ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

18 червня 2019 року Справа № 915/1318/19

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Ковальжи А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства Светолюкс-Николаев, вул. Космонавтів, 81/24, м. Миколаїв, 54028 ()

до відповідача Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект, пр. Богоявленський, 42-А, м. Миколаїв, 54018 ()

про стягнення коштів в розмірі 2 885, 17 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Гутиря М.М., довіреність № б/н від 14.01.2019 року;

від відповідача: Майстренко С.Л., довіреність 17/1-2739 від 17.04.2019 року.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Приватне підприємство Светолюкс-Николаев з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект заборгованості у розмірі 2 885, 17 грн., у тому числі: 2 248, 62 грн. основна заборгованість; 403, 65 грн. пені станом на 26.04.2019 року; 42, 09 грн. 3 % річних; 190, 81 грн. інфляційних втрат.

І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 11.06.2019 року.

В судовому засіданні 11.06.2019 року судом оголошувалась перерва до 18.06.2019 року.

В судовому засіданні 18.06.2019 року судом відповідно до ч. 6 ст. 233 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ УЧАСНИКІВ ПРОЦЕСУ.

1. Правова позиція позивача.

Позивач зазначає, що предметом спору є вимога про стягнення грошової заборгованості. Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо неналежного виконання відповідачем умов договору поставки № 1901 від 17.03.2017 року, а саме: зобов`язання щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за отриманий товар, внаслідок чого позивачем заявлено до стягнення заборгованість за поставлений товар та нараховано відповідачу пеню, 3 % річних та інфляційні втрати відповідно до умов договору та вимог законодавства. Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 230 ГК України, ст. 525, 526, 655, 610, 611, 692 ЦК України та умовами договору.

2. Правова позиція (заперечення) відповідача.

28.05.2019 року до господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 8892/19 від 28.05.2019 року).

Докази направлення 28.05.2019 року копії відзиву з додатками на адресу ПП Светолюкс-Николаев долучено до відзиву. Відзив подано у встановлений судом строк. Відзив долучено судом до матеріалів справи та прийнято судом до розгляду.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що позовні вимоги не визнає повністю.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН З ПОСИЛАННЯМ НА ДОКАЗИ, НА ПІДСТАВІ ЯКИХ ВСТАНОВЛЕНІ ВІДПОВІДНІ ОБСТАВИНИ.

ІV. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

17.03.2017 року між ПП Светолюкс-Николаев (постачальник) та ДП Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект (покупець) було укладено договір поставки № 1901 (арк. 11-21).

До договору сторонами укладено специфікації (арк. 22-30).

Договір та специфікації підписані та скріплені печатками сторін.

На підставі ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 108 211, 28 грн., що підтверджується видатковими накладними, які наявні в матеріалах справи та перевірені судом (арк. 31-36).

Товар отримано представником відповідача на підставі довіреностей (арк. 37-39).

Відповідачем оплату за отриманий товар проведено частково на загальну суму 105 962, 66 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками, які перевірені судом (арк. 40-42).

Як вбачається з розрахунку заборгованості в позовній заяві станом на день звернення до суду із даним позовом заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий товар становила 2 248, 62 грн. (арк. 5).

В подальшому 10.06.2019 року (після відкриття провадження у даній справі) відповідачем повністю проведено оплату за отриманий товар в сумі 2 248, 62 грн., що підтверджується банківською випискою (арк. 77).

Отже, станом на день розгляду справи відповідачем повністю погашено основну заборгованість за отриманий товар, що також підтверджено позивачем та відповідачем у судовому засіданні.

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку. Правовідносини між сторонами у даній справі регулюються договором поставки, який в силу ст. 629 ЦК України є обов`язковим до виконання. Умовами договору встановлено чіткі строки проведення оплати за отриманий товар. Проте, відповідачем у встановлені договором строки оплату не проведено, що підтверджено матеріалами справи.

Як вказано вище, станом на день розгляду справи заборгованість в сумі 2 248, 62 грн. в частині основного боргу відповідачем сплачена в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі № 915/1318/19 в частині стягнення основного боргу в сумі 2 248, 62 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, питання про повернення сплаченої суми судового збору може бути вирішено лише за клопотанням особи, яка його сплатила.

Відповідно до ч. 5 ст. 231 ГПК України ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Керуючись ст. 129, 231, 233-235, 254-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі № 915/1318/19 за позовом Приватного підприємства Светолюкс-Николаев () до відповідача Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря - Машпроект про стягнення грошових коштів в сумі 2248, 62 грн. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

2. Повернути позивачу Приватному підприємству Светолюкс-Николаев () з Державного бюджету України судовий збір в розмірі 1 497, 17 грн. (одна тисяча чотириста дев`яносто сім грн. 17 коп.), сплаченого при поданні позову, за клопотанням особи, яка його сплатила.

3. Роз`яснити учасникам справи, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч. 3 ст. 231 ГПК України).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст ухвали складено 24.06.2019 року.

Суддя Е.М. Олейняш