ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2019 р. Справа№ 910/17452/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Глущенко В.В.

відповідача - Бабій О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпроектдім"

на рішення Господарського суду м. Києва від 14.03.2019 р. (повне рішення складено 19.03.2019 р.)

у справі № 910/17452/18 (суддя - Щербаков С.О.)

за позовом Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпроектдім"

про стягнення штрафних санкцій у розмірі 328468,73 грн

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2018 року Акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпроектдім" про стягнення 129314,10 грн пені та 199154,63 штрафу у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань по договору № від 11.09.2017 р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що відповідач, в порушення умов укладеного договору № від 11.09.2017 р., свої зобов`язання в частині надання послуг у визначені договором строки не виконав, у зв`язку з чим позивач нарахував та простить стягнути штраф та пеню.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 14.03.2019 р. у справі № 910/17452/18 позовні вимоги Акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпроектдім" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що оскільки сторонами не погоджено договірну ціну на роботи, які здійснюватимуться у 2018 році, тому було неможливо виконати укладений договір у 2018 році. Також, як на підставу неможливості виконання договору, відповідач посилається на значне зростання цін на відповідному ринку, суттєве збільшення собівартості матеріалів, які підрядник повинен був закуповувати для виконання договору, а також значне зростання заробітної плати працівників, яких підрядник зобов`язаний був залучити до виконання робіт за договором.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 22.04.2019 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпроектдім" у справі № 910/17452/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Власов Ю.Л., Пашкіна С.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2019 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/17452/18 та призначено до розгляду на 30.05.2019 р.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-08/1506/19 від 29.05.2019 р. у зв`язку з призначенням судді Власова Ю.Л. суддею Верховного Суду відповідно до Указу Президента № 195/2019 від 07.05.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № 910/17452/18.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 р. апеляційну скаргу у справі № 910/17452/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 р. справу № 910/17452/18 прийнято до провадження у визначеному автоматизованою системою складі суду та відкладено розгляд справи на 13.06.2019 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

11.09.2017 р. між Публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", перейменоване на Акціонерне товариство "Укртрансгаз", в особі філії "Управління магістральних газопроводів Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (далі - замовник), та Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпроектдім" (далі - виконавець) було укладено договір № (далі - договір).

Згідно з п. 1.1 договору виконавець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, відповідно до договірної ціни (яка є невід`ємною частиною даного договору додаток № 1 до договору) на свій ризик виконати за завданням замовника, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити наступну послугу: фарбування та скління (відновлення захисного покриття основного та допоміжного обладнання КС Богородчани БВУПЗГ).

Відповідно до п. 1.2 договору місце надання послуг: КС Богородчани Богородчанське ВУПЗГ Філія УМГ "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз".

Як передбачено п. 2.1 договору, загальна сума договору становить 2599900,00 грн, в т.ч. ПДВ 433316,07 грн.

Згідно з п. 2.2 договору сума договору визначена із врахуванням всіх податків і зборів, передбачених законодавством України та вартості всіх витрат, пов`язаних з виконанням договору, до моменту його повного завершення. Якщо для виконання договору необхідно здійснити витрати, обов`язок по сплаті яких прямо не покладений на замовника, такі витрати покладаються на підрядника.

Оплата за надані послуги здійснюється на підставі довідки КБ-3 та актів форми КБ-2 на протязі 30 календарних днів з дати їх підписання уповноваженими представниками сторін (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору виконавець повинен надати послуги, передбачені п. 1.1 цього договору, з моменту підписання договору до 31.08.2018 р., відповідно до узгодженого між виконавцем і замовником "Календарного плану надання послуг" (додаток № 2), який є невід`ємною частиною цього договору.

За порушення термінів надання послуг, вказаних у цьому договорі, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості ненаданих в строк послуг за кожен день прострочення (п. 7.6 договору).

Згідно з п. 7.7 договору за порушення термінів надання послуг, вказаних в цьому договорі, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 10 % від вартості невиконаних в строк послуг.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.08.2018 р. (п. 10.1 договору).

Додатком № 2 до договору № від 11.09.2017 р. сторони погодили календарний план надання послуг фарбування та скління (відновлення захисного покриття основного та допоміжного обладнання КС Богородчани БВУПЗГ), а саме:

1) відновлення захисного лакофарбового покриття трубної технологічної обв`язки ГМК ст. №№ 1-6 КС Богородчани БВУПЗГ, строк надання послуги: з 02.04.2018 р. по 15.05.2018 р.;

2) відновлення захисного лакофарбового покриття замірних ліній із запірною арматурою КС Богородчани БВУПЗГ, строк надання послуги: з 03.05.2018 р. по 15.06.2018 р.;

3) відновлення захисного лакофарбового покриття апарату повітряного охолодження води КЦ № 1 КС Богородчани БВУПЗГ, строк надання послуги: з 01.06.2018 р. по 16.07.2018 р.;

4) відновлення захисного лакофарбового покриття апарату повітряного охолодження води КЦ № 2 КС Богородчани БВУПЗГ, строк надання послуги: з 02.07.2018 р. по 15.08.2018 р.;

5) відновлення захисного лакофарбового покриття розширювальних ємностей ГМК КС Богородчани БВУПЗГ, строк надання послуги: з 01.08.2018 р. по 31.08.2018 р.

Вбачається, що відповідач не виконав умови укладеного договору у повному обсязі та надав послуги позивачу тільки по двох етапах на суму 608353,74 грн, а саме: послуги з відновлення захисного лакофарбового покриття замірних ліній із запірною арматурою КС Богородчани БВУПЗГ на суму 462705,62 грн та послуги з відновлення захисного лакофарбового покриття розширювальних ємностей ГМК КС Богородчани БВУПЗГ на суму 145648,12 грн.

Надання відповідачем вказаних послуг підтверджується актом № 1 від 31.10.2017 р. на суму 435945,54 грн, актом № 2 від 31.10.2017 р. на суму 61838,04 грн, актом № 3 від 30.11.2017 р. на суму 28760,08 грн, № 4 від 30.11.2017 р. на суму 81810, 08 грн.

Разом з цим, на виконання умов укладеного договору позивач розрахувався з відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 24511 від 13.12.2017 р. на суму 497783,58 грн та платіжним дорученням № 25397 від 27.12.2017 р. на суму 110570,16 грн.

Відтак станом на 19.12.2018 р. відповідач послуги по інших етапах не надав, тож загальна сума ненаданих послуг складає 1991546,26 грн.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідачем, на думку позивача, порушено умови укладеного договору № від 11.09.2017 р. щодо вчасного надання визначених календарним планом послуг, у зв`язку з чим позивач нарахував та просить суд стягнути штраф та пеню.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Вбачається, що за умовами укладеного договору відповідач зобов`язаний був виконати передбачені календарним планом роботи у повному обсязі у строк до 31.08.2018 р. (включно).

Однак відповідач фактично виконав роботи тільки по двох етапах на суму 608353,74 грн, а саме: роботи з відновлення захисного лакофарбового покриття замірних ліній із запірною арматурою КС Богородчани БВУПЗГ на суму 462705,62 грн та роботи з відновлення захисного лакофарбового покриття розширювальних ємностей ГМК КС Богородчани БВУПЗГ на суму 145648,12 грн, що підтверджується актами № 1 від 31.10.2017 р. на суму 435945,54 грн, № 2 від 31.10.2017 р. на суму 61838,04 грн, № 3 від 30.11.2017 р. на суму 28760,08 грн, № 4 від 30.11.2017 р. на суму 81810,08 грн.

За вказані роботи позивач розрахувався у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 24511 від 13.12.2017 р. на суму 497783,58 грн та № 25397 від 27.12.2017 р. на суму 110570,16 грн, відтак невиконаними залишилися роботи на загальну суму 1991546,26 грн.

У матеріалах справи відсутні докази виконання відповідачем робіт, передбачених умовами укладеного договору, у повному обсязі шляхом надання позивачу відповідних підтверджуючих документів, передбачених договором, а саме актів приймання-передачі виконаних робіт, що свідчить про порушення відповідачем своїх зобов`язань за договором.

Відповідно до п. 7.6 договору за порушення термінів надання послуг, вказаних у цьому договорі, виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості не наданих в строк послуг за кожен день прострочення.

Згідно з п. 7.7 договору за порушення термінів надання послуг, вказаних в цьому договорі, виконавець сплачує замовнику штраф у розмірі 10 % від вартості невиконаних в строк послуг.

Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За неналежне виконання умов укладеного договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 129314,10 грн пені за період з 01.09.2018 р. по 05.11.2018 р. та 199154,63 грн штрафу у розмірі 10 % від вартості невиконаних в строк послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. ч. 1, 2 ст. 217 ГК України).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже сторони за взаємною згодою визначили види штрафних санкцій та їх розмір за порушення зобов`язань за договором, беручи до уваги той факт, що дані зобов`язання не є грошовими зобов`язаннями та положення щодо обмеження розміру штрафних санкцій законом на них не поширюються.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 08.02.2017 р. у справі № 3-1217гс/16.

У випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки.

Таким чином, чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 30.05.2011 р. у справі № 42/252, від 27.04.2012 р. у справі № 06/5026/1052/2011 та від 09.04.2012 р. у справі № 20/246-08, а також у постанові Вищого господарського суду України від 16.02.2016 р. у справі № 910/20528/15.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 129314,10 грн пені за період з 01.09.2018 р. по 05.11.2018 р. та 199154,63 грн штрафу у розмірі 1991546,26 грн, є обґрунтованими, розмір їх перевірений судом, відповідає вимогам чинного законодавства та умовам укладеного договору, відтак підлягають задоволенню.

Стосовно посилання скаржника на значне зростання цін на відповідному ринку, суттєве збільшення собівартості матеріалів, які підрядник повинен закуповувати для виконання договору, а також значне зростання заробітної плати працівників, як на підставу неможливості виконання договору, колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, договір № від 11.09.2017 р. був укладений між сторонами за результатами проведення відкритих торгів на закупівлю робіт: фарбування та скління (відновлення захисного покриття основного та допоміжного обладнання КС Богородчани БВУПЗГ), UA-2017-07-25-001176-b, в електронній системі закупівель "ProZorro" Акціонерним товариством "Укртрансгаз" в особі філії "Управління магістральних газопроводів Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз", у відповідності до умов Тендерної документації на предмет закупівлі: фарбування та скління (відновлення захисного покриття основного та допоміжного обладнання КС Богородчани БВУПЗГ).

Відповідно до п. 5 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю - це договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Згідно зі ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Як передбачено п. 4 ч. 4 ст. 36 Закону України "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі.

Так, підписуючи зазначений договір, позивач повинен був оцінити можливість вчасного виконання договору, ризики та негативні наслідки для себе у зв`язку з невиконанням зобов`язань в строк.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, укладаючи вказаний договір із строком виконання робіт до 31.08.2018 р., відповідач повинен був оцінити погоджений сторонами строк виконання робіт та відповідно об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказаний договором строк та за погодженою сторонами ціною.

Доводи скаржника про те, що сторонами не погоджено договірну ціну на роботи, які здійснюватимуться у 2018 році, а тому неможливо виконати укладений договір у 2018 році, колегія вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Так, за умовами цього договору загальна його сума складає 2599900,00 грн в т.ч. ПДВ 433316,67 грн, а строк виконання робіт до 31.08.2018 р., тобто у даному випадку сторонами чітко погоджено строк та загальну вартість робіт, які підлягали виконанню, що не потребувало додаткового погодження їх вартості окремо на кожний рік та не є підставою для звільнення відповідача від виконання прийнятих за договором зобов`язань.

Інші аргументи, викладені в апеляційній скарзі, наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів, як необґрунтовані.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 14.03.2019 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпроектдім" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпроектдім" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 14.03.2019 р. у справі № 910/17452/18 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпроектдім".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 01.07.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай