ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/9795/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Білоуса В.В. - головуючий, Жукова С.В., Ткаченко Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

представники сторін:

скаржника - адвокат Бондаренко П.В.

боржника - адвокат Березовська О.В.

розпорядника майна - адвокат Плющова Н.О.

ТОВ "Фінансова компанія "АВУАР-СЕРВІС" - адвокат Розум Е.В.

прокурор Генеральної прокуратури України - Кравчук О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 13.02.2019

у складі колегії суддів: Коваль Л.А. (головуючого), Білецької Л.М., Паруснікова Ю.Б.

та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

від 31.05.2018

у складі судді: Примак С.А.

у справі № 904/9795/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінусбуд"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор"

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

1. 15.11.2016 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР". Введено процедуру розпорядження майном боржника.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції

2. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 у справі №904/9795/16 зокрема затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "АМСТОР" з вимогами наступних кредиторів:

2.1 ГУ ДФС у Донецькій області - 3 200,00 грн. - 1 черга задоволення; 5 369 6001,19 грн. - 6 черга задоволення.

2.2 Маріупольська ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області - 3 200,00 грн. - 1 черга задоволення; 7 039 845,11 грн. - 6 черга задоволення.

2.3 Нікопольська ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області - 75 167,47 грн. - 3 черга задоволення; 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення.

2.4 ГУ ДФС у Полтавській області - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 4 597 697,52 грн. - 3 черга задоволення; 195 767,49 грн. - 6 черга задоволення.

2.5 ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 1 849 205,64 грн. - 3 черга задоволення.

2.6 Запорізька ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 9651 471,07 грн. - 3 черга задоволення; 180 525,18 грн. - 6 черга задоволення.

2.7 Бердянська ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 616 244,86 грн. - 3 черга задоволення; 33 700,67 грн. - 6 черга задоволення.

2.8 ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 1 483 709,43 грн. - 3 черга задоволення; 42 532,74 грн. - 6 черга задоволення.

2.9 ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 824 358 082,96 грн. - 4 черга задоволення; 443 842 098,17 грн. - 6 черга задоволення.

2.10 ПАТ "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 1 173 976 333,27 грн. - 4 черга задоволення.

2.11 ПАТ "Банк Форум" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення.

2.12 ТОВ "Параллель-М ЛТД" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 15 103,13 грн. - 4 черга задоволення.

2.13 ТОВ "Сінусбуд" - 13 780,00 грн. - 1 черга задоволення; 135 072 489,67 грн. - 4 черга задоволення.

2.14 ТОВ "МД ГРУП ЗАПОРІЖЖЯ" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 39 219 097,77 грн. - 4 черга задоволення; 11 086 614,78 грн. - 6 черга задоволення.

2.15 ТОВ "Тревел Компані Плюс" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 1 141 537,50 грн. - 4 черга задоволення.

2.16 ТОВ "Техноком-Сіті" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 7 243 000,00 грн. - 4 черга задоволення.

2.17 ТОВ "ІнветменсКомпані" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 185 000,23 грн. - 4 черга задоволення.

2.18 ТОВ "ФУДТОРГ" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 19 300 000,00 грн. - 4 черга задоволення.

2.19 ТОВ "Фрілайн Трейд" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 17 099 706,64 грн. - 4 черга задоволення.

2.20 КП "Водоканал" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 2 294,00 грн. - 4 черга задоволення.

2.21 ТОВ "Фінансова компанія "АВУАР-СЕРВІС" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 902 558 016,75 грн. - 4 черга задоволення; 91 440 490,72 грн. - 6 черга задоволення.

2.22 ТОВ "Енерго-Консалт" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 27 181 315,54 грн. - 4 черга задоволення.

2.23 ТОВ "Сапсан-М" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 34 539 718,31 грн. - 4 черга задоволення.

2.24 ТОВ "Синтез Груп і К" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 1 645 348,50 грн. - 4 черга задоволення; 388 190,09 грн. - 6 черга задоволення.

2.25 ТОВ "Амстор Рітейл Груп" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 7 531 190,36 грн. - 4 черга задоволення.

2.26 АТ "ДТЕК Донецькі електромережі" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 6 315 773,95 грн. - 4 черга задоволення.

2.27 ТОВ "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія" - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 32 657 136,74 грн. - 4 черга задоволення.

2.28 ГУ ДФС у Дніпропетровській області - 3 524,00 грн. - 1 черга задоволення.

2.29 ТОВ "Трейдкоммерц" - 3 200,00 грн. - 1 черга задоволення; 3 000 000,00 грн. - 6 черга задоволення.

2.30 ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області - 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 85 549,46 грн. - 6 черга задоволення.

2.31 ГУ ДФС в Одеській області - 3 200,00 грн. - 1 черга задоволення; 132 992,45 грн. - 6 черга задоволення.

2.32 ТОВ "Захист-Техно" - 3 524,00 грн. - 1 черга задоволення; 31 142,56 грн. - 6 черга задоволення.

2.33 Окремо внесено вимоги кредиторів, забезпечених заставою:

- ПАТ "Банк Форум" - 33 065 057,53 грн.

- ТОВ "Фінансова Компанія "АВУАР-СЕРВІС" - 31 716 000,00 грн.

- ПАТ "Перший Український Міжнародний Банк" - 589 707 860,64 грн.

- ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" - 471 234 000,00 грн.

3. Не погодившись з ухвалою суду від 31.05.2018 у справі в частині кредиторських вимог ТОВ "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія", ТОВ "Фрілайн Трейд", ТОВ "Сапсан-М", ПАТ "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", ТОВ "Фінансова компанія "АВУАР-СЕРВІС", ТОВ "Тревел Компані Плюс", з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду звернулося ТОВ "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія" (а.с.158-206, т.18).

4. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.07.2018, постановленою суддею Чус О.В., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 у справі №904/9795/16 (в частині кредиторських вимог ТОВ "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія", ТОВ "Фрілайн Трейд", ТОВ "Сапсан-М", ПАТ "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", ТОВ "Фінансова компанія "АВУАР-СЕРВІС", ТОВ "Тревел Компані Плюс") залишено без руху через ненадання доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

5. 19.07.2018 на адресу суду апеляційної інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія" про відкликання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 у справі №904/9795/16 (в частині кредиторських вимог ТОВ "ФрілайнТрейд", ТОВ "Сапсан-М", ПАТ "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", ТОВ "Фінансова компанія "АВУАР-СЕРВІС", ТОВ "Тревел Компані Плюс") (а.с.207-209, т.18). Заява про відкликання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 у справі №904/9795/16 в частині кредиторських вимог зазначених вище осіб мотивована скрутним матеріальним становищем апелянта та перебуванням його у провадженні у справі про банкрутство на підставі ухвали господарського суду Миколаївської області від 10.10.2017 у справі № 915/535/17 та, відповідно, неможливістю здійснити доплату судового збору у сумі 24 804, 00 грн. (що стало підставою для залишення апеляційної скарги ТОВ "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія" без руху).

6. У цій же заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія" зазначає, що зважаючи на дотримання вимог п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України щодо сплати судового збору в розмірі 4 134, 00 грн., Товариство просить відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 у даній справі в частині грошових вимог ТОВ "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія".

7. До заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія" додало відкориговану апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 у справі № 904/9795/16 в частині грошових вимог ТОВ "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія" (зареєстрована Дніпропетровським апеляційним господарським судом 19.07.2018 (а.с. 217-230, т. 18).

8. Також, не погодившись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.18 у справі в частині кредиторських вимог ТОВ "ФрілайнТрейд", ТОВ "Сапсан-М", ТОВ "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія", ПАТ "ДЕРЖАВНИЙ ЕКСПОРТНО-ІМПОРТНИЙ БАНК УКРАЇНИ", ПАТ "ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК", ТОВ "Фінансова компанія "АВУАР-СЕРВІС", ТОВ "Тревел Компані Плюс" з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт".

9. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 у справі № 904/9795/16 апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-Торгівельна Компанія "Таврія" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 у справі № 904/9795/16 - задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 у справі №904/9795/16 в частині затвердження реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" з вимогами кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія", Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", Публічного акціонерного товариства "ПУМБ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" скасовано та прийнято в цій частині нове рішення. Визнано грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія" на загальну суму 71 554 480, 68 грн., з яких у сумі 71 551 724, 68 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів та 2 756, 00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів. Визнано вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на загальну суму 1 645 213 089, 00 грн., з яких у сумі 124 615 832, 18 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів, у сумі 2 756, 00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, вимоги у сумі 1 520 594 500, 82 грн. - забезпечені заставою майна боржника. Визнано вимоги Публічного акціонерного товариства "ПУМБ" на загальну суму 1 857 910 797, 77 грн., з яких у сумі 91 715 701, 18 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів, у сумі 28 824 492, 81 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів, у сумі 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів, у сумі 1 737 367 847, 78 грн. - забезпечені заставою майна боржника. Визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" на загальну суму 106 934 844, 08 грн., з яких у сумі 827 341 928, 67 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів, у сумі 91 440 490, 72 грн. - 6 черга задоволення вимог кредиторів, у сумі 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення вимог кредиторів. Грошові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія" у сумі 20 256 676, 23 грн. - відхилено. Затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" з вимогами кредиторів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія", Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", Публічного акціонерного товариства "ПУМБ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" наступного змісту. Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія" 71 551 724, 68 грн. - 4 черга вимог кредиторів та 2 756, 00 грн. - 1 черга вимог кредиторів. Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" 124 615 832, 18 грн. - 4 черга вимог кредиторів, 2 756, 00 грн. - 1 черга вимог кредиторів. Публічне акціонерне товариство "ПУМБ" 91 715 701, 18 грн. - 4 черга вимог кредиторів, 28 824 492, 81 грн. - 6 черга вимог кредиторів, 2 756,00 грн. - 1 черга вимог кредиторів. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" 827 341 928, 67 грн. - 4 черга вимог кредиторів, 91 440 490, 72 грн. - 6 черга вимог кредиторів, 2 756,00 грн. - 1 черга вимог кредиторів. Окремо внесено до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "АМСТОР" наступні вимоги, які забезпечені заставою майна боржника: Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" у сумі 1 520 594 500, 82 грн. Публічне акціонерне товариство "ПУМБ" у сумі 1 737 367 847, 78 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" у сумі 106 932 088, 08 грн. В іншій частині ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 у справі № 904/9795/16 - залишено без змін.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

10. 19.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт" через Центральний апеляційний господарський суд звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою № 19 від 19.03.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 у справі № 904/9795/16 в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія", ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" та ТОВ "Фрілайн Трейд", підтвердженням чого є відтиск календарного штемпелю відділення поштового зв`язку на конверті, в якому надійшла касаційна скарга.

11. 27.03.2019, відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень ГПК України, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт" № 19 від 19.03.2019 разом зі справою № 904/9795/16 надіслано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

12. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги у справі № 904/9795/16 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Ткаченко Н.Г., судді - Жукова С.В., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 10.04.2019.

13. Ухвалою Верховного Суду від 19.04.2019 відкрито касаційне провадження у справі № 904/9795/16 за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт" № 19 від 19.03.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія", ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" та ТОВ "Фрілайн Трейд"; призначено розгляд касаційної скарги на 19.06.2019 об 11 год. 30 хв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу.

14. Не погоджуючись з прийнятою постановою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт" подано касаційну скаргу, в якій останнє просить:

- скасувати оскаржувану постанову в частині кредиторських вимог ТОВ "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія", що грунтуються на договорі поруки № 16/12А-2 від 16.12.2014 та направити справу в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції;

- скасувати оскаржувану постанову в частині кредиторських вимог ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" скасувати. Справу в частині сум пені, 3% річних та здійсненого розрахунку вимог ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В частині грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс", що ґрунтуються на договорі про відкриття кредитної лінії № 29-В/1366/КЛ-КБ від 05.11.2013 ухвалити нове рішення, яким у визнанні і включенні до реєстру вимог кредиторів грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс", що ґрунтуються на вказаному договорі відмовити.

- скасувати оскаржувану постанову та ухвалу в частині грошових вимог ТОВ "Фрілайн Трейд" і ухвалити в цій частині нове рішення яким у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів грошових вимог ТОВ "Фрілайн Трейд" відмовити.

15. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

15.1 Щодо кредиторських вимог ТОВ "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія".

15.1.1 Здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог ТОВ "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія" і ТОВ "Торгівельний будинок "Амстор" на суму 4 000 518, 72 грн. саме 10.09.2015 помилково встановлено судом апеляційної інстанції як фактична обставина у даній справі.

15.2 Щодо кредиторських вимог ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс".

15.2.1 Оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Авуар-Сервіс» звернуло стягнення на всі предмети іпотеки, то вказане свідчить про недійсність всіх інших вимог іпотеко держателя до боржника.

15.2.2 Суд апеляційної інстанції неналежним чином дослідив зібрані у справі докази щодо місцезнаходження та здійснення господарської діяльності ТОВ "Торгівельний будинок "Амстор", що призвело до визнання необґрунтованих грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" до боржника.

15.2.3 Висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав застосування правових наслідків дії мораторію у зв`язку з неправомірним порушенням провадження у справі про банкрутство суперечать нормам матеріального права.

15.2.4 Суд апеляційної інстанції неналежним чином дослідив зібрані у справі докази щодо грошових вимог ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" до боржника в частині суми процентів за користування кредитом.

15.3 Щодо кредиторських вимог ТОВ "Фрілайн Трейд".

15.3.1 З огляду на недостовірність відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо керівника ТОВ «Амстор» ОСОБА_3 посилання на них судами попередніх інстанцій є порушенням норм процесуального права яке призвело до ухвалення незаконних судових рішень.

15.3.2 Оскільки вексель АА 0163818 не був пред`явлений до платежу у визначений строк (25.12.2015 - 25.12.2016) то строк платежу за ним не настав.

15.3.3 На дату порушення провадження у справі про банкрутство боржника не настав строк пред`явлення векселя АА 0163843 для платежу.

16. Представник скаржника в судовому засіданні 19.06.2019 підтримав касаційну скаргу з підстав викладених в ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

17. ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" подано відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.

18. Представники ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс", боржника та розпорядника майна в судовому засіданні 19.06.2019 заперечили проти касаційної скарги.

Розгляд Верховним Судом повідомлення Заступника Генерального прокурора України до про вступ прокурора у справу

19. 19.06.2019 Заступником Генерального прокурора України до Верховного Суду подано повідомлення про вступ прокурора у справу.

20. Вказане повідомлення мотивовано тим, що Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо підприємств групи компаній «Амстор». Одним із кредиторів боржника є ПАТ «Державний експертно-імпортний банк» (далі - ПАТ «Укрексімбанк»), 100% акцій якого перебувають у власності держави в особі Кабінету Міністрів України та який є потерпілим у зазначеному вище кримінальному провадженні. Окрім того, вказане повідомлення мотивоване тим, що ураховуючи, що кредиторську заборгованість ТОВ «Амстор» перед банком наразі не погашено, з метою попередження можливих порушень державних інтересів в особі ПАТ «Укрексімбанк» під час провадження справи про банкрутство ТОВ «Амстор» шляхом безпідставного включення вимог до 4 черги до реєстру кредиторів, що може потягти зменшення суми відшкодування, є підстави для вжиття заходів представницького характеру шляхом вступу прокурора у цю справу.

21. Представник скаржника в судовому засіданні 19.06.2019 не заперечив проти вступу прокурора у справу.

22. Представники ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс", боржника в судовому засіданні 19.06.2019 заперечили проти вступу прокурора у справу.

23. Представник розпорядника майна в судовому засіданні 19.06.2019 повідомлення про вступ прокурора у справу залишено на розсуд суду.

24. Розглянувши вказане повідомлення, з огляду на обставини даної справи, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про те, що вступ прокурора у справу, в даному конкретному випадку, є правомірним.

25. Прокурор в судовому засіданні підтримала касаційну скаргу в частині вимог скаржника щодо кредиторських вимог ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс".

Позиція Верховного Суду

26. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

27. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

28. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

29. Стосовно грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельна компанія "Таврія ".

29.1 Як було встановлено судами попередніх інстанцій, 16.12.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельна компанія "Таврія" звернулося до господарського суду з заявою з грошовими вимогами до боржника щодо визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Будівельно-торгівельна компанія "Таврія" (далі - ТОВ БТК "Таврія") у загальному розмірі 91 808 400,91 грн.

29.2 Судом апеляційної інстанції з огляду на наявні у справі докази та досліджені фактичні обставини встановлено, що загальна сума грошових вимог ТОВ БТК "ТАВРІЯ", які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів складає 71 551 724, 68 грн. - 4 черга задоволення та 2 756, 00 грн. сплаченого судового збору до 1 черги реєстру вимог кредиторів.

29.3 З огляду на імперативні приписи статті 300 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні спору, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.

29.4 При цьому, доводи, викладені у касаційній скарзі (пункт 15.1.1 постанови), зводяться до незгоди із встановленими судом апеляційної інстанції обставинами справи та наданою оцінкою доказів, наявних у матеріалах справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

30. Стосовно грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс".

30.1 Судом апеляційної інстанції встановлено, що загальна сума заявлених ТОВ "ФК "Авуар-Сервіс" кредиторських вимог повинна бути визначена наступним чином: 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 827 341 928, 67 грн. - 4 черга задоволення; 91 440 490, 72 грн. - 6 черга задоволення; 106 932 088, 08 грн - вимоги, забезпечені заставою майна боржника.

30.2 Доводи скаржника (пункт 15.2.1 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

30.2.1 Згідно частини першою статті 509, статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

30.2.2 За змістом статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

30.2.3 З метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні договорів, насамперед інтересів кредитора, у Главі 49 Цивільного кодексу України визначено види забезпечення виконання зобов`язання. Інститут забезпечення виконання зобов`язання спрямований на підвищення гарантій забезпечення майнових інтересів сторін договору, належного його виконання, а також усунення можливих негативних наслідків неналежного виконання боржником взятих на себе зобов`язань. Тобто, у разі невиконання або неналежного виконання умов цивільного договору на боржника покладається додаткова відповідальність, а в ряді випадків до виконання зобов`язання притягуються разом із боржником і треті особи, зокрема, майнові поручителі.

30.2.4 Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України є застава.

30.2.5 Відповідно до статті 572 Цивільного кодексу України, з якою кореспондуються положення статті 1 Закону України "Про заставу", в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

30.2.6 За змістом частини першої статті 589 Цивільного кодексу України правовим наслідком невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, є виникнення у заставодержателя права звернення стягнення на предмет застави.

30.2.7 Одним із видів застави відповідно до приписів статті 575 Цивільного кодексу України є іпотека.

30.2.8 Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

30.2.9 Відповідно до статті 3 Закону України "Про іпотеку" іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

30.2.10 Частинами 1, 2 статті 7 Закону України "Про іпотеку" визначено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

30.2.11 У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є два або більше об`єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя (частини 1, 3, 5 статті 33 Закону України "Про іпотеку").

30.2.12 Зазначене положення узгоджується з приписами частини 5 статті 590 Цивільного кодексу України, у якій вказано, що якщо предметом застави є дві або більше речей (два або більше прав), стягнення може бути звернене на всі ці речі (права) або на будь-яку з речей (прав) на вибір заставодержателя. Якщо заставодержатель зверне стягнення на одну річ (одне право), але його вимогу не буде задоволено в повному обсязі, він зберігає право застави на інші речі (права), які є предметом застави.

30.2.13 Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону (стаття 36 Закону України "Про іпотеку").

30.2.14 Отже, зважаючи на зазначені вище положення, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що чинним законодавством України передбачена можливість забезпечення виконання зобов`язання шляхом передачі в іпотеку не тільки одного об`єкта нерухомого майна, а й декількох. У разі перебування в іпотеці декількох об`єктів нерухомого майна кредитор має право на задоволення своїх вимог за рахунок будь-якого з об`єктів або їх всіх, у разі якщо їх сукупна вартість є необхідною для погашення заборгованості іпотекодавця в повному обсязі.

30.2.15 Тобто законодавець пов`язує задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предметів іпотеки, в тому числі, шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, саме з обсягом невиконаного зобов`язання, що не вказує на те, що отримання у власність одного з предметів іпотеки у будь-якому випадку є наслідком припинення основного зобов`язання в повному обсязі.

30.2.16 Вказаною нормою передбачено підстави припинення зобов`язань щодо виконання основного зобов`язання, яке було забезпечено іпотечним договором.

30.2.17 Закон України "Про іпотеку" є спеціальним законом, правила якого мають пріоритетне застосування до іпотечних правовідносин.

30.2.18 Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що позасудове врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки передбачене у статті 36 Закону України "Про іпотеку".

30.2.19 Закон чітко визначає, що умовами здійснення позасудового врегулювання є: необхідність визначення такого способу в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, та наявність заборгованості боржника, яка зумовлює відповідне право на застосування такого способу. Наслідком завершення позасудового врегулювання є недійсність наступних вимог кредитора (іпотекодержателя) до боржника щодо виконання основного зобов`язання.

30.2.20 Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що нормами чинного законодавства не обмежено право кредитора забезпечити належне виконання боржником основного зобов`язання декількома видами забезпечення, наприклад, окрім іпотеки, отримати в заставу від цього ж боржника рухоме майно, що і було здійснено сторонами спору у цій справі. Забезпечувальне зобов`язання має додатковий (акцесорний) характер, а не альтернативний основному, а здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

30.2.21 Таким чином, внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за іпотекодержателем (кредитором) права власності на нього, кредитор не втрачає права вимоги до боржника щодо одержання задоволення порушеного основного зобов`язання за рахунок іншого виду забезпечення. Недійсними в розумінні частини 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку" є наступні вимоги кредитора до боржника, які залишились невиконаними та виходять за межі інших видів забезпечення основного зобов`язання цим боржником.

30.2.22 Оскільки розмір забезпечення основного зобов`язання може мати істотне значення для кредитора при погодженні ним умов основного зобов`язання, у яке він вступає, припинення усіх інших забезпечень при реалізації кредитором одного з них - суперечило б принципу справедливості та розумності.

30.2.23 Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду в постанові від 14.11.2018 у справі № 910/2535/18.

30.2.24 Тобто саме лише набуття кредитором права власності на предмет іпотеки у позасудовому порядку не припинило заставу іншого майна, переданого кредитору з метою забезпечення виконання основного зобов`язання, а положення частини 4 статті 36 Закону України "Про іпотеку" не поширюються на правовідносини сторін у даному випадку, оскільки як встановлено судом апеляційної інстанції, в забезпечення виконання зобов`язань за спірним Кредитним договором, крім тих на які було звернуто стягнення, укладено і інші Іпотечні договори та Договір застави від 05.11.2013. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що доказів звернення на предмет застави за якими, матеріали справи не містять.

30.2.25 У зв`язку з наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що відсутні підстави вважати, що вимоги щодо виконання основного зобов`язання за спірним договором є недійсними.

30.3 Доводи скаржника (пункт 15.2.3 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

30.3.1 Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 24.09.2015 було порушено провадження у справі № 904/8080/15 про банкрутство ТОВ "Амстор"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

30.3.2 Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2015 у справі № 904/8080/15 визнано ТОВ "Амстор" банкрутом, введено процедуру ліквідації.

30.3.3 Разом з тим, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.01.2016 постанова господарського суду від 16.10.2015 у справі № 904/8080/15 скасована; провадження у справі № 904/8080/15 про визнання банкрутом ТОВ "Амстор" припинено.

30.3.4 Згідно позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 24.06.2015 у справі № 907/544/14, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

30.3.5 Судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що обставини скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області, якою введено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів ТОВ "Амстор" свідчать про неправомірність застосування наслідків дії мораторію.

31. З огляду на імперативні приписи статті 300 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходив суд при вирішенні спору, а повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи.

32. При цьому, доводи, викладені у касаційній скарзі (пункти 15.2.2, 15.2.4 постанови), зводяться до незгоди із встановленими судом апеляційної інстанції обставинами справи та наданою оцінкою доказів, наявних у матеріалах справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

33. Стосовно грошових вимог ТОВ "Фрілайн Трейд".

33.1 ТОВ "Фрілайн Трейд" 12.12.2016 звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання грошових вимог у розмірі 19 717 079, 20 грн., з яких основний борг 17 099706,64 грн., інфляційні - 2069064,50 грн., 3% - річних - 548 308,06 грн.

33.2 Суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний господарський суд, прийшов до висновку про визнання грошових вимог ТОВ "Фрілайн Трейд" в частині основної заборгованості за векселями у сумі 17 099 706, 64 грн. - 4 черга задоволення та 2 756,00 грн. - 1 черга задоволення; 3% річних у розмірі 548 308, 06 грн. та інфляційні у розмірі 2 069 064, 50 грн. - відхилено, у зв`язку з тим, що в силу приписів Закону України "Про обіг векселів в Україні" нарахування даних грошових сум на суму вексельного зобов`язання є безпідставним.

33.3 Судами попередніх інстанцій при розгляді вказаних кредиторських вимог встановлено наступне.

33.3.1 06.01.2015 між ТОВ "Фрілайн Трейд" (далі - покупець), ТОВ "Інтегрум Капітал" (далі - повірений) та ТОВ "Фінтехнології", що здійснює управління активами Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду "Концепт" (далі - продавець) укладений договір № БВ060115-1/1 купівлі-продажу цінних паперів до договору доручення № БД060115-1 від 06.01.2015 (г.в. ТОВ "Фрілайн Трейд" а.с. 29-30).

33.3.2 Відповідно до п.1.1. Договору, покупець за посередництвом повіреного як своєї уповноваженої особи, купляє і зобов`язується прийняти й оплатити, а продавець продає і зобов`язується передати у власність покупця цінні папери на умовах, визначених Договором.

33.3.3 Згідно з п.1.2. договору, під цінними паперами в п.1.1. даного договору скрізь сторони розуміють векселі українських емітентів, зокрема:

- вексель простий серії № АА 0163843 від 31.01.2012 на суму 10 099 706, 64 грн., векселедавець - ТОВ "Амстор", строк платежу за векселем за пред`явленням, але не раніше 05.01.2015, договірна ціна продажу 10 099 706, 64 грн. (г.в. ТОВ "Фрілайн Трейд" а.с. 31-32);

- вексель простий серії № АА 0163818 від 17.06.2010 на суму 7 000 000, 00 грн., векселедавець - ТОВ "Амстор", строк платежу за векселем за пред`явленням, але не раніше 05.01.2015, договірна ціна продажу 7 000 000, 00 грн. (г.в. ТОВ "Фрілайн Трейд" а.с. 31-32).

33.3.4 З доданих до матеріалів справи копій векселів вбачається, що строк платежу за ними спочатку був встановлений за векселем № АА 0163818 від 17.06.2010 - "за пред`явленням, але не раніше 25.12.2015 та за векселем № АА 0163843 від 31.01.2012 "за пред`явленням, але не раніше 31.01.2018".

33.3.5 05.01.2015 до тексту векселів були внесені зміни щодо строку платежу шляхом закреслення старого реквізиту та написання нового "за пред`явленням, але не раніше 05.01.2015 із зазначенням дати внесення змін та проставлянням підпису директора ТОВ "Амстор" ОСОБА_3

33.3.6 Кредитор пред`явив боржнику зазначені векселі до платежу, що підтверджується Актом пред`явлення векселя до платежу від 19.10.2015 (г.в. ТОВ "Фрілайн Трейд" а.с. 33). Проте, боржником за пред`явленими до платежу векселями платіж здійснено не було.

33.3.7 Відповідно до копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 29.12.2015 (а.с.211-220, т.6) до 30.12.2014 керівником ТОВ "Амстор" був ОСОБА_2.

33.3.8 29-30 грудня 2014 була здійснена державна реєстрація змін до установчих документів ТОВ "Амстор", а також зміна керівника з ОСОБА_2 на ОСОБА_3

33.3.9 В подальшому, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2015 у справі №805/1616/15-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08.09.2015 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17.12.2015 (а.с.221-246, т.6), всі реєстраційні дії, вчинені відносно ТОВ "Амстор" у період з 29.12.2014 по 14.05.2015, в т.ч. щодо зміни керівника ТОВ "Амстор", визнані протиправними та скасовані.

33.4 Доводи скаржника (пункти 15.3.1, 15.3.2, 15.3.3 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

33.4.1 Відповідно до статті 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі.

33.4.2 Відносини, пов`язані з обігом векселів в Україні, регулюються Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (з урахуванням застережень, передбачених у Додатку II до неї), Конвенцією про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, Конвенцією про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів (підписані в Женеві 07.06.1930), а також Законами України "Про обіг векселів в Україні" №2374-III від 05.04.2001 (стаття 2 якого містить застереження стосовно дії окремих положень Уніфікованого закону на території України), "Про цінні папери та фондовий ринок" № 3480-IV від 23.02.2006, "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі" №826-XIV від 06.07.1999, "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі" №827-XIV від 06.07.1999, "Про приєднання України до Женевської конвенції 1930 про гербовий збір стосовно переказних векселів і простих векселів" №828-XIV від 06.07.1999 року.

33.4.3 За статтею 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

33.4.4 За приписами статті 69 Уніфікованого закону, у разі зміни тексту переказного векселя, особи, які поставили свої підписи після цієї зміни, зобов`язані згідно зі змістом зміненого тексту; особи, які поставили свої підписи до цієї зміни, зобов`язані згідно зі змістом первісного тексту.

33.4.5 Вимоги до складання простого векселя та обставини з якими вексель є таким, що не має сили простого векселя встановлено статтями 75, 76 Уніфікованого закону.

33.4.6 Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що єдиною підставою яка б позбавляла вексельної сили вексель є дефект його форми, інших підстав законом не передбачено. Така позиція наведена Верховним судом України у Постанові від 01.12.2009 у справі № 38/51.

33.4.7 Судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що внесення змін до тексту векселя щодо строку платежу за векселем не є дефектом форми векселя (Роз`яснення Державної комісії з Цінних паперів та фондового ринку "Про застосування законодавства України, що регулює вексельний обіг в Україні" №1 від 17.01.2006), відповідно, векселя на підставі яких заявлено грошові вимоги ТОВ "Фрілайн Трейд" не є такими, що позбавленні вексельної сили.

33.4.8 Разом з тим, у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

33.4.9 Вирішуючи спори, пов`язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати таке: письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта; особа, призначена повноважним органом виконуючим обов`язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

33.4.10 Припис абзацу першого частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України зобов`язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов`язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Наприклад, третя особа, укладаючи договір, підписаний керівником господарського товариства, знає про обмеження повноважень цього керівника, оскільки є акціонером товариства і брала участь у загальних зборах, якими затверджено його статут.

33.4.11 У зв`язку з наведеним господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо:

- такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом другим частини другої статті 98 Цивільного кодексу України);

- про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

33.4.12 При цьому, наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 Цивільного кодексу України).

33.4.13 Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з`ясовувати пов`язані з цим обставини. Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.).

33.4.14 Судами попередніх інстанцій встановлено, що із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № від 15.07.2015 вбачається, що станом на 30.12.2014 керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" був ОСОБА_3 Також, ОСОБА_3 був керівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" і на дату внесення змін до спірних векселів, про що свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № від 02.07.2018.

33.4.15 Таким чином, судами попередніх інстанцій вірно встановлено, що на момент внесення змін до текстів спірних векселів ОСОБА_3 . виконував повноваження керівника боржника, а скасування відповідних реєстраційних записів про його призначення не свідчить про недійсність внесення таких змін. До того ж, грошові вимоги ТОВ "Фрілайн Трейд", заявлені на підставі спірних векселів визнаються боржником у повному обсязі без заперечень.

34. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

35. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Росії") щодо реалізації права на справедливий суд (пункту 1 статті 6 Конвенції): "одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру".

36. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

37. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

38. Відповідно статті 309 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

39. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

40. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції, в оскаржуваній частині, таким вимогам закону відповідає.

41. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

42. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при винесенні оскаржуваної постанови, в оскаржуваній частині, були дотримані.

43. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції, в оскаржуваній частині, немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України №2147-VІІІ від 03.10.2017, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-Консалт" № 19 від 19.03.2019 на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 та на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2018 в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія", ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" та ТОВ "Фрілайн Трейд" у справі № 904/9795/16 залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.02.2019 в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "Будівельно-торгівельна компанія "Таврія", ТОВ "Фінансова компанія "Авуар-Сервіс" та ТОВ "Фрілайн Трейд" у справі № 904/9795/16 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Білоус

Судді С. В. Жуков

Н. Г. Ткаченко