РІШЕННЯ

Іменем України

11 червня 2019 року справа № 927/223/19
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О, за участю секретаря судового засідання Гринчук О.К., розглянувши матеріали справи за позовом фізичної особи підприємця Демченка Олега Миколайовича, АДРЕСА_1

до Приватного підприємства "Смолянка-Агро", вул. Козлова, 25, с. Смолянка, Куликівський район, Чернігівська область, 16333

про стягнення 199051 грн. 25 коп.

Представники сторін:

від позивача: Аніщенко О.Г., адвокат, посвідчення № 569 від 09.09.2011;

від відповідача: Водолагін С.М., адвокат, ордер ЧН № 044755 від 18.05.2019;

в с т а н о в и в:

Фізичною особою підприємцем Демченком Олегом Миколайовичем подано позов до Приватного підприємства "Смолянка-Агро" про стягнення заборгованості у сумі 130400 грн. 00 коп., що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору №1/16 від 14.07.2016, пені у сумі 17901 грн. 54 коп., інфляційних нарахувань у сумі 36316 грн. 40 коп., 40% річних у сумі 118753 грн. 31 коп. та 20 % штрафу у сумі 26080 грн. 00коп.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 20.03.2019 відкрите загальне позовне провадження у справі №927/223/19, підготовче засідання призначено на 16.04.2019.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.04.2019 у зв?язку із перебуванням судді Демидової М.О. 16.04.2019 у відпустці підготовче засідання у справі призначено на 02.05.2019.

У підготовче засідання прибув повноважний представник позивача у даній справі.

Представник відповідача у підготовче судове засідання не прибув, про час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №381 від 05.04.2019 та відомостями з сайту (роздруківкою) Укрпошти. Заяв та клопотань від відповідача не надійшло.

До початку підготовчого засідання від позивача надійшла заява від 02.05.2019 про відмову від позовної вимоги про стягнення боргу у розмірі 130400 грн. 00 коп. у зв?язку зі сплатою відповідачем суми боргу у розмірі 130400 грн. 00 коп. Інші позовні вимоги позивач просить задовольнити.

Вказана заява розцінюється судом як заява про зменшення розміру позовних вимог, що подана відносно частини вимог про стягнення боргу у сумі 130400 грн. 00 коп., та приймається судом до розгляду на підставі положень п. 2 ч. 2 ст. 46 та ст. 170 Господарського процесуального кодексу України.

Новою ціною позову є 199051 грн. 25 коп.

У судовому засіданні 02.05.2019 суд постановив ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду по суті на 21.05.2019, про що зазначено у протоколі судового засідання від 02.05.2019.

У судове засідання 21.05.2019 прибули повноважні представники сторін у даній справі.

Представником відповідача у судовому засіданні 21.05.2019 заявлене усне клопотання про витребування у позивача оригіналу договору №1/16 від 14.07.2016 для огляду у судовому засіданні.

Судом було задоволено клопотання відповідача та зобов?язано позивача та відповідача надати оригінали усіх документів, які містяться у матеріалах справи, для огляду у судовому засіданні та 21.05.2019 судом відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 216 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву у судовому засіданні до 11.06.2019.

Від відповідача на адресу суду надійшли пояснення від 30.05.2019, у яких відповідач зазначив, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підтверджуються належними та допустимими доказами. Відповідач зазначив, що запис у договорі «кукурудза - 200 га. 800 грн. та 160000 грн.» зроблений позивачем самостійно, вже після підписання сторонами договору №1/16 від 14.07.2016. Відповідач зауважив, що позивачем не доведено, що акт виконаних робіт від 26.11.2016 має відношення до спірного договору, а також позивачем не надано відомостей, на підставі яких сторони підписують акт передачі-приймання виконаних робіт, що передбачено п. 3.4 спірного договору. У поданих поясненнях відповідач вказав про намір понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 18000 грн. 00 коп. Докази понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі №927/223/19.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції по справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Дослідивши обставини справи, надані докази у їх сукупності, вислухавши присутніх під час судового розгляду справи представників сторін, суд встановив такі фактичні обставини.

14.07.2016 між фізичною особою-підприємцем Демченко Олегом Миколайовичем (виконавець, позивач) та Приватним підприємством «СМОЛЯНКА-АГРО» (замовник, відповідач) укладено договір №1/16 від 14.07.2016 (а.с. 9-12) (далі за текстом - договір), відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов`язується на території сільськогосподарських угідь замовника виконати сільськогосподарські роботи по збиранню врожаю сільськогосподарських культур на пальному замовника - за кількістю, якістю, у строки та на умовах, що наведені у договорі, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи.

До справи повноважними представниками сторін надано оригінали договору, редакції пункту 1.2 яких відрізняються за своїм змістом у частині рукописних дописів у таблиці щодо виду, обсягів і вартості робіт.

Відповідно до п. 1.2 договору у редакції позивача виконавець виконуватиме роботи по збиранню врожаю , а саме: зернові (пшениця, жито, ячмінь), площа 663 га, ціна робіт за 1 гектар (без ПДВ) -700 грн. 00 коп., загальна вартість - 464100 грн. 00 коп., кукурудза, площа 200 га, ціна за 1 гектар (без ПДВ) - 800 грн. 00 коп., загальна вартість - 160000 грн. 00 коп. При цьому у останньому рядку «Всього» договору позивачем заявлена вартість усіх робіт - 464100 грн. 00 коп.

Загальна вартість виконаних робіт (сума до сплати) обчислюється виходячий актів передачі-приймання виконаних робіт, що підписані Сторонами (п. 3.2 договору)

Пунктом 3.3 договору визначено, що оплата здійснюється у безготівковій формі перерахуванням грошових коштів на рахунок виконавця в установі банку або у готівковій формі на підставі актів передачі-приймання виконаних робіт у строк не пізніше ніж через 5 (п`ять) робочих днів з дати підписання відповідного акту передачі-приймання виконаних робіт.

Відповідно до п.3.4 договору сторони домовилися, що їхні представники здійснюватимуть щоденний облік обсягу виконаної роботи шляхом підписання відомостей, на підставі яких сторони підписують акт передачі-приймання виконаних робіт за кожних зібраних 200 (двісті) га. врожаю або при закінченні обсягів виконаної роботи протягом 3-х календарних днів з моменту настання відповідної події (щодо даного пункту редакції оригіналів договорів сторін збігаються).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2016 (п. 8.1 договору).

Як зазначив позивач, він свої зобов`язання за договором виконав належним чином, у підтвердження чого надав акт виконаних робіт від 26.11.2016, відповідно до якого комісія у складі агронома ОСОБА_1 та представника фізичної особи підприємця Демченко О.М. провели замір зібраної площі кукурудзи комбайном КЕЙС-1680, що належить фізичної особи підприємця Демченко О.М. Площа зібраного врожаю кукурудзи склала 163 га. (а.с. 13).

Акт виконаних робіт підписаний ОСОБА_1 та, як зазначено у акті, представником Демченко О.М., та скріплений печатками сторін без зауважень та заперечень.

Відповідач у письмових поясненнях щодо вказаних обставин заперечив, та вказав, що з акту виконаних робіт від 26.11.2016, на який посилається позивач як на доказ виконання робіт за договором, не вбачається, на яку суму виконано роботу, хто створив комісію, на підставі яких повноважень (доручень) представники сторін підписували вказаний акт. Крім того, відповідач вважає, що позивачем не доведено факту, що вказаний акт має відношення до спірного договору.

Вказані письмові пояснення відповідача за своєю процесуальною природою є відзивом на позов, який не був поданий відповідачем відповідно до положень ст. 161, ст. 165 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не містить заборони залучення письмових пояснень сторін під час розгляду справи по суті. Судом зазначені письмові пояснення відповідача залучені до матеріалів справи, проте не розцінюються як відзив на позовну заяву і під час прийняття рішення по суті спору, відповідно, не враховуються як відзив.

Позивачем на адресу відповідача направлялась вимога про сплату боргу №1 від 06.02.2019 з прохання сплатити заборгованості у розмірі 130400 грн. 00 коп. (а.с. 14).

За доводами позивача відповідачем сплачено суму боргу у розмірі 130400 грн. 00 коп., що позивач підтвердив звітом про дебетові та кредитові операції за рахунком позивача, відповідно до яких відповідач сплатив 22.03.2019 - 10400 грн. 00 коп. за виконані роботи за договором №02/07 без ПДВ, 02.04.2019 - 20000 грн. 00 коп. за виконані послуги за договором №02/07 без ПДВ, 16.04.2019 - 15000 грн. 00 коп. за виконані роботи за договором №02/07 без ПДВ, 85000 грн. 00 коп. за виконані роботи за договором №02/07 без ПДВ (а.с. 26-28).

Відповідно до п. 5.3 договору за порушення термінів оплати вартості виконаної роботи замовник сплачує: борг з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення; пеню у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним банком України та діючої у період прострочення, від суми заборгованості за кожен день прострочення; 40% річних від простроченої суми; за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 20% від суми заборгованості.

З посиланням на п. 5.3 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню за період прострочення з 03.12.2016 по 03.06.2017 у сумі 17901 грн. 54 коп., що позивач обґрунтовує наявним у матеріалах справи розрахунком. (а.с 15).

На підставі п. 5.3 договору позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафу у розмірі 20% від суми боргу за прострочення оплати понад 30 днів у розмірі 26080 грн. 00 коп. (розрахунок наявний у матеріалах позовної заяви (а.с. 18).

На підставі положень п. 5.3 договору та з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 40% річних за період з 03.12.2016 по 14.03.2019 у сумі 118753 грн. 31 коп. та інфляційні нарахування за грудень 2016 року по лютий 2019 року на суму 36316 грн. 40 коп. В обґрунтування заявлених до стягнення сум позивачем наведений відповідний розрахунок (а.с. 16).

У поданих письмових поясненнях відповідач зазначив, що запис у договорі «кукурудза - 200 га. 800 грн. та 160000 грн.» зроблений позивачем самостійно, після підписання сторонами договору №1/16 від 14.07.2016, тобто позивач в односторонньому порядку вніс зміни у спірний договір. У підтвердження відповідачем доданий оригінал договору №1/16 від 14.07.2016, у якому відсутній запис «кукурудза, площа 200 га, ціна за 1 гектар (без ПДВ) - 800 грн. 00 коп., загальна вартість - 160000 грн. 00 коп.».

Під час розгляду справи позивачем та відповідачем суду для огляду були надані оригінал договору №1/16 від 14.07.2016. Оригінал договору №1/16 від 14.07.2016, який наданий позивачем повністю збігається з копією договору, наявною у матеріалах справи.

У наданому відповідачем оригіналі договору №1/16 від 14.07.2016 відсутня дописка «кукурудза, площа 200 га, ціна за 1 гектар (без ПДВ) - 800 грн. 00 коп., загальна вартість - 160000 грн. 00 коп.»

Встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані матеріали, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Заявляючи позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за період з 03.12.2016 по 03.06.2017 у сумі 17901 грн. 54 коп., штрафу у розмірі 20% від суми боргу за прострочення оплати понад 30 днів у розмірі 26080 грн. 00 коп., 40% річних за період з 03.12.2016 по 14.03.2019 у сумі 118753 грн. 31 коп. та інфляційні нарахування за грудень 2016 по лютий 2019 року на суму 36316 грн. 40 коп., позивач послався на неналежне виконання відповідачем умов укладеного між сторонами договору №1/16 від 14.07.2016 у частині оплати наданих позивачем послуг (виконаних робіт) за актом надання послуг.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт укладення між сторонами договору №1/16 від 14.07.2016.

Судом встановлено, що укладений позивачем та відповідачем правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У підтвердження факту належного виконання умов договору позивач посилається на акт виконаних робіт від 26.11.2016, підписаний ОСОБА_1 та «представником» Демченко О.М. (як зазначено у акті) та скріплений печатками сторін.

Судом встановлено, що акт виконаних робіт від 26.11.2016 не містить доказів того, що Акт підписаний повноважною особою ( ОСОБА_1 ) (п. 3.2 договору) на підставі відповідних документів, що підтверджують повноваження ОСОБА_1. Крім того, у Акті відсутнє посилання на договір №1/16 від 14.07.2016, як на підставу його складання.

У позовній заяві позивач вказав на те, що відповідачем сплачено борг у розмірі 130400 грн. 00 коп.

Вищезазначене позивач підтверджує звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку позивача, відповідно до яких відповідач сплатив 22.03.2019 - 10400 грн. 00 коп. за виконані роботи задоговором №02/07 без ПДВ, 02.04.2019 - 20000 грн. 00 коп. за виконані послуги за договором №02/07 без ПДВ, 16.04.2019 - 15000 грн. 00 коп. за виконані роботи за договором №02/07 без ПДВ, 85000 грн. 00 коп. за виконані роботи за договором №02/07 без ПДВ.

Суд звертає увагу на те, що у доданих позивачем звітах про дебетові та кредитові операції у призначенні платежу вказано, що кошти у загальній сумі 130400 грн. 00 коп. сплачені відповідачем на рахунок позивача «за виконані роботи за договором №02/07».

В ході розгляду справи позивачем надано оригінал договору №1/16 від 14.07.2016, який збігається з копією договору, наявним у матеріалах справи, в якому зроблено дописку щодо збору кукурудзи на площі 200 га на суму 160000 грн. (вартість робіт), проте у п. 1.2 договору у графі «Всього» таблиці вартість робіт і ціну договору зазначено без урахування вартості робіт зі збору кукурудзи (160000 грн.) - у сумі 464100 грн., а не 624100 грн. 00 коп.

Відповідачем також надавався оригінал договору №1/16 від 14.07.2016, де дописка щодо збору кукурудзи на площі 200 га на суму 160000 грн. відсутня і при цьому загальна вартість робіт не відрізняється від зазначеної позивачем і складає 464100 грн.

Коли і ким було зроблено запис щодо збору кукурудзи і вартість робіт у сумі 160000 грн. - представник позивача пояснити не зміг (на відповідне запитання суду).

За таких обставин договір №1/16 від 14.07.2016 у редакції позивача, акт виконаних робіт від 26.11.2016 та звіти про дебетові та кредитові операції, на які посилається позивач та покладені у підстави позову, не приймаються судом як належні та допустимі докази на підтвердження того факту, що відповідач взяв на себе зобов?язання щодо збирання кукурудзи на площі 200 га у сумі 160000 грн.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача пені за період з 03.12.2016 по 03.06.2017 у сумі 17901 грн. 54 коп., штрафу у розмірі 20% від суми боргу за прострочення оплати понад 30 днів у розмірі 26080 грн. 00 коп., 40% річних за період з 03.12.2016 по 14.03.2019 у сумі 118753 грн. 31 коп. та інфляційні нарахування за грудень 2016 по лютий 2019 року на суму 36316 грн. 40 коп. є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

За таких обставин у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покладаються на позивача на підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

30.05.2019представником відповідача у справі - адвокатом Водолагіним С.М., суду надано письмові пояснення, що стосуються суті спору.

У вказаних письмових поясненнях представником відповідача також доведено до відома суду, що відповідач має намір понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката і документи у підтвердження цих витрат будуть надані протягом п"яти днів після ухвалення судового рішення у справі №927/223/19.

Щодо зафіксованого у зазначених вище письмових поясненнях наміру відповідача понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката суд виходить з такого.

Відповідно до положень ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Попереднє визначення суми судових витрат регламентується ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частин 1 та 2 якої разом із першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Як свідчать матеріали справи та її фактичні обставини, під час підготовчого провадження відповідачем у справі не було подано жодної заяви по суті спору, до яких відносяться, зокрема, відзив на позовну заяву та заперечення (положення ст. 161 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, не надавши у визначений процесуальним законом строк та у встановленому порядку жодної заяви по суті спору, відповідач позбавив себе права заявляти у подальшому вимоги щодо відшкодування витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Представником відповідача у письмових поясненнях від 30.05.2019 не наведено жодних причин пропуску строку, встановленого ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, і підстав ненадання заяв по суті спору під час підготовчого провадження, а також не заявлене клопотання щодо поновлення такого строку.

За таких обставин викладене у письмових поясненнях відповідача від 30.05.2019 декларування наміру відповідача понести витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 18000 грн. 00 коп. судом до уваги не приймається та розгляду не підлягає.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на позивача.

В судовому засіданні 11.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів п.п.17.5 п.17 Розділу ХІ «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повне рішення підписано 18.06.2019.

Суддя Демидова М.О.