ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. Справа №914/1989/18

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого - судді О.В. Зварич

суддів О.П. Дубник

О.С. Скрипчук,

секретар судового засідання М.С. Кіра,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кутергіна Володимира Валерійовича (надалі ФОП Кутергін В.В.) за № 01 від 21.01.2019р. (вх. № 01-05/371/19 від 24.01.2019р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 26.12.2018р. (суддя О.Д. Запотічняк; повний текст рішення складено 02.01.2019р.)

у справі № 914/1989/18

за позовом: ФОП Кутергіна В.В.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» (надалі ТзОВ «Укр-Газ-Транс»)

про стягнення 52491,88 грн.,

за участю:

від позивача: Волгов К.Г. - представник (довіреність від 06.06.2019р.);

від відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції

25.10.2018р. ФОП Кутергін В.В. звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до ТзОВ «Укр-Газ-Транс» про стягнення 52491,88 грн., з яких: 49500,00 грн. основний борг, 989,00 грн. 3% річних, 2002,88 грн. втрати від інфляції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання усної домовленості з відповідачем, згідно виставленого ТзОВ «Укр-Газ-Транс» рахунку, ФОП Кутергін В.В. перерахував кошти в сумі 49500,00 грн., в рахунок яких відповідач повинен був поставити гравій керамзитовий ФР10-20 мм у кількості 55 м3. Однак відповідач не виконав своїх зобов`язань та не здійснив поставку гравію, а претензії щодо повернення коштів залишив без задоволення.

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.12.2018р. у справі №914/1989/18 (суддя О.Д. Запотічняк) відмовлено в задоволенні позовних вимог.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що рахунок на оплату від 19.02.2018р. №10 не може вважатись належним доказом на підтвердження виникнення між сторонами договірних відносин, оскільки не містись всіх істотних умов договору. Суд зазначив, що долучена до справи копія фіскального чеку від 22.08.2018р. не є належним доказом скерування відповідачу відповідної претензії, оскільки з фіскального чеку не вбачається, який саме документ було надіслано, в графі «кому» зазначено керівника ТзОВ «УКР-ГАЗ -ТРАНС», а в графі «куди» зазначено м.Львів та поштовий індекс 79059. В той же час, поштовий індекс відповідача - 79058. Окрім того, суд звернув увагу на те, що позивач не довів, на яких умовах мала здійснюватись поставка гравію: чи відповідач повинен був самостійно поставити товар, чи сам позивач повинен був забрати товар зі складу відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ФОП Кутергін В.В. подав апеляційну скаргу на рішення господарського суду Львівської області від 26.12.2018р. у справі №914/1989/18, в якій просить зазначене судове рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги. Не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що копія фіскального чеку від 22.08.2018р. не є належним доказом скерування відповідачу претензії, оскільки згідно з інформацією із офіційного сайту «Укрпошта», дане поштове відправлення (№010) отримане адресатом - 06.09.2018р. о 13 год. 08 хв. Звертає увагу на те, що в надісланій претензії було наголошено на факті непоставки оплаченого товару, а саме гравію керамзитного ФР 10-20 мм в кількості 55 м3 та виставлено вимогу про повернення неправомірно утримуваних коштів. Стверджує, що доказом оплати за замовлений товар є платіжне доручення № 1141 від 20.02.201р. та виписка банку по рахунку за 20.02.2018р. Фактичне отримання відповідачем спірних грошових коштів підтверджується податковою накладною № 24 від 20.02.2018р., скріншот (знімок екрану комп`ютера) якої наявний в матеріалах справи, однак суд не надав йому належної оцінки. Покликається на те, що в силу положень ч. 2 ст. 693 ЦК України має право вимагати від відповідача повернення здійсненої оплати за непоставлений йому товар.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.01.2019р. головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі № 914/1989/18 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: Н.А. Галушко, О.П. Дубник.

Згідно з ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 25.01.2019р., 11.02.2019р. (з урахуванням ухвали від 18.03.2019р.) (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: Н.А. Галушко, О.П. Дубник) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ФОП Кутергіна В.В. та призначено справу №914/1989/18 до розгляду на 01.04.2019р. о 10 год. 40 хв.

З підстав, зазначених в ухвалі Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019р. (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: Н.А. Галушко, О.П. Дубник) було відкладено розгляд справи №914/1989/18 на 15.04.2019р. о 11 год. 50 хв.

За розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №276 від 15.04.2019р. проведено автоматизовану заміну складу колегії суддів у справі № 914/1989/18 у зв`язку із перебуванням у відрядженні судді-члена колегії Н.А. Галушко.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.04.2019р. до складу колегії суддів введено суддю Н.М. Кравчук замість судді Н.А. Галушко.

Розгляд справи розпочато заново в складі колегії суддів: головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: О.П. Дубник, Н.М. Кравчук.

Згідно з ухвалами Західного апеляційного господарського суду від 15.04.2019р.,13.05.2019р. (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: О.П. Дубник, Н.М. Кравчук) було відкладено розгляд справи №914/1989/18, востаннє на 10.06.2019р. о 12 год. 10 хв., у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання та відсутністю доказів про його обізнаність з датою, часом та місцем розгляду справи.

За розпорядженням керівника апарату Західного апеляційного господарського суду №397 від 10.06.2019р. проведено автоматизовану заміну складу колегії суддів у справі № 914/1989/18 у зв`язку із перебуванням у відрядженні судді-члена колегії Н.М. Кравчук.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2019р. до складу колегії суддів введено суддю О.С. Скрипчук замість судді Н.М. Кравчук.

Розгляд справи розпочато заново в складі колегії суддів: головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: О.П. Дубник, О.С. Скрипчук.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги і доводи, наведені в позовній заяві та апеляційній скарзі.

Відповідач не з`явився в судове засідання. Про причини неявки не повідомив. Згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення від 16.05.2019р. вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Явка сторін у справі в судове засідання не визнавалась обов`язковою. Отже, в силу положень частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу при відсутності відповідача.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

У своїй позовній заяві позивач зазначив, що 19.02.2018р. між ФОП Кутергіном В.В. та ТзОВ «Укр-Газ-Трас» було укладено усний договір про поставку товару, відповідно до якого відповідач зобов`язався поставити позивачу товар (гравій керамзитовий ФР 10-20 мм у кількості 55 м3), а позивач, в свою чергу, зобов`язався прийняти такий товар та оплатити його вартість (а.с.10-12).

За твердженням позивача, відповідач за допомогою засобів електронного зв`язку виставив йому рахунок на оплату №10 від 19.02.2018р. на суму 49500,00 грн. (а.с. 20).

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії платіжного доручення № 1141 від 20.02.2018р., оригінал якого оглянув суд першої інстанції, зазначивши про це у своєму рішенні, позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 49500,00 грн. з призначенням платежу "оплата за гравій керамзітовий, згідно рах. №10 від 19.02.2018р." (а.с.22).

Факт перерахування позивачем відповідачу вищевказаних грошових коштів підтверджується також банківською випискою по рахунку ФОП Кутергіна В.В. (а.с.76).

Відповідач жодним чином не спростував обставин про отримання від позивача коштів як оплати за товар.

В матеріалах справи міститься скріншот (паперовий знімок екрану комп`ютера) податкової накладної № 24 від 20.02.2018р., зі змісту якого вбачається, що вказана накладна видана постачальником (продавцем) - ТзОВ «Укр-Газ-Транс»; отримувач (покупець) - ФОП Кутергін В.В. Номенклатура товару, його кількість та вартість відповідають даним, зазначеним у рахунку на оплату № 10 від 19.02.2018р. (а.с.20, 62).

Вищеописані докази підтверджують фактичне отримання відповідачем спірних грошових коштів.

Водночас, у справі відсутні належні та допустимі докази про поставку відповідачем позивачу товару - гравію керамзитового ФР 10-20 мм у кількості 55 м3 на зазначену суму коштів.

22.08.2018р. ФОП Кутергін В.В. надіслав відповідачу претензію №12, в якій вказав про те, всупереч досягнутим домовленостям між сторонами, останній не провів відвантаження товару на загальну суму 49500,0 грн. Вимагав негайно повернути неправомірно утримувані грошові кошти. Попередив, що у випадку неповернення зазначених коштів звертатиметься до суду (а.с.17-19).

Відповідач залишив без задоволення вказані претензійні вимоги, що слугувало підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом.

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача 49500,00 грн. неправомірно утримуваних коштів за непоставлений товар, 989,00 грн. 3% річних та 2002,88 грн. втрат від інфляції (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог за вх. № 47216/18 від 10.12.2018р.) (а.с.56-59).

Норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватись на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В ході розгляду апеляційної скарги ФОП Кутергіна В.В. при дослідженні наявних у матеріалах справи копій платіжного доручення № 1141 від 20.02.2018р. та банківської виписки по рахунку ФОП Кутергіна В.В. за 20.02.2018р. суд встановив, що позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти в сумі 49500,00 грн. з призначенням платежу "оплата за гравій керамзітовий, згідно рах. №10 від 19.02.2018р."

Проте, в матеріалах справи відсутні докази про вчинення відповідачем після отримання коштів від позивача таких дій як передання майна, виконання робіт, надання послуг, сплати грошей тощо (ч.1 ст.509 ЦК України).

В адресованій відповідачу претензії №12 від 21.08.2018р. ФОП Кутергін В.В. просив негайно повернути неправомірно утримувані грошові кошти в сумі 49500,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проаналізувавши вищенаведені норми Цивільного кодексу України та обставини справи, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 49500,00 грн. вартості непоставленого товару.

Колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що рахунок № 10 від 19.02.2018р. не підтверджує виникнення між сторонами зобов`язань, оскільки, як зазначено вище, на підставі даного рахунку позивач перерахував відповідачу спірну суму грошових коштів. Крім того, в податковій накладній № 24 від 20.02.2018р., скріншот (знімок екрану комп`ютера) якої приєднаний позивачем до матеріалів справи, зазначено номенклатуру товару, його кількість та вартість, які відповідають даним, вказаним у рахунку на оплату № 10 від 19.02.2018р.

В ході розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій відповідач не оспорив та не спростував наведених обставин.

Суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд помилково не врахував поштовий чек від 22.08.2018р. як доказ надсилання позивачем претензії відповідачу, враховуючи те, що адресування поштового відправлення керівнику юридичної особи та зазначення помилкового поштового індексу, не позбавляє даний документ відповідної доказової сили.

Порядок звернення учасника господарських відносин з претензією до іншої юридичної особи врегульовано статтею 222 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 5 названої статті Господарського кодексу України претензія підписується повноважною особою заявника претензії або його представником та надсилається адресатові рекомендованим або цінним листом або вручається адресатові під розписку.

Як вбачається з копії поштового чеку від 22.08.2018р., яка міститься в матеріалах справи, позивач надіслав претензію відповідачу рекомендованим листом з пріоритом (а.с.19).

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача 898,00 грн. 3% річних та 2002,88 грн. втрат від інфляції суд апеляційної інстанції врахував таке.

Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України унормовано, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як видно з наявного у справі розрахунку інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних за період з 21.02.2018р. по 22.10.2018р., розмір 3% річних складає 989,00 грн., втрати від інфляції - 2002,88 грн. (а.с.21).

Перевіривши розрахунок в цій частині позову, колегія суддів вважає правомірно заявленими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та втрат від інфляції.

Відповідно до частин 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи (Справа «Мала проти України», заява № 4436/07, рішення від 03.07.2014, пункт 49).

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд вважає, що висновки, наведені в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду, не у повній мірі відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому його необхідно скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Кутергіна Володимира Валерійовича за № 01 від 21.01.2019р. (вх. № 01-05/371/19 від 24.01.2019р.) задоволити.

Рішення господарського суду Львівської області від 26.12.2018р. у справі №914/1989/18 скасувати. Прийняти нове рішення. Позов задоволити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» (79058, м.Львів, пр-т. Чорновола, 67, оф. 311, ) на користь Фізичної особи - підприємця Кутергіна Володимира Валерійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 49500,00 грн. неправомірно утримуваних коштів, 989,00 грн. 3% річних, 2002,88 грн. інфляційних втрат.

Судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покласти на відповідача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Газ-Транс» (79058, м.Львів, пр-т. Чорновола, 67, оф. 311, ) на користь Фізичної особи - підприємця Кутергіна Володимира Валерійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 1762,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви та 2643,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя О.П. Дубник

Суддя О.С. Скрипчук