УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

20.06.2019Справа № 910/7976/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В., розглянувши матеріали за позовом Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» (12441, Житомирська обл., смт. Новогуйвинське, вул. Дружби Народів, буд. 1; ідентифікаційний код 07620094) до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства «Спецтехноекспорт» (04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, буд. 7; ідентифікаційний код 30019335) про стягнення 771414,46 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Житомирський бронетанковий завод» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Дочірнього підприємства Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державного госпрозрахункового зовнішньоторгівельного підприємства «Спецтехноекспорт» про стягнення 771414,46 грн.

Розглянувши матеріали даної позовної заяви, суд дійшов висновку про залишення її без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 01.01.2019 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становить 1921 грн.

Згідно з п.п.1 п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання даної позовної заяви до суду) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як убачається із предмету вказаної позовної заяви, позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення грошових коштів в розмірі 771414,46 грн., за яку судовий збір підлягав сплаті в розмірі 11571,22 грн.

Також, ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір перераховується в безготівковій або готівковій формі.

Відповідно до п. 3.1. Інструкції «Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до вказаної Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до вказаної Інструкції. Платіжне доручення оформляється платником згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Ураховуючи вищенаведене, суд зазначає, що документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Однак позивачем до матеріалів позовної заяви не надано жодних доказів на підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Разом з тим, позивачем до матеріалів позовної заяви додано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому, за змістом норм статті 8 Закону України «Про судовий збір», відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є правом, а не обов`язком суду.

Разом з тим, особа, яка заявляє клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Тобто, обов`язковою умовою для звільнення заявника від сплати судового збору є наявність обґрунтованих обставин, що свідчать про неможливість сплати судового збору. При цьому, обов`язок по доведенню наявності таких обставин покладається на заявника.

Виходячи зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів, позивач просить суд відстрочити сплату судового збору, обґрунтовуючи своє клопотання наявністю різкого погіршення фінансово-господарської ситуації на підприємстві та відсутністю коштів для проведення сплати судового збору.

Дослідивши додані до позовної заяви документи суд зазначає, що позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження відсутності грошових коштів для оплати судового збору.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, а відтак позивачем не надано суду доказів сплати судового збору у встановленому законом розмірі.

Крім того, відповідно до п.1 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст.172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» від 05.03.2009 № 270 розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення учасникам справи копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень у поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

В якості доказу відправлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів позивачем до позовної заяви додано опис вкладення №814, накладну №814 та фіскальний чек від 14.06.2019 в якому зазначено направлення сторонам, зокрема, позовної заяви №02/2059 від 14.06.2019, копії Виписки з ЄДР, копії Договору комісії №STE-1-15Д/К-18 від 21.02.2018 з додатками, копії платіжного доручення №2208, копії вимоги №02/364 від 12.02.2019 та клопотання про відстрочення сплати судового збору. Утім, позивачем не зазначено у вказаному описі вкладення про направлення відповідачу копії Додаткової угоди №1 від 01.03.2018 до Договору комісії №STE-1-15Д/К-18 від 21.02.2018 та копії відповіді на вимогу №31.8/147/1962-19 від 06.03.2019, копії яких позивачем додано до позовної заяви.

Таким чином, позивачем не додано до матеріалів справи належних доказів, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і всіх доданих до неї документів.

Також ,згідно з п.2 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява має містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як вбачається із поданої до суду позовної заяви, позивачем зазначено в якості відповідача - Дочірнє підприємство Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державне госпрозрахункове зовнішньоторгівельне підприємство «Спецтехноекспорт», утім у поданій до суду позовній заяві позивачем не вказано дійсного ідентифікаційного коду юридичної особи відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі у зв`язку з чим позивачу необхідно сплатити 11571,22 грн. судового збору та надати суду оригінал квитанції про його сплату, також позивачу необхідно подати документи, які підтверджують відправлення відповідачу усіх копій документів, що додані до позовної заяви, а також необхідно вказати дійсний ідентифікаційний код юридичної особи відповідача.

Керуючись ст. 162, 164, 172, 174, ч. 2 ст. 232, 233, 234 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити позовну заяву Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» без руху.

Встановити Державному підприємству «Житомирський бронетанковий завод» строк на усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Дата підписання: 20.06.2019.

Суддя Я.В. Маринченко