ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2019м. ДніпроСправа № 904/767/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ", м. Кам'янське, Дніпропетровська область

до Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення штрафу у розмірі 617 668,76 грн. за несвоєчасну доставку вантажу за договором № 10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02 від 20.02.2018 року про надання послуг.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Стребкова О.А., довіреність № 2142 від 30.10.2018 року, адвокат.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" штраф у розмірі 617 668,76 грн. за несвоєчасну доставку вантажу за договором № 10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02 від 20.02.2018 року про надання послуг.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02 від 20.02.2018 року про надання послуг, а саме в частині несвоєчасної доставки вантажу, що підтверджується штампами про прибуття вагонів на станції примикання Кам'янське та Правда за залізничними накладними.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 28.03.2019 року о 10:20 год.

28.03.2019 року від представника відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № б/н від 28.03.2019 року.

28.03.2019 року у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву до 18.04.2019 року о 10:00 год.

08.04.2019 року від представника позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив на позовну заяву вих. № 017/МС-500 від 05.04.2019 року.

У підготовчому судовому засіданні 18.04.2019 року сторонами обговорені питання, що виникають під час розгляду справи у підготовчому провадженні.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.04.2019 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 03.06.2019 року та підготовче судове засідання відкладено на 03.06.2019 року о 10:20 год.

У підготовчому судовому засіданні 03.06.2019 року сторонами обговорені питання, які виникли з приводу спору по даній справі, та зазначено, що ними були надані всі можливі та допустимі докази по справі.

Судом були визначені всі необхідні обставини у справі та зібрані відповідні докази, що є підставою для закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 03.06.2019 закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 20.06.2019 року о 10:20 год.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується поштовим повідомленням № 132, яке повернулось до господарського суду та знаходиться в матеріалах справи.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.194 Господарського процесуального кодексу України).

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку, вищевизначеному чинними правовими нормами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.02.2018 між Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат" (позивач-замовник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (відповідач-перевізник) було укладено договір №10774/ЦТЛ-2018-18-0213-02 про надання послуг, предметом якого є здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, та інших послуг, пов'язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника і проведення розрахунків за ці послуги.

В період з 21.12.2018 по 31.12.2018 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) здійснило перевезення залізничних вагонів із вантажем одержувачем яких було Публічне акціонерне товариство "Дніпровський металургійний комбінат" (одержувач-позивач) за залізничними накладними: №№ 46790630, 46895637, 34555169, 34605816, 36283778, 36284248, 36280154, 36281277, 36291854, 36303808, 42498055, 53374278, 47165840, 47165Е73, 47165881, 42372359, 42561365, 46936290, 53243887, 47077516, 46936399, 53243879, 47029467, 36324531, 43240449, 43245901, 47155684, 34507988, 34556076, 34591099, 36237485, 36288074, 34599084, 34607796, 34607812, 34601872, 34602037, 34600247, 42444075, 43212646, 43246115, 47169339, 42552919, 47114244, 47114236, 47114251, 47165865, 47165857, 42719583, 34617415, 34617423, 34604207, 42437780, 42430108, 34584946, 34595512, 34628222, 34595199, 42587196, 36353977, 34631861, 42561456, 34637405, 34571810, 36335719, 34645275, 36406791, 47381991, 47274048, 36369460, 47345764, 47355987, 47259726, 43280619, 43277946, 53444964, 36381317, 36393437, 53477659, 53445177, 46810917, 46810982, 34607614, 36407559, 36367233, 36395986, 36402139, 47381504, 43253947, 34623322, 34617399, 34636811, 34636845, 34676387, 34667824, 47212931, 34677328, 34644062, 42681221, 42715714, 42846915, 42846907, 43275387, 36378099, 36378297, 42557496, 47233234, 47261920, 53495826, 47260880, 47178447, 47178462, 47246871, 47246798, 43281138, 47118161, 36420446, 42834135, 42843102, 42849737, 42719575, 42849745, 47309141, 53494860, 53494894, 53494910, 53494936, 47408455, 47331236, 47331251, 47331228, 47331244, 42906131, 47380373, 47380407, 47412440, 47412481, 47445507, 47445721, 47461330, 53510541, 42843714, 42843540, 42843771, 34677179, 34678367, 34623512, 34634451, 34641837, 34672600, 34638684, 34697359, 34641019, 34677930, 34668582, 34677831, 42717108, 42848226, 42849067, 42849323, 42850040, 34677765, 43293968, 42845347, 42845354, 47400098.

Позивач зазначає, що при здійсненні перевезення вантажів в період з 21.12.2018 по 31.12.2018 за вищевказаними залізничними накладними відповідачем було допущено прострочення їхньої доставки, що підтверджується календарними штемпелями на залізничних накладних.

Отже, позивач, посилаючись на допущене відповідачем прострочення термінів доставки вантажу, що передбачені статтею 41 Статуту залізниць України та Правилами обчислення термінів доставки вантажу, на підставі статті 116 Статуту залізниць України нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у загальному розмірі 617 668,76 грн.

Відповідач з розміром штрафу не погоджується, що і є причиною спору.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статтею 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до частини 2 статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (частина 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

За перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата (ч. 1 ст. 916 Цивільного кодексу України).

Відповідно до підпункту 8 пункту 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457 (далі - Статут), накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 № 138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503, а також статтею 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Накладна згідно з вказаними Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Згідно статті 22 Статуту залізниць України, за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до статті 41 Статуту, залізниці зобов'язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно статті 130 Статуту залізниць України належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна.

У відповідності до пункту 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі - Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1. Правил визначено терміни, в які залізниці зобов'язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1. наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах (пункт 2.1. Правил).

Разом з тим, згідно з пунктом 2.4. Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов'язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки (п. 2.10. Правил).

Оформлення видачі вантажу засвідчується календарним штемпелем станції у відповідній графі накладної і дорожньої відомості. Датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці, або дата подачі вагона під вивантаження, якщо вона здійснюється одержувачем на місцях загального або не загального користування (п. 8 Правил).

Згідно статті 131 Статуту залізниць України претензії вантажоодержувачів щодо сплати штрафів заявляються залізниці призначення.

Відповідно до статті 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

В Інформаційному листі Вищого господарського суду України №01-06/420/2012 від 04.04.2012 "Про обчислення термінів доставки залізницею вантажів та визначення розміру штрафу за порушення цих термінів" зазначено, що встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш як на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченого статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Позивачем надано розрахунок суми штрафу за несвоєчасну доставку вантажу за період з 21.12.2018 по 31.12.2018, розмір якого склав 617 668,76 грн. грн. по кожній залізничній накладній окремо з урахуванням відстані перевезення, залізничного тарифу, дат приймання вантажу до відправлення та дат прибуття вантажу на станцію призначення, встановленого терміну доставки та фактичного терміну доставки вантажу.

Розрахунок штрафу, наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, правильно враховує періоди нарахувань та не містить арифметичних помилок.

Відтак, позивачем правомірно нараховано відповідачу до сплати штраф за прострочення термінів доставки вантажу у загальному розмірі 617 668,76 грн.

Щодо твердження відповідача про те, що за спірними накладними перевезення вантажів здійснювалися у період дії воєнного стану в Україні, що спричинило затримку вантажів на шляху прямування з причин, що не залежали від залізниці, слід зазначити таке.

Указом Президента України від 26.11.2018 № 393/2018, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 26.11.2018 № 2630-VIII, введено в Україні воєнний стан із 14 години 00 хвилин 26 листопада 2018 року строком на 30 діб до 14 години 00 хвилин 26 грудня 2018 року.

Відповідно до п. 1 Закону України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", воєнний стан вводиться в Вінницькій, Луганській, Миколаївській, Одеській, Сумській, Харківській, Чернігівській, а також Донецькій, Запорізькій, Херсонській областях та внутрішніх водах України Азово-Керченської акваторії.

Разом з тим, штраф за несвоєчасну доставку вантажу за спірними накладними нараховано позивачем за період з 27.12.2018 по 31.12.2018, тобто після закінчення терміну дії воєнного стану в Україні. Належних та допустимих доказів затримки перевезення вантажу в зав'язку з дією воєнного стану відповідачем не надано.

Крім того, відповідач у відзиві на позов просить зменшити суму штрафу до 50%, обґрунтовуючи це тим, що Регіональна філія "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" внесена до переліку підприємств, які мають стратегічне значення для економіки та безпеки держави. Зазначений перелік затверджений Постановою КМУ від 04.03.2015 № 83. Також відповідач вказує на те, що позивач не поніс збитків внаслідок прострочення перевізником термінів доставки вантажів.

Згідно до ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, суд оцінює, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов'язання боржником; причини неналежного виконання або невиконання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме, справедливості, добросовісності та розумності, приймаючи до уваги, що кількість днів прострочення доставки вантажу є відносно незначною, зобов'язання з доставки вантажу станом на день розгляду справи є виконаним, розмір штрафних нарахувань є надмірно великим порівняно з вартістю перевезення та збитками кредитора, суд вважає за можливе зменшити пред'явлений до стягнення штраф до 308 834,38 грн.

Відповідно до загальних положень Господарського процесуального кодексу України, частина судових витрат у разі зменшення судом розміру штрафу покладається на відповідача повністю, без урахування відповідного зменшення.

А отже, сплачений позивачем судовий збір за подання даного позову у розмірі 9 265,03 грн. слід покласти на відповідача.

Позивач також заявив до стягнення з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 16 979,19 грн.

Положеннями ст. 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Пунктом 2 частини 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відшкодування витрат позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг. У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Позивачем не надано документального підтвердження витрат (як-от платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг) з оплати послуг з надання правничої допомоги.

За таких обставин, в задоволенні вимог позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 16 979,19 грн. слід відмовити.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат" (51925, Дніпропетровська область, м. Кам'янське, вул. Соборна, 18 Б, ) штраф за несвоєчасну доставку вантажу у розмірі 308 834,38 грн. та 9 265,03 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 01.07.2019

Суддя В.Г. Бєлік