ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2019 р. Справа№ 910/12410/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

представники учасників справи не з`явилися

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріо Інтер Трейдінг»

на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 (повний текст складено 06.02.2019)

у справі №910/12410/18 (суддя Сівакова В.В.)

за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтер Пром»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріо Інтер Трейдінг»

про стягнення 106 654,24 грн

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріо Інтер Трейдінг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтер Пром»

про визнання договору № БПТ16/02-5 від 09.02.2016 недійсним

1. Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 106 654,24 грн, з яких: 100 000 грн основного боргу, 5 520 грн - пені, 1 134,24 грн - 3% річних.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного між сторонами договору № БПТ16/02-5 від 09.02.2016 позивачем здійснено поставку відповідачу обладнання: пучок трубний газоохолоджувача ЕТ10СЕ (Astra Refrigeranti S.P.A.) у кількості 1 шт. за ціною 6 842 016,14 грн. Відповідачем було частково сплачено вартість поставленого товару у розмірі 5 026 053,22 грн, після чого останній звернувся до позивача з проханням надати розстрочення оплати боргу у розмірі 1 815 962,92 грн. Позивач погодився на розстрочення виконання відповідачем свого зобов`язання у порядку, встановленому в листі №636/0917 від 18.09.2017. Однак, станом на момент подачі позивачем позову, відповідачем не сплачено 100 000,00 грн та на направлену позивачем претензію № 37-1/2017 від 20.10.2017 відповіді не надано.

1.3. Відповідач, не погоджуючись з наведеним позовом, звернувся до суду із зустрічним позовом до позивача про визнання договору поставки №БПТ16/02-5 від 09.02.2016 недійсним.

1.4. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір поставки від 09.02.2016 № БПТ16/02-5 має бути визнаний недійсним, оскільки поставлене за вказаним договором обладнання: пучок трубний газоохолоджувача ЕТ10СЕ (Astra Refrigeranti S.P.A.) у кількості 1 шт. за ціною 6 842 016,14 грн не відповідає вимогам до якості для даного виду обладнання. Таким чином, відсутній факт поставки обладнання, передбаченого оспорюваним договором, що свідчить про відсутність у постачальника наміру створення реальних правових наслідків, які були обумовлені договором. На думку відповідача, враховуючи той факт, що поставлене за договором обладнання не відповідає нормам, що визначені сертифікатами виробника, діючими стандартами для даного виду обладнання, є підстави вважати, що його фактична вартість є меншою, ніж сума договору. Таким чином, ТОВ «Кріо Інтер Трейдінг» вважає, що метою укладення договору було не створення правових наслідків, які передбачені у ньому, а ухилення від сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів, яке полягає у заниженні бази оподаткування податком на прибуток підприємств та завищенні суми податкового кредиту з ПДВ за господарською операцією поставки обладнання на різницю між вартістю обладнання за договором та його фактичною вартістю.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами

2.1. 09.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Біг Пром Трейд», яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінтер Пром» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кріо Інтер Тредінг» (покупець) укладено договір поставки № БПТ1602-5 (далі - договір).

2.2. Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов`язується передати, а покупець прийняти та оплатити обладнання (далі - обладнання) на умовах, передбаченим даним договором.

2.3. Згідно з п.2.1. договору кількість, номенклатура обладнання зазначається в специфікаціях до цього договору, що є невід`ємною частиною (далі - специфікація).

2.4. Відповідно до п.2.2. договору якість, комплектація, упаковка та маркування обладнання повинні відповідати нормам, визначеними сертифікатами виробника, діючими стандартами (ТУ, ГОСТ, технічній документації) для даного виду обладнання, а також спеціальним технічним вимогам, якщо такі визначені угодою сторін, відображеними у специфікаціях.

2.5. Згідно з п.4.1. договору поставка обладнання здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені в специфікаціях та включають в себе податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника пов`язанні з поставкою обладнання.

2.6. Відповідно до п.5.1. договору оплата покупцем обладнання здійснюється в Національний валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, вказаний в цьому договорі.

2.7. Згідно з п.5.2. договору оплата за поставлене обладнання буде проводитися протягом терміну, зазначеного в специфікації, який обчислюється з моменту поставки обладнання і надання, зазначених в п. 6.3 цього договору.

2.8. Відповідно до п.5.3. договору датою оплати є дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

2.9. Згідно з п.6.1. договору приймання обладнання за кількістю здійснюється відповідно до вимог Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 15.06.1965 № П-6 зі змінами і доповненнями, а також відповідно до вимог ТУ і ГОСТ для даного виду обладнання.

2.10. Відповідно до п.6.2. договору приймання обладнання за якістю проводиться одним з наступних способів, які обираються покупцем:

- відповідно до вимог Інструкції, затвердженої постановою Держарбітражу від 25.04.1966 № П-7 зі змінами і доповненнями, а також відповідно до вимог ТУ і ГОСТ для даного виду обладнання;

- за участю незалежної експертної організації, залученої покупцем.

У разі, якщо актом незалежної експертної організації підтверджується невідповідність поставленого обладнання умовам цього договору, постачальник зобов`язаний відшкодувати покупцю витрати, пов`язані із залученням незалежної експертної організації, протягом трьох банківських днів, або інший термін, узгоджений сторонами, з моменту отримання рахунку покупця, який вважається отриманим постачальником після закінчення трьох робочих днів з моменту його відправлення покупцем за адресою постачальника, вказаною в даному договорі.

2.11. Згідно з п. 6.3. договору постачальник зобов`язаний надати покупцю до початку приймання обладнання оригінали наступних документів:

- рахунок на оплату обладнання;

- транспортні та супровідні документи;

- сертифікат, креслення або паспорт якості постачальника або виробника (в разі, якщо постачальник не є виробником);

- сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (в передбачених законодавством випадках);

- акт приймання-передачі обладнання (в 2-х примірниках) або видаткову накладну (в 2-х примірниках), оформлених зі сторони постачальника.

2.12. Відповідно до п.6.4. договору покупець вправі відмовитись від приймання поставленого обладнання до надання документів, зазначених в п.6.3. даного договору.

2.13. Згідно з п.7.2. договору у разі порушення більш ніж на 5 (п`ять) календарних днів строку оплату обладнання, покупець сплачує пеню в розмірі 0,04% від суми заборгованості за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді.

2.14. Відповідно до п.10.5. договору даний договір діє до 31.12.2016. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) за даним договором.

2.15. Пунктом 4 специфікації №1 визначено умови сплати: 100 % суми специфікації підлягає сплаті протягом 35 робочих днів з дати постачання обладнання.

2.16. Додатковою угодою №1 від 03.08.2016 внесено зміни до п.4 специфікації та визначено наступні умови сплати: 100% суми специфікації підлягає сплаті протягом 120 робочих днів з дати постачання обладнання.

2.17. Згідно видаткової накладної №РН-000203 від 30.08.2016 позивач за первісним позовом передав, а відповідач за первісним позовом прийняв обладнання - пучок трубний газоохолоджувача ЕТ10СЕ (Astra Refrigeranti S.P.A.) у кількості 1 шт. за ціною 6 842 016,14 грн.

2.18. Місцевим судом зазначено, що відповідач за первісним позовом свій обов`язок по сплаті обладнання в термін, визначений договором, не виконав, доказів повної оплати заборгованості за заявлений період до матеріалів справи не надав.

2.19. Відповідачем за первісним позовом здійснено часткову оплату обладнання за договором наступним чином: 23.08.2016 в сумі 1 000 000,00 грн, 25.08.2016 в сумі 1 750 053,22 грн, 30.08.2016 в сумі 1 000 000,00 грн, 06.09.2016 в сумі 700 000,00 грн, 05.10.2016 в сумі 576 000,00 грн, загалом 5 026 053,22 грн.

2.20. Листом №636/0917 від 18.09.2017 відповідач за первісним позовом підтвердив заборгованість за поставлене обладнання в сумі 1 815 962,92 грн та просив позивача за первісним позовом надати розстрочення з оплати боргу за договором в сумі 1 815 962,92 грн в наступному порядку:

до 01.10.2017 - 100 000,00 грн,

до 01.01.2018 - 100 000,00 грн,

до 01.02.2018 - 500 000,00 грн,

до 01.04.2018 - 600 000,00 грн,

до 01.06.2018 - 515 962,92 грн.

2.21. Позивач за первісним позовом погодився з наданим відповідачем за первісним позовом графіком розстрочення оплати обладнання за договором, проте, останній не здійснив оплату частини боргу в сумі 100 000,00 грн, яка підлягала сплаті у строк до 01.10.2017. У зв`язку з цим, позивач за первісним позовом звернувся до відповідача за первісним позовом з претензією №37-1/2017 від 20.10.2017 з вимогою здійснити оплату суми боргу в сумі 100 000,00 грн, яка залишена відповідачем за первісним позовом без задоволення.

2.22. Місцевим судом зазначено, що відповідач не виконав зобов`язання по сплаті отриманого обладнання у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 100 000,00 грн.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 первісні позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріо Інтер Трейдінг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вінтер Пром» 100 000,00 грн основного боргу, 5 520,00 пені, 1 134,00 грн 3% річних, 1 762,00 грн витрат по сплаті судового збору. В задоволенні зустрічних позовних вимог відмовлено.

3.2. Обґрунтовуючи вказане рішення, місцевий суд зазначив, що відповідач за первісним позовом прийняв обладнання, не відмовився від його приймання, як це передбачено п.6.4. договору та в подальшому не вимагав у позивача за первісним позовом надати всі обумовлені договором документи. Крім того, відповідачем за первісним позовом не підтверджено жодними засобами доказування невідповідність поставленого обладнання умовам договору.

Задовольняючи первісні позовні вимоги про стягнення 100 000,00 грн основного боргу, місцевий суд вказав, що відповідач не виконав зобов`язання по сплаті отриманого обладнання у повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 100 000,00 грн, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

При цьому, у зв`язку з тим, що взяті на себе зобов`язання по сплаті орендної плати відповідач за первісним позовом своєчасно не виконав, місцевий суд зазначив, що останній повинен сплатити позивачу за первісним позовом, пеню розмір якої за обґрунтованими розрахунками позивача становить 5 520,00 грн (на суму 100 000,00 грн за період з 02.10.2017 по 16.02.2018).

Також місцевий суд дійшов висновку про задоволення вимог про стягнення з відповідача за первісним позовом 1 134,24 грн 3% річних на підставі ст.625 Цивільного кодексу України, оскільки ним прострочено плату за поставлене обладнання.

3.3. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, місцевий суд вказав, що позивач не надав до суду доказів, які б підтверджували той факт, що умови договору суперечать нормам Цивільного кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; не довів відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності будь-якої з осіб, яка вчинила спірний правочин; відсутність вільного волевиявлення та невідповідність його внутрішній волі учасника спірного правочину; не спрямованість будь-якої зі сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином.

Крім того, місцевий суд вказав, що позивачем за зустрічним позовом не подано жодних доказів в підтвердження того, що поставлене за договором обладнання не відповідає нормам, що визначені сертифікатами виробника, діючими стандартами для даного виду обладнання, не подано належних доказів, що фактична вартість обладнання є меншою, ніж сума договору.

Також позивачем за зустрічним позовом не подано жодного підтвердження, що метою укладення договору не було створення правових наслідків, які передбачені у ньому, а ухилення від сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Місцевим судом зазначено, що позивач за зустрічним позовом висуває вимоги про визнання недійсним договору через 2 (два) роки після отримання обладнання та після здійснення сплати більше, ніж 70% вартості обладнання, тобто після майже повного виконання сторонами договору.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач за первісним позовом звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду від 24.01.2019 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні первісних позовних вимог, а зустрічні позовні вимоги - задовольнити.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом при прийнятті оскаржуваного рішення не враховано, що позивачем за первісним позовом не доведено, що усі необхідні документи на обладнання були передані покупцю одночасно з обладнанням. Так, апелянт вважає, що відсутній факт поставки обладнання рівня якості, який передбачено оспорюваним договором, що свідчить про відсутність у постачальника наміру створення реальних правових наслідків, які були обумовлені договором.

За твердженням апелянта, укладений між сторонами договір поставки №БПТ16/02-5 від 09.02.2016 є таким, що порушує публічний порядок, а тому, з урахуванням ст.228 Цивільного кодексу України, є нікчемним.

Також апелянт вказує, що спірний договір не створив і не створює будь-яких правових наслідків для позивача за зустрічним позовом, в тому числі - не породжує зобов`язання зі сплати грошових коштів в сумі 100 000,00 грн, а також іншої несплаченої суми, стягнення яких вимагає позивач за первісним позовом, та у якого, як зазначає апелянт, виникає зобов`язання повернути грошові кошти, отримані за договором від ТОВ «Кріо Інтер Трейдінг».

5. Заперечення на апеляційну скаргу

5.1. Позивач за первісним позовом відзиву на апеляційну скаргу у визначений судом строк не надав.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 22.02.2019 відповідач за первісним позовом звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 24.01.2019 у справі №910/12410/18. Одночасно, при зверненні з апеляційною скаргою, апелянтом заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги у даній справі.

6.2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/12410/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Сулім В.В., Руденко М.А.

6.3. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріо Інтер Трейдінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 у справі №910/12410/18 залишено без руху на підставі ст.260 Госопдарського процесуального кодексу України, у зв`язку з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу та запропоновано апелянту доплатити судовий збір у встановленому законодавством розмірі (2643, 00 грн).

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2018, після усунення недоліків апеляційної скарги, задоволено клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, поновлено попущений строк, відкрито апеляційне провадження у справі №910/12410/18, призначено справу до розгляду на 14.05.2019.

6.5. У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Смірнової Л.Г. на лікарняному, судове засідання, призначене на 14.05.2019, не відбулося.

Після виходу головуючого судді Смірнової Л.Г. з лікарняного у зв`язку з перебуванням судді Суліма В.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, на навчанні, згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2019 для розгляду даної справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 справу №910/12410/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду, розгляд справи призначено на 13.06.2019.

6.6. У судове засідання 13.06.2019 уповноважені представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

7. Застосоване законодавство

7.1. Відповідно до ч.1, 2 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

7.2. Згідно зі ст.666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

7.3. Відповідно до ч.1, 2 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

7.4. Згідно зі ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

7.5. Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

7.6. Згідно з ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

7.7. Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

7.8. Згідно зі ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

7.9. Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

7.10. Згідно з ч. 1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

7.11. Відповідно до ч. 2 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

7.12. Згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга відповідача за первісним позовом не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. З матеріалів справи вбачається, що 09.02.2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Біг Пром Трейд», яке змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінтер Пром» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кріо Інтер Тредінг» укладено договір поставки № БПТ16/02-5.

8.3. Судом встановлено, що згідно видаткової накладної №РН-000203 від 30.08.2016 позивач за первісним позовом передав, а відповідач за первісним позовом прийняв обладнання - пучок трубний газоохолоджувача ЕТ10СЕ (Astra Refrigeranti S.P.A.) у кількості 1 шт. за ціною 6 842 016,14 грн.

8.4. Як вірно зазначено місцевим судом, відповідач за первісним позовом свій обов`язок по сплаті обладнання в термін, визначений договором, не виконав, доказів повної оплати заборгованості за заявлений період до суду не надав.

При цьому, відповідач за первісним позовом прийняв обладнання, не відмовився від його приймання, як це передбачено п.6.4 договору, та в подальшому не вимагав у позивача за первісним позовом надати всі обумовлені договором документи, від договору не відмовився.

Апеляційний суд зазначає, що відповідачем за первісним позовом не підтверджено жодними засобами доказування невідповідність поставленого обладнання умовам договору.

За вказаних обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що відповідач за первісним позовом не виконав зобов`язання по сплаті отриманого обладнання у повному обсязі, не здійснив оплату частини боргу в сумі 100 000,00 грн, яка, згідно погодженого між сторонами графіку, підлягала сплаті у строк до 01.10.2017, у зв`язку з чим вимоги позивача за первісним позовом про стягнення основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

8.5. Враховуючи викладене вище, з урахуванням п.7.2. договору поставки та ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, місцевий суд дійшов вірного висновку, що у зв`язку з простроченням виконання відповідачем за первісним позовом зобов`язань зі здійснення оплати за поставлене обладнання, позивачем за первісним позовом обґрунтовано заявлено до стягнення 3% річних та пеню.

8.6. Апеляційний суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та пені погоджується з висновками місцевого суду, що розрахунок за вказаний період (з 02.10.2017 по 16.02.2018) є вірним та стягненню з відповідача за первісним позовом підлягає 5 520 грн пені та 1 134,24 грн 3% річних.

8.7. Враховуючи викладене вище, заявлені позивачем за первісним позовом позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

8.8. При цьому, апеляційний суд не приймає доводи відповідача за первісним позовом щодо недоведеності позивачем за первісним позовом тієї обставини, що усі необхідні документи на обладнання були передані покупцю одночасно з обладнанням та зазначає наступне.

Відповідачем за первісним позовом не підтверджено наявність тієї обставини, що ним не було отримано всіх визначених у п.6.3. договору документів, зокрема, будь-яке листування сторін з цього приводу відсутнє.

При цьому, посилання відповідача за первісним позовом на те, що поставлене обладнання не відповідає вимогам щодо якості для даного виду обладнання не підтверджено жодними засобами доказування.

Твердження відповідача за первісним позовом про відсутність факту поставки обладнання спростовуються видатковою накладною №РН-000203 від 30.08.2016, а отже не підтверджено відсутність у постачальника наміру створення реальних правових наслідків, які були обумовлені договором.

Відповідачем за первісним позовом не подано жодних доказів на підтвердження його доводів, що поставлене за договором обладнання не відповідає нормам, що визначені сертифікатами виробника, діючими стандартами для даного виду обладнання. Також не подано належних доказів в підтвердження того, що фактична вартість обладнання є меншою, ніж сума договору.

8.9. Також апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що позивачем за зустрічним позовом не подано жодного підтвердження, що метою укладення договору не було створення правових наслідків, які передбачені у ньому, а ухилення від сплати податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

Зокрема, позивач за зустрічним позовом заявляє вимоги про визнання недійсним договору через 2 (два) роки після отримання обладнання та після здійснення сплати більше ніж 70% вартості обладнання, тобто, після майже повного виконання сторонами договору. Поставка за договором неякісного обладнання не є підставою для визнання цього договору поставки недійсним та права покупця в такому випадку підлягають захисту в інший спосіб.

8.10. За наведених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що заявлені позивачем за зустрічним позовом позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. Враховуючи доведеність факту порушення відповідачем за первісним позовом зобов`язання щодо розрахунку за отриманий від позивача за первісним позовом товар згідно договором поставки №БПТ16/02-5 від 09.02.2016, вимоги про стягнення з відповідача за первісним позовом 100 000 грн основного боргу, 5 520 грн пені, 1 134,24 грн 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

9.2. При цьому, у зв`язку з тим, що укладений сторонами спірний договір поставки №БПТ16/02-5 від 09.02.2016 не порушує публічний порядок, не суперечить нормам Цивільного кодексу України, інших актам цивільного законодавства, а також моральним засадами суспільства, позивачем за зустрічним позовом не доведено відсутності необхідного обсягу цивільної дієздатності будь-якої з осіб, яка вчинила спірний правочин; відсутність вільного волевиявлення та невідповідність його внутрішній волі учасника спірного правочину; не спрямованість будь-якої зі сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином, зустрічні позовні вимоги позивача за зустрічним позовом про визнання договору поставки №БПТ16/02-5 від 09.02.2016 недійсним є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

9.3. На підставі викладеного вище, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду від 24.01.2019 згідно зі ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріо Інтер Трейдінг» на рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 у справі №910/12410/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 у справі №910/12410/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «Кріо Інтер Трейдінг».

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 у справі №910/12410/18.

5. Матеріали справи №910/12410/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст складено 27.06.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко