ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/450/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвій Л.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом ТОВ "Зооветеринарний центр", с. Чкаловське
до ОСОБА_1 , м. Воронеж
про виключення зі складу учасників
за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Зооветеринарний центр", с. Чкаловське звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить виключити громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 зі складу учасників ТОВ "Зооветеринарний центр", с. Чкаловське.

Ухвалою суду від 04.03.19р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "10" червня 2019 р. о 12:00 год. Провадження у справі № 922/450/19 зупинено на період звернення з судовим дорученням до Арбітражного суду Воронежської області про вручення відповідачу даної ухвали.

16.05.19р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомив про те, що він не відмовлявся від участі у зборах ТОВ "Зооветеринарний центр" оскільки жодного разу не був про них повідомлений. Однак, відповідач не заперечує проти його виходу з учасників ТОВ "Зооветеринарний центр". Також, відповідач просить суд розглянути справу без його участі.

Представник позивача в судове засідання 10.06.19р. не з`явився.

Представник відповідача в судове засідання 10.06.19р. не з`явився.

Суд, дослідивши відзив відповідача на позовну заяву, розцінює його як визнання позовних вимог.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що одним з принципів судочинства є свобода в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Зооветеринарний центр» є чинним, працюючим з 2001 року підприємством, що здійснює ветеринарну практику, виробляє ветеринарні препарати та реалізує їх сільськогосподарським підприємствам України.

Позивач є прибутковим підприємством та платником податків.

Відповідно до п. 4.2. Статуту Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Зооветеринарний центр» є:

- ОСОБА_5, громадянка України, проживає: АДРЕСА_13, - 89,58% (645 000,00 грн.);

- ОСОБА_4 , громадянин АДРЕСА_11 , - 6,32% (45 500.00 грн);

- ОСОБА_1 , громадянин АДРЕСА_10 ,- 0,63% (4500.00 грн.);

- ОСОБА_3 , громадянка України, проживає: АДРЕСА_12 - 3,47 % (25 000,00 грн).

Відповідно до п.6.2 Статуту учасники Товариства зобов`язані:

- дотримуватися положень Договору та. цього Статуту та виконувати рішення Зборів Учасників;

- виконувати свої зобов`язання перед Товариством, в тому числі зобов`язання щодо внесків до Статутного фонду;

- всіляко сприяти Товариству у здійсненні ним предмету діяльності Товариства та у досягненні ним мети діяльності Товариства;

- не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність Товариства;

- нести інші обов`язки, передбачені установчими документами Товариства та чинним законодавством України.

Відповідно до п. 7.1. Статуту органами управління Товариства є Збори Учасників та виконавчий орган Товариства.

У відповідності до п. 8.5. Статуту Збори Учасників правомочні розглядати та приймати рішення по будь-яких питаннях діяльності Товариства. До компетенції Зборів Учасників належить:

а) визначення основних напрямів діяльності Товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання;

б) внесення змін до Статуту Товариства;

в) обрання та відкликання членів виконавчого органу та ревізійної

комісії;

г) затвердження річних результатів діяльності Товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутків, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків;

д) створення, реорганізація та ліквідація дочірніх підприємств, філій та представництв, затвердження їх статутів та положень;

е) винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління Товариства;

є) затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів Товариства, визначення організаційної структури Товариства;

ж) визначення умов оплати праці посадових осіб Товариства, його дочірніх підприємств, філій та представництв;

з) встановлення розміру, форми і порядку внесення Учасниками додаткових вкладів;

і) затвердження договорів (угод), укладених на суму, що перевищує 100 тис.грн.;

ї) виключення Учасників Товариства;

к) прийняття рішення про припинення діяльності Товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Пунктами 8.7. та 8.8. Статуту встановлено, що питання зазначені у підпунктах а, б, пункту 8.5. статті 8, а також питання про виключення Учасника з Товариства потребують для свого вирішення одностайності у вищому органі. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів. Збори Учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники Учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів, а з питань, які потребують одностайності, - всі Учасники.

Оскільки, відповідач по даній справі, постійно проживає на території Російської Федерації, що ускладнює діяльність позивача, а саме з питань, які потребують прийняття рішень одностайністю голосів, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію доказам які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 80 ЦК України передбачено, що юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 83 ЦК України юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом.

Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до положень ч.ч. 1,2 ст. 90 ЦК України управління товариством здійснюють його органи.

Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Положеннями ч.ч. 1-2 ст. 98 ЦК України передбачено, що загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства.

Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 100 ЦК України учасники товариства мають право вийти з товариства, якщо інше не випливає із закону.

Учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених законом, може бути виключений з товариства.

Відповідно до ст. 117 ЦК України учасники господарського товариства зобов`язані:

1) додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів;

2) виконувати свої зобов`язання перед товариством, у тому числі ті, що пов`язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом;

3) не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність товариства.

Учасники господарського товариства можуть також мати інші обов`язки, встановлені установчим документом товариства та законом.

Так, у відповідності до п. 6.2. Статуту Учасники Товариства зобов`язані:

- дотримуватись положень Договору та цього Статуту та виконувати рішення Зборів Учасників;

- виконувати свої зобов`язання перед Товариством, в тому числі зобов`язання щодо внесків до Статутного фонду;

- всіляко сприяти Товариству у здійснені ним предмету діяльності Товариства та у досягненні ним мети діяльності Товариства;

- не розголошувати комерційну таємницю та конфіденційну інформацію про діяльність Товариства;

- нести інші обов`язки, передбачені установчими документами Товариства та чинним законодавством України.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з положеннями ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Оскільки, відповідач по даній справі, постійно проживає на території Російської Федерації, що ускладнює діяльність позивача, а саме з питань, які потребують прийняття рішень одностайністю голосів, та оскільки відповідач у своєму відзиві не заперечує проти його виключення зі складу позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується положеннями ст.ст. 129 та ч.1 ст. 130 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, оскільки відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що буде викладено окремим документом.

В іншій частині 50 відсотків судового збору залишаються за позивачем за їх усним клопотанням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 80, 83, 90, 98, 100 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 2, 4, 5, 12, 13, 14, 15, 73, 74, 129, 130, 183, ч. 3 ст. 185, ст.ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 256, 257, 259 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Виключити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1 , виданий Північним ОВД Комінтернівського району міста Воронеж 02.03.04, код підрозділу 362-003, який проживає за адресою: 394077, АДРЕСА_9 133, тел. НОМЕР_2 ) зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Зооветеринарний центр" (63544, Харківська обл., Чугуївський р-н, с. Чкаловське, вул. Свободи, 11, секція А, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено та підписано 20.06.19р.

Суддя Л.В. Шарко