РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.06.2019Справа № 910/4630/19
Господарський суд міста Києва у складі судді Шкурдової Л.М., розглянувши матеріали справи №910/4630/19

За позовом: споживчого товариства "УТФ"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

про: стягнення 4 986,19 грн

Без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом споживчого товариства "УТФ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" про стягнення 4 986,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті поставленого товару за Договором поставки соєвих бобів №158/2017/КАМ/О від 17.05.2017, в зв`язку з чим позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 291,52 грн, інфляційні втрати в розмірі 443,35 грн., пеню в розмірі 2 429,33 грн. Позивачем заявлено до стягнення втрачену вигоду у розмірі 1 821,99 грн, як не отримані проценти, розміщені на депозитному рахунку в банку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 року у справі №910/4630/19 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч.6 ст.242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб- підприємців з Єдиного державного реєстру.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 17.04.2019 року була направлена рекомендованими листами з повідомленнями про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ухвала суду про відкриття провадження у справі була отримана відповідачем 23.04.19р.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив, вказуючи, що позивачем не доведено понесення збитків у заявленому розмірі, заперечив щодо правильності нарахування штрафних санкцій.

Відповідачем подано клопотання про застосування наслідків пропущення позивачем строків позовної давності до вимог про стягнення пені.

Оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2017 року між Споживчим товариством "УТФ" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПЛЕКС АГРОМАРС" (покупець) укладено Договір поставки соєвих бобів № 158/2017/КАМ/О від 17.05.2017 (далі - Договір).

Відповідно до пункту 3.2 Договору предметом цього договору є поставка соєвих бобів, що вирощується на полях (далі - Товар).

Відповідно до пункту 3.1. Договору позивач бере на себе зобов`язання здійснити поставку товару та передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язується прийняти на оплатити поставлений позивачем товар в обумовлені строки.

Відповідно до пункту 7.1 Договору вартість товару визначається у рахунку-фактурі, який виставляється позивачем за кожну окрему партію товару.

Відповідно до пункту 7.2 Договору розрахунок за товар здійснюється на умов 100% після оплати вартості замовленого товару на розрахунковий рахунок позивача протягом семи календарних днів за умови настання наступних умов: з дати поставки товару покупцю; за умови отримання оригіналів документів, зазначених у п.4.4. Договору; за умови реєстрації податкової накладної у єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом встановлено, що 04 липня 2017 року позивачем було поставлено, а Відповідачем прийнято Товар на суму 221 676, 00 грн., що Накладною № 1 від 04 липня 2017 р., товарно-транспортною накладною N5622626 від 04 липня 2017 р.

27 липня 2017 р. відповідач здійснив оплату за товар у сумі 221 676.00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № від 27 липня 2017 р. та № від 27 липня 2017 р.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 1 та 2 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 7.2. Договору визначено обов`язок здійснення оплати товару протягом семи календарних днів з дати поставки товару покупцю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем та відповідачем підписано видаткову накладну № 1 від 04 липня 2017 р., також в матеріалах справи наявні копії товарно-транспортної накладної N5622626 від 04 липня 2017 р., податкової накладної №1 від 04 липня 2017 р., що свідчить про те, що відповідачем прийнятий від позивача товар на суму 221 676.00 грн., а відтак у відповідача виникає обов`язок здійснити оплату отриманого товару у встановлений строк, а саме по 11.07.2017р. При цьому, посилання відповідача не здійснення реєстрації податкової накладної може бути підставою для застосування передбачених Договором штрафних санкцій, а не звільнення від оплати за отриманий відповідачем товар.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем здійснено оплату з порушенням встановленого Договором строку, в зв`язку з чим допущено прострочення грошового зобов`язання за Договором.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який построчив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок позивача 3 % річних за період з 12.07.2017 по 26.07.2017 (оскільки день сплати не включається в період заборгованості), в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних частково в розмірі 273,30 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 443,35 грн задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Таким чином, за заявлений позивачем період з 12.07.2017 по 26.07.2017 індекс інфляції нарахуванню не підлягає.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 2 429,33 грн., нарахованої за період з 12.07.2017 по 27.07.2017 задоволенню не підлягають, в зв`язку з пропуском позивачем річного строку для звернення з позовом до суду про стягнення пені, оскільки позивач звернувся з даним позовом до суду 10.04.2019.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача втрачену вигоду у розмірі 1 821,99 грн, як не отримані проценти, розміщені на депозитному рахунку в банку задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності порушення з боку відповідача, наявність та розмір завданої шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і завданою шкодою покладено на позивача.

Позивачем не доведено, що він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене, 1 821,99 грн у вигляді процентів від депозитного вкладу, зазначення позивачем про намір здійснити депозитний вклад на цю суму коштів не підтверджено доказами.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3 000,00 грн витрати на послуги адвоката.

Вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, які пов`язані саме з розглядом даної справи, враховуючи те, що в укладеному сторонами Договорі про надання правничої (правової) допомоги адвокатом №13/03/19 від 13.03.2019, ані в Акті надання послуг №11 від 08.04.2019 не міститься посилання на Договір, за яким стягується заборгованість, ані на номер судової справи. Також, в долученій до матеріалів справи копії платіжного доручення №1348 від 28.03.2019 міститься посилання на Договір №13/03/19 від 13.03.2019, з якого не вбачається, що оплата здійснена саме за правові послуги адвоката у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м.Київ, вул. ПОЖАРСЬКОГО, будинок 3, ) на користь споживчого товариства "УТФ" (04205, м.Київ, проспект Оболонський, буд.30, офіс 287, ) 273 (двісті сімдесят три) грн. 30 коп - 3 % річних та 105 (сто п`ять) грн. 29 коп - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Шкурдова Л.М.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його суду апеляційної інстанції.

Дата складення тексту рішення: 18.06.2019