ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

26.06.19

Справа № 917/994/19

Суддя господарського суду Полтавської області Безрук Т.М., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Медея», Медичний Центр «Клініка сімейного лікаря» ( вул. Мала Арнаутська, буд.89/91, офіс7, м. Одеса, 65007)

до Фізичної особи - підприємця Вовк Ростислава Олександровича ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу

про стягнення 66250 грн.00 коп. боргу та штрафу, 192 грн. 10 коп. - судових витрат

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Полтавської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Медея», Медичний Центр «Клініка сімейного лікаря» № 124 від 13.06.2019 р. (вхід. № 1224/19 від 20.06.2019 р.) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Вовк Ростислава Олександровича 66250 грн.00 коп., у тому числі: 58000 грн. 00 коп. - повернення коштів попередньої оплати за товар, що не був поставлений, 8250грн. 00 коп. - штрафу за договором поставки від 01.11.2018р.; а також 192 грн. 10 коп. - судових витрат на сплату судового збору.

Розглянувши вказану заяву, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника.

Стягувачем у заяві зазначено ідентифікаційний номер відповідача , проте за даними Єдиного державного реєстру фізичну особу-підприємця за таким номером не зареєстровано.

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) для фізичних осіб заявника і боржника.

У позові повне найменування позивача зазначено як: «Товариство з обмеженою відповідальністю «Медея», Медичний Центр «Клініка сімейного лікаря», проте ця назва не відповідає даним з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, де юридична особа за ідентифікаційним кодом 30514886 зареєстрована за назвою: Товариство з обмеженою відповідальністю «Медея».

Згідно п.1 ч.3 ст.150 ГК України до заяви про видачу судового наказу додаються документ, що підтверджує сплату судового збору.

Платіжні доручення на безготівкове перерахування судового збору подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Позивачем до позиву додано не посвідчену копію дублікату квитанції № 0.0..1 від 12.06.2019р. про сплату судового збору в розмірі 192,10 грн.

Оригінал квитанції до позову не доданий. Копія квитанції не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги у заяві.

Статтею 91 ГПК України визначено, що письмові докази, до яких належать і документи, подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003 від 01.09.2003 р., затвердженої наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003 р., відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Додані до заяви копії документів, не засвідчені належним чином, як це передбачено ст. 91 ГПК України та п. 5.27 Державної Уніфікованої системи документації ДСТУ 4163-2003, зокрема, копії договору, специфікації, претензії неналежно посвідчені - відсутній напис: "Згідно з оригіналом" та не вказано посади і прізвища особи, яка проводила посвідчення, не зазначена дата засвідчення копії; копії експрес-накладної, платіжні доручення не посвідчені взагалі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених, зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Медея», Медичний Центр «Клініка сімейного лікаря» № 124 від 13.06.2019 р. (вхід. № 1224/19 від 20.06.2019 р.) про стягнення з Фізичної особи - підприємця Вовк Ростислава Олександровича 66250 грн.00 коп., у тому числі: 58000 грн. 00 коп. - повернення коштів попередньої оплати за товар, що не був поставлений, 8250 грн. 00 коп. - штрафу за договором поставки від 01.11.2018р.; а також 192 грн. 10 коп. - судових витрат на сплату судового збору.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд (через Господарський суд Полтавської області) згідно з підп..17.5. п.17 ч.1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 26.06.2019 року.

Суддя Т. М. Безрук