ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1489/19

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг» (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 18, код 35140541)

до відповідачів: 1) житлово-будівельного кооперативу «Діамант» (07401, Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 261, код 39516174)

2) комунального підприємства Кагарлицької районної ради «Реєстраційне агентство» (09200, Київська обл., м. Кагарлик, площа Незалежності, буд. 1, код 40339149)

про визнання недійсним рішення та скасування запису про державну реєстрацію

ВСТАНОВИВ:

позивач товариства з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг», звернувся до господарського суду Київської області з позовом до відповідачів житлово-будівельного кооперативу «Діамант» та комунального підприємства Кагарлицької районної ради «Реєстраційне агентство», в якому просить суд:

- визнати рішення державного реєстратора комунального підприємства Кагарлицької районної ради «Реєстраційне агентство» Заставенко Анни Вікторівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32230249 від 04.11.2016, 18:05:32 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, загальною площею 1345,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 261; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106 за житлово-будівельним кооперативом «Діамант» незаконним;

- скасувати запис про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень за номером 17288468 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна: нежитлове приміщення, загальною площею 1345,6 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Київська, буд. 261; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106 за житлово-будівельним кооперативом «Діамант».

Подана позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 162, 172 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Пунктами 4, 5 ч. 3 ст. 162 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

Відповідно до ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу. Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

Відповідачем у справі є особа, якій пред`являється позовна вимога. При цьому, на особу, яка подає позов або в інтересах якої подано позов, яка звертається до суду за захистом свого порушеного або оспорюваного права покладається обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та надати належні та допустимі докази і підтвердження порушення своїх прав та інтересів.

Відповідно до ст. 47 ГПК України позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен з позивачів або відповідачів щодо іншої сторони діє в судовому процесі самостійно.

Законодавством передбачено, якщо позов подано до кількох відповідачів, то позовні вимоги повинні заявлятись до кожного з відповідачів, ці вимоги повинні ґрунтуватись на тих самих фактичних обставинах по справі та випливати з конкретного спірного правовідношення та вказувати на порушення відповідачами прав позивача.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач визначає відповідача 1 та відповідача 2 житлово-будівельний кооператив «Діамант» та комунальне підприємство Кагарлицької районної ради «Реєстраційне агентство».

При цьому, позивачем не зазначено, які позовні вимоги заявлені до відповідача 1.

Зазначене унеможливлює виконання приписів ч. 7 ст. 238 ГПК України, згідно з якими суд, приймаючи рішення на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, повинен зазначити, в якій частині рішення стосується кожного з них.

Крім того, позивачем не зазначено, на захист саме яких майнових прав позивача на спірний об`єкт нерухомості, подано позов, та не визначено спосіб захисту права, який має бути ефективним.

Відповідно до пункту 13 ст. 20 ГПК України вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами

Відповідно до частини 2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Так позивач твердить, що реєстрація права власності на спірний об`єкт за відповідачем надає відповідачу право претендувати на частину земельної ділянки, що перебуває в оренді позивача. Разом із тим, по-перше, право оренди землі виникає з моменту державної реєстрації цього права (частина п`ята ст.6 Закону України «Про оренду землі», ст. 125 ЗК України), а позивачем не подано жодних доказів здійснення державної реєстрації його права на землю.

По-друге, згідно ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності. Позивачем не наведено жодних обставин, та не подано жодних доказів існування між позивачем та відповідачем спору щодо прав на земельну ділянку.

По-третє, за змістом позову він поданий не на захист права на земельну ділянку (про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та/або інші способи, передбачені ст. 152 ЗК України). Змістом позову є матеріальноправовий спір про право власності на спірний об`єкт нерухомості. При цьому позивачем не надано доказів існування у нього будь-яких майнових прав на зазначений об`єкт, або навіть доказів того, що такі права можуть на законних підставах у нього виникнути в майбутньому.

Позивач твердить, що спірне нежитлове приміщення побудоване за рахунок позивача як тимчасова споруда для розміщення будівельників на початковий період будівництва, однак жодних доказів зазначених тверджень позивачем не подано.

На копії будгенплану будівництва (який не містить будь-яких реквізитів та переліку умовних позначень, не містить відомостей про будь-які погодження, який затверджений одноособово позивачем без зазначення дати, та сам по собі не є документом, що надає право здійснювати будь-яке будівництво), спірна будівля не відображена.

Позивач твердить, що на вказаній земельній ділянці заплановано будівництво сьомої черги багатоквартирного комплексу багатоповерхового житлового будинку, однак жодних доказів зазначеного твердження до позову не подано, як не подано і доказів того, що відповідач має стосунок до цього будівництва (в якості власника, замовника, генпідрядника тощо). Так, суду не подано ані витягу з проектної документації, ані дозволу на початок будівництва, ані будь-яких інших доказів того, що відповідач станом на дату звернення до суду має право забудови земельної ділянки, на якій розташований спірний об`єкт.

Натомість позивачем подано копію Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, з якого вбачається, що ТОВ «Будстандартінжиніринг» в 2016 році на будівництві допустило численні грубі порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд роз`яснює товариству з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг», що відповідно до частини 3 статті 174 ГПК України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, проте, згідно з частиною 4 статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Вищевказані недоліки позовної заяви повинні бути усунуті товариством з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг», що не повинен перевищувати десяти днів з дня вручення даної ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Додатково суд звертає увагу позивача на таке. Позов, поданий ТОВ «Будстандартінжиніринг» заснований на припущеннях. Так, позивач припускає, що будівля не була введена в експлуатацію, припускає, що державна реєстрація права була здійснена на підставі підроблених документів (вирок суду, звернення до правоохоронних органів відсутні), або взагалі без правовстановлюючих документів, заявляє про проведення почеркознавчої експертизи відсутніх документів, які взагалі невідомо ким підписані. Причиною такого становища, а також і того, що позивач не може визначитися з позовними вимогами до кожного з відповідачів та обрати належний ефективний спосіб захисту права вбачається відсутність у позивача документів, якими має бути підтверджений заявлений позов. Разом із тим, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, а в силу диспозитивності господарського судового процесу в порядку ст.ст. 13, 74 ГПК України визначення та наповнення доказової бази закон покладає на сторони, а не на суд. Зокрема частина 2 ст. 80 ГПК України зобов`язує позивача подати докази разом із поданням позовної заяви.

Суд звертає увагу на те, що позивач звернувся до суду із клопотанням про витребування доказів, яке не відповідає ст. 81 ГПК України, оскільки заява до уповноважених органів реєстрації речових прав (подана у нечитабельному вигляді) подавалася не позивачем а іншою юридичною особою, відповідно і відповідь відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно виконкому Броварської міської ради надавалася іншій юридичній особі. До Департаменту ДАБІ у Київській області позивач (який твердить, що є замовником спірного будівництва, що спірний об`єкт побудовний за його рахунок на орендованій ним земельній ділянці) взагалі не звертався.

Відтак суд звертає увагу позивача на процесуальний інститут забезпечення доказів (параграф 8 ГПК України), який надає можливість особі, яка може набути статусу позивача, звернутися до суду із заявою про забезпечення доказів до подання позовної заяви, а відтак, отримати необхідні документи до звернення з позовом, та при поданні позовної заяви належно визначитися із складом відповідачів, предметом, підставами позову та способом захисту.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг» залишити без руху.

2. Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг» усунути недоліки позовної заяви, в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, а саме:

- визначити та обґрунтувати документально наявність у позивача цивільного права, на захист якого поданий позов; визначити та обґрунтувати спосіб захисту права, застосування якого судом призведе до ефективного відновлення наявного у позивача права, на захист якого подано позов;

- викласти окремо та обґрунтувати окремо позовні вимоги до кожного з відповідачів;

Докази подаються за правилами, встановленими ст. 80 ГПК України.

3. Копію ухвали направити товариству з обмеженою відповідальністю «Будстандартінжиніринг».

Суддя О.В. Конюх