

5. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 257 та п. 17.5. розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.М. Морозов