УХВАЛА

м. Київ

26.06.2019Справа № 910/8150/19

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон Логістікс Інтернешнл" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, місто Вишневе, ВУЛИЦЯ КИЇВСЬКА, будинок 6-В, офіс 1)

до Приватного підприємства "ПРОМИСЛОВО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА"ГРАНД ЛЄОНА" (02094, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЧЕРВОНОГВАРДІЙСЬКА, будинок 12, офіс 177)

про стягнення 63120,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріон Логістікс Інтернешнл" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства "ПРОМИСЛОВО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА"ГРАНД ЛЄОНА" про стягнення 63120,17 грн., а саме 44616,38 грн. основного боргу, 12817,62 грн. пені, 1074,00 грн. процентів річних, 4612,17 грн. втрат від інфляції, 4425,11 грн. витрат на правову допомогу та 1921,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором № 24/07/2018-2 про організацію автомобільних перевезень вантажів (про транспортно - експедиційне обслуговування) від 24.07.2018 року в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг з організації міжнародного перевезення вантажу, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у вказаній сумі, за наявності якої позивачем нарахована пеня, проценти річних та втрати від інфляції.

Суд зазначає, що згідно частини 2 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч. 5 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч. 5 ст. 164 ГПК України).

Тобто подання позову включає в себе дії позивача (самостійно або через уповноважених представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Приписами ст. 237 ЦК України визначається поняття та підстави представництва, відповідно до ч.ч 1, 3 якої представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він представляє, здійснює тільки певні юридичні дії внаслідок повноваження. Наявність у представника повноважень є обов`язковою умовою будь - якого представництва.

За приписами частини 3 статті 56 ГПК України юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Адвокатом згідно з частиною 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" є фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Частиною 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Перелік документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, встановлений частиною 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", якими можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

У відповідності до ч.ч. 4, 7 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Як встановлено судом, подану до суду позовну заяву № 48 від 21.06.2019 року підписано адвокатом Бриндак А.М., на підтвердження повноважень якого надано копію ордеру серії КВ № 748125 від 20.06.2019 року, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 165/19 від 05.06.2019 року, укладеним між позивачем та Адвокатським об`єднанням "ЄУКОН".

Проте належним чином засвідченої копії відповідного свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Бриндак А.М. позивачем суду не надано.

Таким чином матеріали позовної заяви не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76, 77, 78, 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження перебування ОСОБА_1 в статусі адвоката відповідно до вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Також суд зазначає, що вимоги щодо форми та змісту позовної заяви закріплені у статті 162 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; згідно п. 3 ч. 3 - зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; згідно п. 5 ч. 3 - виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відповідно до п. 8 ч. 3 - перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Судом встановлено, що в позовній заяві позивачем не зазначено номерів засобів зв`язку, а також офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача; не зауважено, що такі відомості щодо учасників справи позивачу не відомі, також позовна заява не містить зазначення щодо наявності/відсутності у позивача або іншої особи оригіналів поданих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ч. 3 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності до позовної заяви додається клопотання про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

Як встановлено судом, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 24/07/2018-2 про організацію автомобільних перевезень вантажів (про транспортно - експедиційне обслуговування) від 24.07.2018 року, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість за надані послуги з організації міжнародного перевезення в сумі 44 616,38 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви судом встановлено, що в порушення приписів ч. 2 ст. 164 ГПК України позивачем не виконано зобов`язання додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме позивачем на надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу відповідача рахунку № 668 від 28.08.2018 року та акту надання послуг № 650 від 31.08.2018 року, претензії № 26 від 13.09.2018 року, а також доказів їх отримання/неотримання відповідачем.

В свою чергу повідомлення про неможливість надання відповідних доказів та/або клопотань про витребування останніх матеріали позовної заяви не містять.

Окрім цього в позовній заяві не міститься обґрунтування визначених позивачем граничного строку оплати, а також строку, загального (293 дні) та окремих періодів нарахування пені, процентів річних та втрат від інфляції за порушення спірного Договору, з урахуванням умов останнього, в т.ч. визначених сторонами в Заявці на перевезення вантажу автомобільним транспортом строків здійснення оплати в сумі 1900 доларів США по заїзду на термінал та 100,00 доларів США після отримання документів, та приписів чинного законодавства.

При цьому в матеріалах справи відсутня інформація щодо врахованого позивачем при визначенні розміру заявлених до стягнення сум та здійснення нарахувань курсу гривні до долару США.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

При цьому, вказані правові норми не ставлять обов`язок позивача направити відповідачу копії доданих до позовної заяви документів в залежність від того чи є у відповідача в наявності ці документи, а містять імперативну норму щодо обов`язковості надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Як встановлено судом, позивачем жодних доказів направлення на адресу відповідача копії позовної заяви № 48 від 21.06.2019 року та доданих до неї документів не надано. Натомість до матеріалів позовної заяви додано копію позовної заяви та доданих до неї документів для відповідача.

Суд звертає увагу, що одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

У п. 87 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" (Заява № 65518/01) від 06.09.2005 року викладено правову позицію, відповідно до якої принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (рішення у справі Ruiz-Mateos). Тобто, невід`ємним принципом права на змагальний судовий процес є надання кожній стороні в судовому провадженні можливості розглянути й оспорити будь-який доказ чи твердження, наведені з метою справити вплив на рішення суду.

Отже, ненадсилання на адресу відповідача копій даної позовної заяви та всіх доданих до позовної заяви документів порушує визначені законом засади змагальності, рівності учасників процесу перед законом і судом, а також позбавляє відповідача можливості своєчасно ознайомитись з відповідними позовними матеріалами, надати свої доводи і заперечення.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

За наведених обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 172, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон Логістікс Інтернешнл" без руху.

2. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Оріон Логістікс Інтернешнл" строк на усунення недоліків позовної заяви - 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Встановити Товариству з обмеженою відповідальністю "Оріон Логістікс Інтернешнл" спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом:

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження перебування представника ОСОБА_1 в статусі адвоката;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу місцезнаходження відповідача позовної заяви № 48 від 21.06.2019 року та всіх додатків до неї;

- подання до суду письмової заяви із зазначенням номерів засобів зв`язку, а також офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти відповідача; чи обґрунтованими доводами про те, що такі відомості щодо учасників справи позивачу не відомі;

- подання до суду письмових пояснень із зазначенням щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

- подання до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу відповідача рахунку № 668 від 28.08.2018 року та акту надання послуг № 650 від 31.08.2018 року, претензії № 26 від 13.09.2018 року, а також доказів їх отримання/неотримання відповідачем;

- подання до суду нормативно - правового обґрунтування визначеного позивачем періоду нарахування пені, процентів річних та втрат від інфляції за прострочення виконання зобов`язань та початку його перебігу за всіма видами нарахувань, з урахуванням умов спірного Договору, в т.ч. визначених сторонами в Заявці, та приписів чинного законодавства, з наданням детального обґрунтованого розрахунку позовних вимог, зазначивши: підставу нарахування; термін, коли мала бути здійснена оплата; прострочену суму, на підставі якої здійснюється нарахування пені, процентів річних та втрат від інфляції; кількість днів прострочення із зазначенням конкретних періодів "з"-"до"; розмір пені, процентів річних та інфляційних; кінцеві суми боргу, викладені в єдиній таблиці;

- подання до суду письмових пояснень щодо врахованого позивачем при визначенні розміру заявлених до стягнення сум та здійснення нарахувань курсу гривні до долару США, з наданням відповідних доказів.

Надати суду докази направлення копій вказаних доказів відповідачу.

4. Ухвала набрала законної сили 26.06.2019 року та оскарженню не підлягає.

Суддя А.М.Селівон