ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р. Справа №914/4238/15

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Желіка М.Б.

Зварич О.В.

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» б/н від 30.12.2018 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 року (повний текст рішення складено та підписано 20.11.2018 року, м. Львів, суддя Козак І.Б.)

у справі № 914/4238/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-КМГ», м.Дрогобич Львівської області

до відповідача: Комунального підприємства «Комбінат міського господарства», м.Дрогобич Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Дрогобицької міської ради, м. Дрогобич Львівської області

про стягнення заборгованості в розмірі 239 520,00 грн. та повернення майна.

за участю представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: Рісний М.Б.

від тр. особи: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «ЕКО-КМГ» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» про стягнення заборгованості в розмірі 239 520,00 грн. та повернення майна (транспортних засобів).

15.05.2017 року позивачем було подано до суду заяву про збільшення позовних вимог б/н від 15.05.2017, в яких просив зобов`язати відповідача повернути ТзОВ «ЕКО-КМГ» транспортні засоби та стягнути з Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» 479 040,00 грн. Дана заява про збільшення позовних вимог судом була прийнята до розгляду.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 25.05.2017 у справі № 914/4238/15 уточнені (збільшені) позовні вимоги задоволено. Суд виніс рішення, яким зобов`язав Комунальне підприємство «Комбінат міського господарства» повернути на користь ТзОВ «ЕКО-КМГ»: сміттєвоз КО-431 ЗІЛ 130, р.н. НОМЕР_1 , р.в. 1984 р.; сміттєвоз КО-431 ЗІЛ ММЗ 4505, р.н. НОМЕР_2 , р.в. 1989 р.; сміттєвоз КО-431 ЗІЛ 431412, р.н. НОМЕР_3 , р.в.1993 р.; сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 433362, р.н. НОМЕР_4 , р.в. 1999 р.; сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 4333, р.н. НОМЕР_5 , р.в. 1999р.; сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 431410, р.н. НОМЕР_6 , р.в. 1987р.; сміттєвоз mersedes-benz actoros, р.н. НОМЕР_7 , р.в. 2002 р.; бульдозер ДЗ 110, р.н. НОМЕР_8 . Стягнув з Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» на користь ТзОВ «ЕКО-КМГ» 479 040,00 грн. заборгованості.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 у справі № 914/4238/15 рішення Господарського суду Львівської області від 25.05.2017 залишено без змін.

Постановою Верховного суду у складі Касаційного господарського суду від 11.04.2018 у даній справі постанову Львівського апеляційного господарського суду від 27.09.2017 скасовано, а справу передано до суду першої інстанції для розгляду.

В постанові Верховний суд зазначив, що позивачем було заявлено до стягнення заборгованість з орендної плати за договорами оренди з січня 2014 року по серпень 2015 року, тобто у тому числі, за період після закінчення строку дії договорів оренди, однак, суди попередніх інстанцій на наведене уваги не звернули та, встановивши факт закінчення строку дії договорів оренди 01.10.2014, а також відсутність доказів їх пролонгації, не навели правових підстав для стягнення з відповідача у такому випадку орендної плати саме на підставі договорів оренди після закінчення строку їх дії.

Суд касаційної інстанції послався на те, що якщо строк дії договорів оренди сплив і сторони в договорі не встановили обов`язку щодо сплати орендної плати після їх припинення (до моменту фактичного повернення майна орендодавцю за актом приймання-передачі), то у такому випадку з припиненням договорів оренди припиняється і обов`язок орендаря щодо сплати орендної плати на підставі таких договорів оренди. Відповідно до ч. 2 ст. 785 ЦК України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) у особи, яка порушила зобов`язання відповідно до вимог ст. 614 ЦК України. Тобто необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 року у даній справі позов ТзОВ «ЕКО-КМГ» задоволено частково. Суд виніс рішення, яким зобов`язав Комунальне підприємство «Комбінат міського господарства» повернути на користь ТзОВ «ЕКО-КМГ»: сміттєвоз КО-431 ЗІЛ 130, р.н. НОМЕР_1 , р.в. 1984 р.; сміттєвоз КО-431 ЗІЛ ММЗ 4505, р.н. НОМЕР_2 , р.в. 1989 р.; сміттєвоз КО-431 ЗІЛ 431412, р.н. НОМЕР_3 , р.в.1993 р.; сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 433362, р.н. НОМЕР_4 , р.в. 1999 р.; сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 4333, р.н. НОМЕР_5 , р.в. 1999р.; сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 431410, р.н. НОМЕР_6 , р.в. 1987р.; сміттєвоз mersedes-benz Аctoros, р.н. НОМЕР_7 , р.в. 2002 р.; бульдозер ДЗ 110, р.н. НОМЕР_8 та стягнув з Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» на користь ТзОВ «ЕКО-КМГ» 107 784,00 грн. орендної плати, 239 520,00 грн неустойки. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що обов`язок орендаря (КП «Комбінат міського господарства») щодо повернення орендованого майна визначено у п.2.3.4 всіх восьми договорів оренди транспортних засобів. Відповідачем не подано суду жодних доказів звернення з пропозицією до позивача щодо повернення майна (транспортних засобів з оренди) чи вчинення будь-яких дій щодо його повернення.

Не погоджуючись з даним рішенням суду Комунальне підприємство «Комбінат міського господарства» подало апеляційну скаргу б/н від 30.12.2018, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржник стверджує, що суд першої інстанції не врахував угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі якої проведено зарахування зустрічних однорідних вимог за договором підряду від 01.12.2013 в сумі 81 539,08 грн. та договором оренди транспортних засобів від 01.10.2013 в сумі 71 856,00 грн.

Апелянт стверджує, що позивачем не було подано до суду розрахунку суми неустойки. Скаржник вказує, що при розгляді справи судом не досліджено подані доводи відповідача щодо укладення договорів оренди транспортних засобів в порушення вимог, передбачених статутом позивача. Укладення договорів оренди від 01.10.2013 не виносилось на розгляд загальних зборів учасників ТзОВ «ЕКО-КМГ», а отже директор не мав права укладати договори, що свідчить про недійсність останніх.

Водночас, апелянт зазначає, що всі транспортні засоби, передані на виконання договорів оренди від 01.10.2013 знаходяться за місцем реєстрації позивача, внаслідок чого останній має можливість безперешкодного доступу до останніх.

Відповідач стверджує, що претензія позивача (а.с. 39-40) про односторонню відмову від договорів оренди ним не була отримана, а судом першої інстанції не було належним чином з`ясовано чи наявна вина комунального підприємства в неповерненні позивачу транспортних засобів, що були предметом договорів оренди.

Позивачем не подано до суду відзиву на апеляційну скаргу, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив.

Поштові конверти, які направлялись на адресу позивача, яка зазначена в ЄДРПОУ та апеляційній скарзі (82100, Львівська області, м. Дрогобич, вул. П.Орлика, 5) повернулись на суду, з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «ЕКО-КМГ» (орендодавець) та КП «Комбінат міського господарства» (орендар) укладено: договір оренди транспортного засобу № 1/10 від 01.10.2013, договір оренди транспортного засобу № 2/10 від 01.10.2013, договір оренди транспортного засобу № 3/10 від 01.10.2013, договір оренди транспортного засобу № 4/10 від 01.10.2013, договір оренди транспортного засобу № 5/10 від 01.10.2013, договір оренди транспортного засобу № 6/10 від 01.10.2013, договір оренди транспортного засобу № 7/10 від 01.10.2013, договір оренди транспортного засобу № 8/10 від 01.10.2013, за умовами яких позивач передав відповідачу сміттєвоз КО-431 ЗІЛ 130, р.н. НОМЕР_1 , р.в. 1984 р.; сміттєвоз КО-431 ЗІЛ ММЗ 4505, р.н. НОМЕР_2 , р.в. 1989 р.; сміттєвоз КО-431 ЗІЛ 431412, р.н. НОМЕР_3 , р.в. 1993 р.; сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 433362, р.н. НОМЕР_4 , р.в. 1999 р.; сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 4333, р.н. НОМЕР_5 ., р.в. 1999 р.; сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 431410, р.н. НОМЕР_6 , р.в. 1987 р.; сміттєвоз mersedes-benzactoros, р.н. НОМЕР_7 , р.в. 2002 р.; бульдозер ДЗ 110, р.н. НОМЕР_8 (далі - договори оренди).

Відповідно до п.п. 3.1, 2.3.3, 4.2 договорів оренди орендна плата становить відповідну суму, в т.ч. ПДВ в місяць, яку орендар сплачує орендодавцю щомісячно не пізніше 25 числа місяця, що слідує за тим, за яким справляється орендна плата. Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. За несвоєчасне проведення розрахунків у відповідності до умов даних договорів, орендар несе відповідальність згідно чинного законодавства України.

Відповідно до п. 2.3.4 договорів оренди після закінчення строку дії даного договору або після дострокового його розірвання не пізніше трьох днів відповідач повертає об`єкти оренди в технічно-справному стані за актами прийому-передачі, які підписуються сторонами даного договору.

Відповідно до п. 5.1 договорів оренди вони вступають в дію з моменту підписання і є чинними до 01.10.2014.

Факт передачі та приймання в користування (оренду) транспортних засобів підтверджується Актами приймання-передачі №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 від 01.10.2013 до договорів оренди транспортних засобів.

В матеріалах справи міститься з лист-претензія позивача адресована відповідачу, у якому повідомив про розірвання договорів оренди транспортних засобів, просив сплатити кошти в розмірі 239520,00 грн. та передати ТзОВ «ЕКО-КМГ» орендоване майно протягом 7 днів з дня отримання вимоги.

Позивач просить стягнути з відповідача 479040,00 грн. (за період січень 2014 по квітень 2017 р.) та повернути орендоване майно.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Оскільки між сторонами укладено договори оренди, між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України та Глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини першої статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Так, судом встановлено, що між сторонами було укладено 8 договорів оренди транспортних засобів від 01.10.2013. Згідно п.п.5.1. договорів строк дії останніх закінчився 01.10.2014.

Відповідно до частини першої статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

В матеріалах справи відсутні докази повернення відповідачем позивачу об`єктів оренди, у зв`язку з закінченням строку дії договору.

Посилання апелянта на те, що ним не було отримано з листа-претензію позивача про розірвання договорів оренди транспортних засобів та стягнення заборгованості не можуть свідчити про те, що у відповідача не виник обов`язок повернути об`єкти оренди, у зв`язку із закінченням строку дії договорів. Адже, обов`язок орендаря (КП «Комбінат міського господарства») щодо повернення орендованого майна визначено у п.п.2.3.4 восьми договорів оренди транспортних засобів. Дії щодо повернення майна є обов`язком відповідача, а не позивача, і саме орендар зобов`язаний повернути орендоване майно, а позивач вчинити конклюдентні дії щодо його прийняття. Відповідачем не подано суду жодних доказів звернення з пропозицією до позивача щодо повернення майна (транспортних засобів з оренди) чи вчинення будь-яких дій щодо його повернення.

Твердження відповідача про знаходження спірного майна у позивача за місцем реєстрації ТзОВ «ЕКО-КМГ», судом оцінюються критично, адже, доказів знаходження такого майна за місцем реєстрації товариства (Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Пилипа Орлика, буд.15) не подано відповідачем і позивачем не підтверджено цього факту. Також у матеріалах справи відсутні складені одно- чи двосторонні акти повернення-приймання орендованих транспортних засобів з оренди.

Враховуючи вищенаведене суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» повернути на користь ТзОВ «ЕКО-КМГ» транспортні засоби, є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 479040,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено ч.ч. 1,5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, строк дії договорів оренди закінчився 01.10.2014.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що відповідачем сплачувалась на користь позивача орендна плата за договорами оренди за період січня 2014 по вересень 2014.

Судом апеляційної інстанції здійснено перерахунок позовних вимог та встановлено, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 107 784,00грн. орендної плати (за період з 01.01.2014 по 30.09.2014).

Щодо решти позовних вимог про стягнення заборгованості (орендної плати) за період з 01.10.2014, то колегія суддів дійшла висновку про відмову у позові, оскільки в цей період договори оренди були припиненими.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач просив стягнути з відповідача неустойку за невиконання обов`язку щодо повернення об`єктів оренди. Адже, як вбачається із позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог позивач просив суд стягнути заборгованість. Згідно з розрахунків доданих до позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог вбачається, що позивач розраховував заборгованість, як несплачену орендну плату.

Колегією суддів встановлено, що позивачем було подано до суду першої інстанції пояснення по справі б/н від 05.10.2018, в яких останній вказував, що просить стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі на неустойку передбачену ч. 2 ст. 785 ЦК України. Зазначені пояснення були подані до суду першої інстанції на стадії розгляду справи по суті (ухвала Господарського суду Львівської області про закриття підготовчого провадження була прийнята 20.09.2018.)

Відповідно до ст. 42 ГПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи те, що пояснення позивача б/н від 05.10.2018 про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі на неустойки були подані після закінчення підготовчого провадження, останні не могли бути предметом розгляду у даній справі. На зазначене суд першої інстанції не звернув уваги.

Щодо твердження відповідача про наявність Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2014. (а.с.209-210, т.1), яка на його думку, є підставою для зустрічного зарахування грошових зобов`язань між КП «Комбінат міського господарства» та ТзОВ «ЕКО-КМГ», то суд звертає увагу відповідача на те, що зі змісту цієї Угоди випливає, що КП «Комбінат міського господарства» та ТзОВ «ЕКО-КМГ» зарахували зустрічні вимоги за договором підряду від 01.12.2013р. та договором оренди від 01.10.2013. Однак, про який саме договір оренди від 01.10.2013 йдеться, в змісті тексту даної угоди не зрозуміло, оскільки 01.10.2013 сторонами спору було укладено 8 (вісім) договорів оренди транспортних засобів. А відтак, Угода про зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2014 не є належним доказом у справі.

Посилання апелянта на те, що при розгляді справи судом не досліджено, що укладення договорів оренди транспортних засобів відбулось в порушення вимог, передбачених статутом позивача, судом оцінюються критично. Адже станом на момент розгляду справи договори оренди транспортних засобів у судовому порядку не визнавались недійсними. Факт приймання відповідачем в користування (оренду) транспортних засобів підтверджується Актами приймання-передачі №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8 від 01.10.2013 до договорів оренди транспортних засобів.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 слід скасувати в частині стягнення з Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-КМГ» 239 520,00 грн неустойки, прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити, в решті рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покласти на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, -

Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» б/н від 30.12.2018 задоволити частково.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 12.11.2018 скасувати в частині стягнення з Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» (адреса: 82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.П.Орлика, 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-КМГ» (82100, Львівська області, м. Дрогобич, вул. П. Орлика, 15, ) 239 520,00 грн. неустойки. Прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити. В решті рішення залишити без змін:

Зобов`язати Комунальне підприємство «Комбінат міського господарства» (адреса: 82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.П.Орлика, 15, ) повернути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-КМГ» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. П. Орлика, 15, ):

- сміттєвоз КО-431 ЗІЛ 130, р.н. НОМЕР_1 , р.в. 1984 р.;

- сміттєвоз КО-431 ЗІЛ ММЗ 4505, р.н. ВС НОМЕР_9 ОВ, р.в. 1989 р.;

- сміттєвоз КО-431 ЗІЛ 431412, р.н. НОМЕР_10 , р.в.1993 р.;

- сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 433362, р.н. НОМЕР_4 , р.в. 1999 р.;

- сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 4333, р.н. НОМЕР_5 , р.в. 1999р.;

- сміттєвоз КО-440 ЗІЛ 431410, р.н. НОМЕР_6 , р.в. 1987р.;

- сміттєвоз mersedes-benz Аctoros, р.н. НОМЕР_7 , р.в. 2002 р.;

- бульдозер ДЗ 110, р.н. НОМЕР_8 .

Стягнути з Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» (адреса: 82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.П.Орлика, 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-КМГ» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. П. Орлика, 15, ) 107 784,00 грн. орендної плати.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» (адреса: 82100, Львівська обл, м.Дрогобич, вул.П.Орлика, 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-КМГ» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. П. Орлика, 15, ) 4810,80 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

4. Стягнути з Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» (адреса: 82100, Львівська обл, м.Дрогобич, вул.П.Орлика, 15, ) в дохід держави 9 605,96 грн. судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКО-КМГ» (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. П. Орлика, 15, ) на користь Комунального підприємства «Комбінат міського господарства» (адреса: 82100, Львівська область, м.Дрогобич, вул.П.Орлика, 15, ) 16 167,60 грн. судового збору за подання апеляційних та касаційної скарг.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.06.2019.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Желік М.Б.

суддя Зварич О.В.