ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019м. ДніпроСправа № 904/960/19

за позовом Фонду Державного майна України

до В-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ДП КОМФОРТ"

В-2 Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Перемога 46"

Третя особа-1 без самостійних позовних вимог на боці позивача Орган самоорганізації населення "Будинковий комітет "Лідер" будинку №46 по вул. Набережній Перемоги"

Третя особа-2 без самостійних позовних вимог на боці позивача Комунальне підприємство "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради

про визнання недійсним договору дарування, визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Манько Г.В.

За участю секретаря судового засідання Федьковської О.В.

Представники:

Від позивача Іванченко І.С .

Від відповідача-1 не з`явився .

Від відповідача-2 не з`явився .

Від третьої особи-1Дружина Т.Г.

Від третьої особи-1 ОСОБА_1

Від третьої особи-2 не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фонду Державного майна України звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом та просить: Визнати недійсним договір дарування, укладений 07.04.2017 № 724 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 46» та ТОВ «ДП Комфорт», посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І. А. Визнати право власності за державою в особі Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ) на приміщення, частину будівлі гуртожитку літ. А-12 (частка 321/1000): І поверх: приміщення ІІІ-1; ІІІ-2а; IV-I; V-I; VІІІ-I; ІХ-І, площею 85,5 кв. м; II поверх: приміщення IІI -17, 20, 23, 24, 25, IV-2; V-2; VIII-2; ІХ-2; ІI-1; ІІ-2 площею 151,8 кв. м; IIІ поверх: приміщення ІII-25, 26, 27, 28, 29, 30, 31; приміщення IV-3; V-3; VIII-3; ІХ-3; III-1; ІІІ-2; ІІІ-З; ІІІ-4, площею 154,8 кв. м; IV поверх: приміщення ІІІ-36, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 57, приміщення IV-14; V-4; VIII-4; ІХ-4; IV-1,2,3,4, площею 156 кв. м; V поверх: приміщення ІІІ-46 ,47, 50, 51, 52, 54, 55, 56, приміщення IV-5; V-5; VIII-5; ІХ-5; V-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м; VI поверх: приміщення ІІІ-58, 59, 62, 63, 64,65 ,68; приміщення IV-6; V-6; VIII-6; ІХ-6; VI-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м; VII поверх: приміщення ІІІ-69, 70, 73, 74, 75, 76, 79; приміщення IV-7; V-7; VIII-7; ІХ-7; VII-1,2,3,4, площею 156,3 кв. м; VIII поверх: приміщення ІІІ-80, 82, 84, 85, 86, 88, 89, 90, IV-8; V-8; VIII-8; ІХ-8; VIII-1,2,3,4, площею 155,6 кв. м; IX поверх: приміщення ІІІ-91, 93, 95, 96, 97, 100, 101; IV-9; V-9; VIII-9;ІХ-9; IX-1,2,3,4, площею 154,8 кв. м; X поверх: приміщення ІІІ-102, 105, 106, 107, 108, 110, 112, приміщення IV-10; V-10; VIII-10; ІХ-10; Х-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м; XI поверх: приміщення ІІІ-113, 115, 116, 117, 118, 120, 123; приміщення IV-11; V-11; VIII-11; ІХ-11; XI-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м;

XII поверх: приміщення ІІІ-124, 126, 128, 129, 130, 133, 134; приміщення IV-12; V-12; VIII-12; ІХ-12; XII-1, 2, 3, 4, площею 156,3 кв. м. Загальна площа (частка 321/1000) -1790,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46. Витребувати з чужого незаконного володіння Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 46» (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46, ) на користь держави в особі Фонду державного майна України (01133, м.Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, ) приміщення, частину будівлі гуртожитку літ.А-12 (частка 321/1000): І поверх: приміщення ІІІ-1; ІІІ-2а; IV-I; V-I; VІІІ-I; ІХ-І, площею 85,5 кв. м; II поверх: приміщення IІI -17, 20, 23, 24, 25, IV-2; V-2; VIII-2; ІХ-2; ІI-1; ІІ-2 площею 151,8 кв. м; IIІ поверх: приміщення ІII-25, 26, 27, 28, 29, 30, 31; приміщення IV-3; V-3; VIII-3; ІХ-3; III-1; ІІІ-2; ІІІ-З; ІІІ-4, площею 154,8 кв. м; IV поверх: приміщення ІІІ-36, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 57, приміщення IV-14; V-4; VIII-4; ІХ-4; IV-1,2,3,4, площею 156 кв. м; V поверх: приміщення ІІІ-46 ,47, 50, 51, 52, 54, 55, 56, приміщення IV-5; V-5; VIII-5; ІХ-5; V-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м; VI поверх: приміщення ІІІ-58, 59, 62, 63, 64,65 ,68; приміщення IV-6; V-6; VIII-6; ІХ-6; VI-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м; VII поверх: приміщення ІІІ-69, 70, 73, 74, 75, 76, 79; приміщення IV-7; V-7; VIII-7; ІХ-7; VII-1,2,3,4, площею 156,3 кв. м; VIII поверх: приміщення ІІІ-80, 82, 84, 85, 86, 88, 89, 90, IV-8; V-8; VIII-8; ІХ-8; VIII-1,2,3,4, площею 155,6 кв. м; IX поверх: приміщення ІІІ-91, 93, 95, 96, 97, 100, 101; IV-9; V-9; VIII-9;ІХ-9; IX-1,2,3,4, площею 154,8 кв. м; X поверх: приміщення ІІІ-102, 105, 106, 107, 108, 110, 112, приміщення IV-10; V-10; VIII-10; ІХ-10; Х-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м; XI поверх: приміщення ІІІ-113, 115, 116, 117, 118, 120, 123; приміщення IV-11; V-11; VIII-11; ІХ-11; XI-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м; XII поверх: приміщення ІІІ-124, 126, 128, 129, 130, 133, 134; приміщення IV-12; V-12; VIII-12; ІХ-12; XII-1, 2, 3, 4, площею 156,3 кв. м. Загальна площа (частка 321/1000) -1790,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46. Також позивач просить стягнути із Відповідачів на користь Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ) витрати, пов`язані із поданням позовної заяви, а саме 5 763 грн. судового збору.

Позивач наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Вважає, що наданими у справі доказами у повному обсязі підтверджені позовні вимоги. Зазначив, що усі докази, що є підставою позовних вимог надав до господарського суду. У судовому засіданні підтримав доводи, викладені у позовній заяві. Заперечував проти відкладення розгляду справи. Звертав увагу суду, що під час приватизації Дніпропетровської виробничо-торговельної фірми «Оріль» Фонд керувався Законом України «Про приватизацію державного майна» та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими на виконання цього Закону. Частиною ч. 2 ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна» в редакції, яка була чинною на момент приватизації ДВТ фірми «Оріль», чітко було визначено, що дія цього Закону не поширюється на приватизацію об`єктів житлового фонду. Щодо розшифровки основних засобів із залишкової вартості 28.10.1993, що є невід`ємною частиною договору купівлі-продажу від 08.09.1993 № КП-151, якою визначено перелік обладнання, будівель та споруд, які увійшли до складу державного майна, яке підлягало викупу відповідно до цього договору, та відповідно до якої спірний гуртожиток увійшов до вказаної переліку, зазначаємо. Розшифровка була підписана тільки однією особою, a caме головою ради організації орендарів Грицаном В. В. Підпис представника Фонду державного майна України, уповноваженого на підписання договору, відсутній. Також даний документ взагалі відсутній в архівній справі Фонду з приватизації ДП «Оріль». Також позивач звертав увагу суду, що У березні 2010 року ТОВ «ДП Комфорт» також звернулося до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 тa Фонду державного майна України про визнання права власності на частину будівлі гуртожитку літ. А-12 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 46, посилаючись на те, що 13.11.2007 між ним та ДП «Оріль» було укладено в письмовій формі договір купівлі-продажу, предметом якого був вказаний гуртожиток. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 28.10.2010 у справі № 2-242/10 в задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відмовлено, а позов ТОВ ДП Комфорт»_задоволено та визнано право власності на частину будівлі гуртожитку А-12 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 46 . Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2010 зазначене рішення скасовано - позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 задоволено частково, а провадження за позовом ТОВ «ДП Комфорт» закрито. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 04.04.2012 рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08.12.2010 в частині позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 скасовано та провадження у справі в цій частині - закрито, а в частині позовних вимог ТОВ «ДП Комфорт» направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Результатом повторного розгляду даної справи стало рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.09.2012 у справі № 2-242/10, яким було відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «ДП Комфорт» про визнання права власності на частину будівлі гуртожитку А-12 за адресою: м . Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 46. Приймаючи таке рішення, суд врахував те, що відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідач-1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач-2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представники третіх осіб-1 підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Надали пояснення по справі.

Представник третьої особи-2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав витребувані судом докази. З заявами та клопотаннями до суду не звертався.

У судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та третьої особи-1, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 46» набуло права власності на місця загального користування гуртожитку літ. А-1 І, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46, : а договором дарування нерухомого майна від 07.04.2017, укладеного з ТОВ Д1 «Комфорт» за реєстровим № 724. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстр у речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майн), Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкт в нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ТОВ КП «Комфорт» набуло право власності на об`єкти житлової нерухомості гуртожитку літ. А-12, по розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46, на підставі рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2008 у справі № 39/97-08.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приписами статті 326 Цивільного кодексу України передбачено, що у державній власності є майно, яке належить Державі Україна. Від імені та в інтересах Держави Україна право власності здійснюють відповідні органи державної влади.

У статті 141 Господарського кодексу України зазначено, що до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше є окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні суб`єктів господарювання різних форм власності, а також ж майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності.

Статтею 6 Закону України «Про управління об`єктами державиної власності» визначені повноваження уповноважених органів управління, а сам у. ведення обліку об`єктів державної власності, що перебувають в його управлінні, здійснення контролю за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів; виявлення державного майна, яке тимчасово не використовується, та внесення пропозиції щодо умов його подальшого використання; надання згоди Фонду державного майна України на передачу об`єктів державної власності до статутних капіталів господарських товариств, у тому числі підприємств з іноземними інвестиціями, що створюються за участю держави; виконання інших передбачених законодавством функцій з управління об`єктами державної власності.

Будівля гуртожитку на вул. Набережна Перемоги , 46 у м. Дніпро 6yлa збудована за рахунок централізованих джерел фінансування. Цей гуртожиток був переданий на баланс Дніпропетровського взуттєвого об`єднання як відомчий житловий фонд.

Рішенням Дніпропетровської міської Ради народних депутатів трудящих № 191 від 29 березня 1974 року затверджено Акт держкомісії від 28.03.1974 про прийняття в експлуатацію гуртожитку на 682 місця, збудованого СУ-1 для Дніпропетровського взуттєвого об`єднання.

Наказом від 21.03.1989 Дніпропетровське виробниче взуттєве об`єднання реорганізоване в Дніпропетровське виробничо-торгове взуттєве об`єднання, яке, в свою чергу, наказом від 08.04.1993 № 151 ліквідоване, а на його базістворено орендне підприємство Дніпропетровської виробничо-торговельної взуттєвої фірми «Оріль».

Орендним підприємством в 1993 році був приватизований цілісний майновий комплекс Дніпропетровського виробничо-торгового взуттєвою об`єднання шляхом викупу. В подальшому орендне підприємство Дніпропетровської виробничо-торговельної взуттєвої фірми «Оріль» 6yлo реорганізоване в Акціонерне товариство «Оріль».

Після приватизації цілісного майнового комплексу Дніпропетровського виробничо-торгового взуттєвого об`єднання право власності на будівлю гуртожитку на вул. Набережна Перемоги, 46 у м. Дніпропетровську було зареєстроване за Комунальним підприємством Дніпропетровське бюро технічної інвентаризації, за Акціонерним товариством «Оріль» на підставі договору купівлі-продажу КП-151 від 08.09.1993 та переліку /розшифровки/ від 28.10.93 обладнання, будівель та споруд, що увійшли до складу майна, про що свідчить лист КП ДМБТІ від 11.05.2002 № 2671, окрім частини приміщень підвалу та 1-го поверху, що перейшло у власність КП «Промінь». Надалі Акціонерне товариство «Оріль» було перетворено в Закрите акціонерне товариство «Оріль». Згідно матеріалів приватизаційної справи Дніпропетровської виробничо-торговельної фірми «Оріль», 10 вересня 1993 року між Фондом державного майна України в особі представника Попової А. А. та організацією орендарів, створеною трудовим колективом Дніпропетровської виробничо-торговельної взуттєвої фірми «Оріль», від імені якої діяв голова ради організації орендарів Грицан В. В. , був укладений договір купівлі-продажу № КП-151, предметом якого є цілісний майновий комплекс - Дніпропетровська виробничо-торговельна взуттєва фірма «Оріль», яка знаходиться в м. Дніпропетровськ на вул. Ю. Фучіка, 18, вартістю 2001848 тис. крб. 28 жовтня 1993 року, був підписаний відповідний акт прийому-передачі, відповідно до якого Продавець передав, а покупець прийняв згідно з договором купівлі-продажу від 10.09.1993 № КП-151 частку викупленого державного майна вищезазначеного підприємства вартістю 2001848 тис.крб. Відповідно до довідки «Характеристика предприятия», яка є додатком до додаткової угоди до договору оренди від 26.06.1991 № 35, до складу Дніпропетровської виробничо-торговельної фірми «Оріль» входило ряд соціально-побутових об`єктів, зокрема, гуртожиток на вул. Набережна Перемоги , 46 у м. Дніпро , яке є предметом даного спору.

Приймаючи до уваги положення статті 4 Житлового кодексу Української РСР, до складу житлового фонду входять житлові будинки, а також житлові приміщення в інших будівлях. Житлові будинки і житлові приміщення в інших будівлях, що належать державі, становлять державний житловий фонд. Статтями 127 - 131 Житлового кодексу УРСР та пунктом 3 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 № 208 (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин), передбачено, що гуртожитки - це спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети житлові будинки. Враховуючи, що такі житлові будинки належли підприємствам на праві повного господарського відання, то їх, тобто гуртожитки, слід відносити до об`єктів державного житлового фонду.

Відповідно до приписів 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Гуртожитки як об`єкти державного житлового фонду не підлягали приватизації відповідно до Закону у України «Про приватизацію державного майна», отже, відповідно і гуртожиток на вул. Набережна Перемоги, 46 у м. Дніпро не був_ приватизований у складі єдиного майнового комплексу Дніпропетровської ВТФ «Оріль» та залишився у державній власності.

Документи або посилання, які б свідчили про включення спірного гуртожитку до переліку об`єктів, які підлягали приватизації, в матеріалах приватизаційної справи відсутні.

ДП «Оріль» в 2006 році звернулося з позовом до ЗАТ «Оріль» про визнання права власності на будівлю гуртожитку, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул . Набережна Перемоги , 46 . Рішенням Господарського суду Дніпопетровської області від 14.02.2007 у справі № 14/51 -07(41/36-07) позов було задоволено, визнано за ДП «Оріль" право власності на будівлю гуртожитку за адресою: м. Дніпропетровсь вул. Набережна Перемоги, 46 . Не погодившись із зазначеним рішенням, Фондом було подано касаційну скаргу. Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2008 у справі № 14/51-07(41/36-07) касаційну скаргу було задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2009 у справі № 11/25-09 (14/51-07(41/36-07) провадження було припинено у зв`язку з припиненням державної реєстрації ДП «Оріль» та визнанням його банкрутом.

Встановлено, що в 2007 році ТОВ ДП «Комфорт» звернулось до ДП «Оріль» з позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання правда власності. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.2008 у справі № 39/97-08 позов задоволено. Не погодившись із зазначеним рішенням, Фондом було подано касаційну скаргу. Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2008 у справі № 39/97-08 касаційну скаргу було задоволено, рішення Господарського суду Дніпропетровської області скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області. Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 15.04.2009 справі № 16/91-09 (39/97-08) провадження було припинено.

Господарський суд вважає, що ТОВ КП «Комфорт» не набуло право власності на вищезазначене майно та не мало права їм розпоряджатися.

Згідно з ст. 209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Статтею 657 Цивільного кодексу України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ст. 640 Цивільного кодексу України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Договір купівлі-продажу частини будівлі від 13.11.2007 укладений між ДП «Оріль» та ТОВ «ДП Комфорт» в письмовій формі без нотаріального посвідчення. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2013 у справі № 910/10830/13 за позовом ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, за участю третьої особи - Колективного підприємства «Промінь», про визнання приватизації_закритим акціонерним товариством «Оріль» гуртожитку, який знаходиться за адресою: вул. Набережна Перемоги, 46 у м. Дніпропетровську, недійсною, було відмовлено в задоволенні позовних вимог повністю. Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що відповідно до частини першої ст. 127 Житлового кодексу Української РСР (у відповідній редакції) для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватися гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Згідно з ст. 3 Закону України «Про приватизацію державного майна" дія цього Закону не поширюється на приватизацію об`єктів державного земельного та житлового фондів, а також об`єктів соціально-культурного призначення, за винятком тих, які належать підприємствам, що приватизуються.

Враховуючи дійсні обставини справи, судом було встановлено, що після завершення приватизації Дніпропетровської виробничо- торговельної фірми «Оріль» спірний гуртожиток не був включений до складу цілісного майнового комплексу, тобто фактично залишився у державній власності.

Оскільки ТОВ «ДП Комфорт» не набуло права власності на майно гуртожитку, оскільки договір купівлі-продажу частини будівлі гуртожитку А-12 за адресою: м. Дніпропетровськ, вул . Набережна Перемоги , 46, від 13.11.2007, що був укладений між ним та ДП «Оріль», є нікчемним, що було встановлено Апеляційним судом Дніпропетровської області в межах розгляду справи № 2-242/10.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідач 1 не міг внести це майно до статутного капіталу ТОВ КП «Комфорт», оскільки не мав на це правових підстав, що і було встановлено постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.05.2016 та постановою Вищого господарського суду України від 19.07.2016 у справі №904/10561/15.

З матеріалів справи № 901/10830/13 вбачається, що: суд першої інстанції, дослідивши матеріали наданої Фондом державного майна України приватизаційної справи Дніпропетровської виробничо-торговельної взуттєвої фірми «Оріль», встановив, що розшифровка основних засобів залишкової вартості станом на 28.10.1993 у матеріалах даної приватизаційної справи відсутня, а матеріали цієї справи містять посилання на Договір купівлі-продажу № КП-151 від 10.09.1993. Разом з цим, виходячи з дійсних обставин справи, до початку приватизації та після її завершення спірний гуртожиток не був у складі цілісного майнового комплексу (Рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2013 у справі № 910/10830/13).

Залишаючи без змін визнане Господарським судом міста Києва судове рішення, Київський апеляційний господарський суд констатував, що враховуючи висновки суду першої інстанції у справі № 910/10830/13, викладені в судовому рішенні, колегія суддів зазначає, що судом неодноразово 6ули досліджені всі фактичні обставини та матеріали справи (в тому числі оригінал приватизаційної справи) і достовірно встановлено, що до початку приватизації та після_ її завершення спірний гуртожиток не був у складі цілісного майнового комплексу, що є підставою для відмови.

В свою чергу Вищий господарський суд України, переглядаючи судовірішення судів першої та апеляційної інстанції зазначив, що 08.09.1993 між Фондом державного майна України (Продавець) та організацією орендарів, створеною трудовим колективом Дніпропетровської виробничо-торговельної взуттєвої фірми "Оріль" (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу № КП-151, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець купив цілісний майновий комплекс - Дніпропетровську виробничо-торговельну взуттєву фірму "Оріль", яка знаходиться в м. Дніпропетровську то вул. Ю. Фучіка, 18, вартістю 2 001 848 тис. крб, та який був зданий їй в оренду з правом викупу, на земельній ділянці 6,4768 га.

За умовами пункту 1.3 Договору право власності на цілісний майновий комплекс Дніпропетровської виробничо-торговельної взуттєвої фірми "Оріль" що приватизується, переходить до Покупця з моменту підписання сторонами договору купівлі-продажу. До цього часу державне майно знаходиться у Покупця на праві повного господарського відання.

Наведені обставини встановлені рішеннями господарських судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій у справі № 910/10830/13, які набрали законної сили на момент винесення Рішення, тому відповідно до приписів ч. ст. 75 ГПК України є підставою для звільнення від доказування.

Встановлені судовими рішеннями у справі № 910/10830/13 обставини, а саме відсутність у матеріалах приватизаційної справи розшифровки основних засобів залишкової вартості станом на 28.10.1993, висновок судів, що до початку приватизації та після її завершення спірний гуртожиток не був у складі цілісного майнового комплексу, що державне майно знаходилося у Покупця на праві повного господарського відання (організації орендарів Дніпропетровської виробничо-торговельної взуттєвої фірми «Оріль») до моменту підписання сторонами договору купівлі-продажу КП-151, є преюдиційними, такими, що не потребують доказування.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.12.2015 у справі № 904/10561/15 за позовом ТОВ КП «Комфорт» до ТОВ ДП «Комфорт» про визнання права власності було задоволено позовні вимоги Позивача в повному обсязі та визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю КП «Комфорт» право власності на передане йому як внесок до статутного капіталу нерухоме майно в будівлі гуртожитку літ. А-12 :а адресоз: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 46, а саме: а*** -ґанок; приямки; загальна площа першого поверху гуртожитку 85,5 кв. м.; загальна площа другого поверху гуртожитку 547,9 кв. м; загальна площа третього поверху гуртожитку 338,1 кв. м; загальна площа четвертого поверху гуртожитку 454,1 кв. м; прим 512 (п`ятий поверх): поз. 1 площею 1,8 кв. м; поз. 4 площею 4,1 кв. м; загальна площа приміщення 512 - 34,2 кв. м; загальна площа п`ятого поверху гуртожитку 430,1 кв. м; загальна площа шостого поверху гуртожитку 471,5 кв. м; загальна площа сьомого поверху гуртожиті у 584,9 кв. м; загальна площа восьмого поверху гуртожитку 435,8 кв. м; загальна площа дев`ятого поверху гуртожитку 548,5 кв. м; загальна площа десятого поверху гуртожитку 622,9 кв. м; загальна площа одинадцятого поверху гуртожитку 620,70 кв. м; загальна площа дванадцятого поверху гуртожитку у 444,2 кв. м; загальна площа гуртожитку літ. А-12 - 5750 кв. м, та у загальному користуванні ґанок літ. а.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі, зокрема, рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.07.2016 вказане рішення було скасовано, а провадження у справі припинено.

Отже ТОВ КП «Комфорт» не набуло право власності на вищезазначене майно та не мало права ним розпоряджатися.

Відповідно до ст.ст. 202, 203 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим акта цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 387 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбано в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Господарським судом встановлено, що власником спірного майна є держава в особі Фонду державного майна України.

Гоподарський суд погоджується з доводами позивача, що даному випадку відповідач - 2 міг дізнатися з Єдиного державного реєстру судових рішень, доступ до якого є відкритим, про наявність судових спорів про спірне майно та про те, що право власності підтверджено судом за державою в особі Фонду державного майна України. Відповідачем - 2 ніяких заходів для з`ясування правомочностей продавця на відчуження спірного майна не було здійснено. Відповідачем - 1 безпідставно відчужено, а відповідачем - 2 незаконно набуто право власності на об`єкт, що також підтверджується наявними у справі доказами.

Договір дарування від 07.04.2017 № 724 місць загального користування гуртожитку літ. А-12, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46 , укладений між ТОВ «ДП Комфорт» та ОСББ «Перемога 46», підлягає визнанню недійсним.

Наявні у справі докази є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідачів у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір дарування, укладений 07.04.2017 № 724 між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 46» (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46, ідентифікаційний код 41201638) та товариством з обмеженою відповідальністю «ДП Комфорт» (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46, ідентифікаційний код 35397226), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І. А.

Визнати право власності за державою в особі Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ) на приміщення, частину будівлі гуртожитку літ. А-12 (частка 321/1000):

І поверх: приміщення ІІІ-1; ІІІ-2а; IV-I; V-I; VІІІ-I; ІХ-І, площею 85,5 кв. м;

II поверх: приміщення IІI -17, 20, 23, 24, 25, IV-2; V-2; VIII-2; ІХ-2; ІI-1; ІІ-2 площею 151,8 кв. м;

IIІ поверх: приміщення ІII-25, 26, 27, 28, 29, 30, 31; приміщення IV-3; V-3; VIII-3; ІХ-3; III-1; ІІІ-2; ІІІ-З; ІІІ-4, площею 154,8 кв. м;

IV поверх: приміщення ІІІ-36, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 57, приміщення IV-14; V-4; VIII-4; ІХ-4; IV-1,2,3,4, площею 156 кв. м;

V поверх: приміщення ІІІ-46 ,47, 50, 51, 52, 54, 55, 56, приміщення IV-5; V-5; VIII-5; ІХ-5; V-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м;

VI поверх: приміщення ІІІ-58, 59, 62, 63, 64,65 ,68; приміщення IV-6; V-6; VIII-6; ІХ-6; VI-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м;

VII поверх: приміщення ІІІ-69, 70, 73, 74, 75, 76, 79; приміщення IV-7; V-7; VIII-7; ІХ-7; VII-1,2,3,4, площею 156,3 кв. м;

VIII поверх: приміщення ІІІ-80, 82, 84, 85, 86, 88, 89, 90, IV-8; V-8; VIII-8; ІХ-8; VIII-1,2,3,4, площею 155,6 кв. м;

IX поверх: приміщення ІІІ-91, 93, 95, 96, 97, 100, 101; IV-9; V-9; VIII-9;ІХ-9; IX-1,2,3,4, площею 154,8 кв. м;

X поверх: приміщення ІІІ-102, 105, 106, 107, 108, 110, 112, приміщення IV-10; V-10; VIII-10; ІХ-10; Х-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м;

XI поверх: приміщення ІІІ-113, 115, 116, 117, 118, 120, 123; приміщення IV-11; V-11; VIII-11; ІХ-11; XI-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м;

XII поверх: приміщення ІІІ-124, 126, 128, 129, 130, 133, 134; приміщення IV-12; V-12; VIII-12; ІХ-12; XII-1, 2, 3, 4, площею 156,3 кв. м. Загальна площа (частка 321/1000) -1790,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46.

Витребувати з чужого незаконного володіння Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Перемога 46» (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46, ) на користь держави в особі Фонду державного майна України (01133, м.Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9, )

приміщення, частину будівлі гуртожитку літ.А-12 (частка 321/1000):

І поверх: приміщення ІІІ-1; ІІІ-2а; IV-I; V-I; VІІІ-I; ІХ-І, площею 85,5 кв. м;

II поверх: приміщення IІI -17, 20, 23, 24, 25, IV-2; V-2; VIII-2; ІХ-2; ІI-1; ІІ-2 площею 151,8 кв. м;

IIІ поверх: приміщення ІII-25, 26, 27, 28, 29, 30, 31; приміщення IV-3; V-3; VIII-3; ІХ-3; III-1; ІІІ-2; ІІІ-З; ІІІ-4, площею 154,8 кв. м;

IV поверх: приміщення ІІІ-36, 37, 38, 39, 40, 42, 43, 44, 57, приміщення IV-14; V-4; VIII-4; ІХ-4; IV-1,2,3,4, площею 156 кв. м;

V поверх: приміщення ІІІ-46 ,47, 50, 51, 52, 54, 55, 56, приміщення IV-5; V-5; VIII-5; ІХ-5; V-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м;

VI поверх: приміщення ІІІ-58, 59, 62, 63, 64,65 ,68; приміщення IV-6; V-6; VIII-6; ІХ-6; VI-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м;

VII поверх: приміщення ІІІ-69, 70, 73, 74, 75, 76, 79; приміщення IV-7; V-7; VIII-7; ІХ-7; VII-1,2,3,4, площею 156,3 кв. м;

VIII поверх: приміщення ІІІ-80, 82, 84, 85, 86, 88, 89, 90, IV-8; V-8; VIII-8; ІХ-8; VIII-1,2,3,4, площею 155,6 кв. м;

IX поверх: приміщення ІІІ-91, 93, 95, 96, 97, 100, 101; IV-9; V-9; VIII-9;ІХ-9; IX-1,2,3,4, площею 154,8 кв. м;

X поверх: приміщення ІІІ-102, 105, 106, 107, 108, 110, 112, приміщення IV-10; V-10; VIII-10; ІХ-10; Х-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м;

XI поверх: приміщення ІІІ-113, 115, 116, 117, 118, 120, 123; приміщення IV-11; V-11; VIII-11; ІХ-11; XI-1, 2, 3, 4, площею 154,8 кв. м;

XII поверх: приміщення ІІІ-124, 126, 128, 129, 130, 133, 134; приміщення IV-12; V-12; VIII-12; ІХ-12; XII-1, 2, 3, 4, площею 156,3 кв. м. Загальна площа (частка 321/1000) -1790,3 кв. м, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «ДП Комфорт» (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46, ідентифікаційний код 35397226) на користь Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ) 2881 грн. 50 коп. судового збору.

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Перемога 46" (49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 46, ідентифікаційний код 41201638) на користь Фонду державного майна України (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/9; ) 2881 грн. 50 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений ст. ст. 254, 256 Господарського процесуального кодексу України .

Повне рішення складено 20.06.2019

Суддя Г.В.Манько