ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 рокуСправа № 912/760/19
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кабакової В.Г. при секретарі судового засідання Лупенко А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №912/760/19

за позовом Фізичної особи-підприємця Головко Олексія Ігоровича, АДРЕСА_1 , адреса для листування АДРЕСА_2

до відповідача Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії", вул. Гришина Сергія, 23/16, м. Кропивницький, 25030

про стягнення 3 082 234,43 грн

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - Соколовська Є.В. адвокат, ордер КР № 73915 від 23.05.2019; свідоцтво №090 від 09.02.2017; договір №20/03-2019 від 20.03.2019;

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Головко Олексія Ігоровича до Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" про стягнення 3 082 234,43 грн, з яких: 806 697,09 грн основного боргу, 1 304 520,54 грн інфляційних втрат, 163 543,44 грн 3% річних, 35 037,11 грн 3% штрафу, 411 229,97 грн пені, з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок укладення договорів відступлення прав вимоги, позивач як новий кредитор, набув права вимагати від відповідача, як боржника належного виконання грошових зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору та рішення господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2017 у справі № 912/1195/17.

Ухвалою господарського суду від 25.03.2019 вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

В межах строку, визначеного господарським судом, позивачем усунуто недоліки позовної заяви, про що подано до суду відповідні докази.

Ухвалою від 05.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №912/760/19 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.04.2019 о 14:30 год., встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

На адресу суду 23.04.2019 надійшов відзив на позовну заяву від 23.04.2019 № 13-1204/07, за змістом якого відповідач просить відмовити в задоволенні позову з підстав пропуску строку позовної давності. Також повідомляє, що його не було повідомлено про відступлення права вимоги.

Присутній в підготовчому засіданні позивач зазначив про відсутність наміру подавати відповідь на відзив та зазначив про необхідність призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 25.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.05.2019 о 14:30.

На адресу суду 20.05.2019 надійшли письмові пояснення позивача в частині розрахунку грошових вимог.

Відповідно до ч. 5 ст. 161 ГПК України, суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Так як в підготовчому засіданні виникли питання по порядку нарахування позивачем штрафних санкції, суд приймає подані пояснення.

В судовому засіданні 23.05.2019 оголошено перерву до 14.06.2019 о 10:00.

Позивач участь в засіданні не приймав, повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 14.06.2019 представник відповідача заперечив позовні вимоги у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

Розглянувши наявні матеріали справи, а також дослідивши частину документів зі справи № 912/1195/17, господарський суд встановив таке.

17.10.2007 року між Комерційним банком "Західінкомбанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" (надалі -ПАТ "Західінкомбанк") та Дочірнім підприємством "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (надалі -Відповідач або ДП "Кіровоградтепло") було укладено Кредитний договір №161007/2063-240 (надалі - Кредитний договір).

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових договорів до основного Кредитного договору, якими змінювалась відсоткова ставка та строк погашення основного зобов`язання.

Крім того, 01.11.2013 року з метою позасудового врегулювання боргових зобов`язань, що виникли у ДП "Кіровоградтепло" за Кредитним договором, було укладено Договір про реструктуризацію боргу по кредиту та відсотках, нарахованих згідно кредитного договору (надалі - Договір про реструктуризацію).

Відповідно до пункту 1 Договору про реструктуризацію позичальник зобов`язався погасити прострочену заборгованість по відсотках за кредитом, яка станом на 01.10.2013 становить 126818,75 грн до 30.04.2014. Погашення проводиться шляхом перерахування коштів на рахунок кредитора за наступним графіком:

- до 31 грудня 2013 року - сума платежу 25363,75 грн, залишок 101455,00 грн;

- до 31 січня 2014 року - сума платежу 25363,75 грн, залишок 76091,25 грн;

- до 28 лютого 2014 року - сума платежу 25363,75 грн, залишок 50727,50 грн;

- до 31 березня 2014 року - сума платежу 25363,75 грн, залишок 25363,75 грн;

- до 30 квітня 2014 року - сума платежу 25363,75 грн, залишок 0,00 грн.

2. Позичальник зобов`язується погасити заборгованість по кредиту, яка виникла станом на 01.10.2013 року становить 1623143,11 грн до 30.4.2014. Погашення проводиться шляхом перерахування коштів на рахунок кредитора за наступним графіком:

- до 31 листопада 2013 року - сума платежу 150143,11 грн, залишок 1473000,00 грн;

- до 31 грудня 2013 року - сума платежу 150000,00 грн, залишок 13230000,00 грн;

- до 31 січня 2014 року - сума платежу 150000,00 грн, залишок 1173000,00 грн;

- до 28 лютого 2014 року - сума платежу150000,00 грн, залишок 1023000,00 грн;

- до 31 березня 2014 року - сума платежу 150000,00 грн, залишок 873000,00 грн;

- до 30 квітня 2014 року - сума платежу 873000,00 грн, залишок 0,00 грн.

Внаслідок порушення строків погашення заборгованості та сплати процентів, обумовлених умовами Кредитного договору та Договору про реструктуризацію, станом на 13.04.2017 у ДП "Кіровоградтепло" утворилась заборгованість перед ПАТ "Західінкомбанк" в розмірі 1 855 153,25 грн, що включала основний борг (тіло кредиту) в сумі 1 308 000,00 грн та нараховані, але несплачені проценти в сумі 547 153,25 грн.

Крім того, за твердженням позивача у позичальника існує заборгованість по сплаті процентів за період з квітня 2014 року по червень 2015 року в розмірі 376206,28 грн (квітень 2014 -24877,81 грн, травень 2014 - 25648,47 грн, червень 2014 - 24821,10 грн, липень 2014 - 25569,70 грн, серпень 2014 - 2550,79 грн, вересень 2014 - 24726,58 грн, жовтень 2014 - 25550,79 грн, листопад 2014 -24726,58 грн, грудень 2014 - 25550,79 грн, січень 2015 - 25550,79 грн, лютий 2015 - 23078,14 грн, березень 2015 - 25550,79 грн, квітень 2015 - 24726,58 грн, травень 2015 - 25550, 79 грн, червень 2015 - 24726,58 грн).

З урахуванням умов Договору про реструктуризацію ДП "Кіровоградтепло" мало сплатити на користь ПАТ "Західінкомбанк" частину нарахованих процентів в сумі 25363,75 грн. та частину основного боргу в розмірі 873000,00 грн до 30.04.2014 року.

В квітні 2017 року ПАТ "Західінкомбанк" звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з ДП "Кіровоградтепло" заборгованості в сумі 106666,66 грн., яка складалась з:

- 66302,91 грн., як частини основної суми боргу в розмірі 873000,00 грн, яка мала бути повернута до 30.04.2014;

- 25363,75 грн нарахованих процентів, які мали бути сплачені до 30.04.2014;

- 15000,00 грн, як частини нарахованих процентів в розмірі 376206,28 грн, нарахованих за період з квітня 2014 року по червень 2015 року, а саме:

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за квітень 2014 в розмірі 24877,81 грн;

-1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за травень 2014 в розмірі 25648,47 грн,

-1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за червень 2014 в розмірі 24821,10 грн;

-1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за липень 2014 в розмірі 25569,70 грн;

-1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за серпень 2014 в розмірі 25550,79 грн;

- 1000,00 грн, як част. процентів нарахованих за вересень 2014 в розмірі 24726,58 грн;

-1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за жовтень 2014 в розмірі 25550,79 грн;

-1000,00 грн, як част. процентів нарахованих за листопад 2014 в розмірі 24726,58 грн;

-1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за грудень 2014 в розмірі 25550,79 грн;

-1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за січень 2015 в розмірі 25550,79 грн;

-1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за лютий 2015 в розмірі 23078,14 грн;

-1000,00 грн, як част. процентів нарахованих за березень 2015 в розмірі 25550,79 грн;

-1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за квітень 2015 в розмірі 24726,58 грн;

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за травень 2015 в розмірі 25550,79 грн;

-1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за червень 2015 в розмірі 24726,58 грн.

Пред`явлення позову про стягнення саме такої суми, а не всього розміру заборгованості 1 855 153,25 грн. було обумовлено тим, що по частині вимог сплинув строк позовної давності.

При цьому, до позовних вимог було включено стягнення лише частини заборгованості з суми основного боргу 873000,00 грн, по якій не сплинув строк позовної давності, а також частини заборгованості по відсотках з суми 376206,28 грн, оскільки у позивача були відсутні кошти для сплати судового збору за подання позову про стягнення всієї суми боргу.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/1195/17 за позовом Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" до Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" про стягнення 106666,66 грн, позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" на користь Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" 106666,66 грн заборгованості, яка складалась з:

- 66302,91 грн, як частини основної суми боргу в розмірі 873000,00 грн, яка мала бути повернута до 30.04.2014;

- 25363,75 грн нарахованих процентів до 01.10.2013 року, які мали бути повернуті до 30.04.2014;

- а також 15000,00 грн, як частини нарахованих процентів в розмірі 376206,28 грн, нарахованих за період з квітня 2014 року по червень 2015 року, а саме:

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за квітень 2014 в розмірі 24877,81 грн;

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за травень 2014 в розмірі 25648,47 грн,

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за червень 2014 в розмірі 24821,10 грн;

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за липень 2014 в розмірі 25569,70 грн;

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за серпень 2014 в розмірі 25550,79 грн;

- 1000,00 грн, як част. процентів нарахованих за вересень 2014 в розмірі 24726,58 грн;

- 1000,00 грн, як част. процентів нарахованих за жовтень 2014 в розмірі 25550,79 грн;

- 1000,00 грн, як част. процентів нарахованих за листопад 2014 в розмірі 24726,58 грн,

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за грудень 2014 в розмірі 25550,79 грн;

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за січень 2015 в розмірі 25550,79 грн;

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за лютий 2015 в розмірі 23078,14 грн;

- 1000,00 грн, як част. процентів нарахованих за березень 2015 в розмірі 25550,79 грн;

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за квітень 2015 в розмірі 24726,58 грн;

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за травень 2015 в розмірі 25550,79 грн;

- 1000,00 грн, як частини процентів нарахованих за червень 2015 в розмірі 24726,58 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене судовим рішенням було встановлено та доведено факт існування заборгованості відповідача за Кредитним договором та Договором про реструктуризацію в розмірі 873000,00 грн зі строком погашення до 30.04.2014.

Частину зазначеної заборгованості, як було зазначено вище, стягнуто з відповідача згідно рішення у справі № 912/1195/17.

13 лютого 2019 року між ПАТ "Західкомбанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Профкапітал" було укладено Договір № 2018-12-29-000001-7 про відстугілення права вимоги та Додаток № 40 до Договору відступлення, відповідно до умов якого ПАТ "Західкомбанк" відступило на користь ТОВ "Фінансова компанія "Профкапітал" права вимоги до боржника - Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло", які ґрунтуються на Кредитному договорі № 161007/2063-240 від 17.10.2007, укладеному між ПАТ "Західкомбанк" та боржником, з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, викладеннями у новій редакції, що є його невід`ємною частиною, включаючи, проте не обмежуючись правом вимагати належного виконання боржником зобов`язань за основним договором, сплати штрафних санкцій та будь-яких інших платежів, та „зобов`язань з підстав, передбачених Кредитним договором та чинним законодавством.

Відповідно до Додатку № 40 Договору №2018-12-29-000001-7 про відступлення права вимоги, новий кредитор набув право вимоги за Кредитним договором в повній сумі заборгованості, яка існувала станом на 13.02.2019 року, а також сум штрафів та пені, за невиконання умов Кредитного договору.

З моменту відступлення права вимоги новий кредитор стає правонаступником Банку у всіх судових справах та/або виконавчих провадженнях щодо Кредитного договору та договорів забезпечення.

В подальшому, 12.03.2019 року між ТОВ "Фінансова компанія "Профкапітал", як первісним кредитором, і ФОП Головко О.І., як новим кредитором, було укладено Договір про відступлення права вимоги № ПВ - 120319/1, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Профкапітал" відступило на користь ФОП Головко О.І. права вимоги до боржника - ДП "Кіровоградтепло", які ґрунтуються на Кредитному договорі №161007/2063-240 від 17.10.2007р., укладеному між ПАТ "Західкомбанк" та боржником, з усіма додатковими договорами (угодами), змінами та доповненнями, що є його невід`ємною частиною, а також Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 10 липня 2017 року у справі №912/1195/17, включаючи, проте не обмежуючись правом вимагати належного виконання боржником зобов`язань за основним договором, сплати штрафних санкцій та будь-яких інших платежів та зобов`язань з підстав, передбачених Кредитним договором та чинним законодавством.

Ухвалою від 28.03.2019 у справі № 912/1195/17, заяву Фізичної особи-підприємця Головко Олексія Ігоровича про заміну у виконавчому документі сторони (стягувача) її правонаступником у справі № 912/1195/17 задоволено.

Замінено стягувача за наказом Господарського суду Кіровоградської області №912/1195/17 від 31.07.2017 з примусового виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2017 у справі № 912/1195/17 - Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 11, ідентифікаційний код 19233095) на його правонаступника Фізичну особу-підприємця Головко Олексія Ігоровича ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги.

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язані в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до додатку № 40 до договору № 2018-12-29-000001-7 про відступлення права вимоги від 13.02.2019, права вимоги, які відступаються, грунтуються на: кредитному договорі № 161007/2063-240 від 17.10.2007 з додатковими до нього договорами (угодами), укладеними між банком та ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії".

Новий кредитор набуває право вимоги за даним кредитним договором в повній сумі заборгованості за кредтним договором, яка існувала станом на 13.02.2019, де основна сума боргу (тіло кредиту) 1308000,00 грн, несплачені проценти становлять 547153,25 грн, а також сум штрафів і пені, тощо за невиконання умов кредитного договору.

Згідно п. 2.2 договору про відступлення права вимоги № ПВ-120319/1 від 12.03.2019 загальний розмір заборгованості боржника, права вимоги до якого відступаються згідно цього договору становить 1855153,25 грн, що включає основний борг (тіло кредиту) в сумі 1308000,00 грн та несплачені проценти в сумі 547153,25 грн, а також будь-які штрафні санкції та компенсації, за порушення грошових зобовязань, передбачені кредитним договором та чинним законодавством.

Таким чином, внаслідок укладання вищенаведених Договорів відступлення права вимоги, Позивач, як новий кредитор, набув права вимагати від Відповідача, як боржника, належного виконання грошових зобов`язань, що виникли у Відповідача на підставі Кредитного договору та Рішення господарського Кіровоградської області від 10 липня 2017 року у справі №912/1195/17.

Позивач просить стягнути з відповідача:

- 806697,09 грн - сума основного боргу, що мав бути погашений до 30.04.2014;

- 1123907,57 грн - сума інфляційних за період з 01.05.2014 по 18.03.2019;

- 118153,50 грн - 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України за періодз 01.05.2014 по 18.03.2019;

- 24200,91 грн - штраф 3% від простроченої суми заборгованості;

- 284045,78 грн - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 19.03.2018 по 18.03.2019.

- 361206,28 грн - сума відсотків за кредитом, що мала бути сплачена до 05.07.2015;

- 162372,68 грн - сума інфляційних втрат за період з 06.07.2015 по 18.03.2019;

- 40138,43 грн - 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК за період з 06.07.2014 по 18.03.2019;

- 10836,20 грн - штраф 3% від простроченої суми заборгованості;

- 127184,19 грн - пеня за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за період з 19.03.2018 по 18.03.2019.

Крім того, інфляційні втрати за період з 28.07.2017 по 18.03.2019 в розмірі 18240,29 грн та 3% річних в розмірі 5251,51 грн, нарахованих на заборгованість в розмірі 106666,66 грн, яку було стягнуто рішенням у справі № 912/1195/17, яке зазначає позивач, набрало законної сили 27.07.2017.

Таким чином, стяном на 18.03.2019 позивачем пред`явлено до стягнення 3 082 234,43 грн.

Відповідач заперечує позовні вимоги у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові; якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелюватися із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення у справі "Фінікарідов проти Кіпру" від 20.12.2007).

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі.

Відповідно до вимог процесуального законодавства суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом.

За змістом викладеного перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства.

Для обчислення позовної давності застосовують загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252-255 ЦК України.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Тобто новий строк позовної давності (після його переривання) починає свій перебіг наступного дня після пред`явлення позову.

Так, згідно штампу Укрпошти на конверті, позов у справі № 912/1195/17 було подано 20.04.2017, тобто з 21.04.2017 почав свій перебіг новий строк позовної давності.

Позов у даній справі подано 18.03.2019.

Так як рішенням суду у справі № 912/1195/17 було стягнуто 66302,91 грн як частину основної суми боргу в розмірі 873000,00 грн, тому наявні підстави для стягнення суми основного боргу у розмірі 806697,09 грн. Позовна давність до цієї вимоги не застосовується так як мало місце переривання позовної давності.

Позивач на суму основного боргу в розмірі 806697,09 грн нарахував 1123907,57 грн інфляційних втрат та 118153,50 грн 3% річних за період з 01.05.2014 по 18.03.2019.

Сума основного боргу мала бути повернута відповідно до Договору про реструктуризацію до 30.04.2014.

За розрахунком суду, здійсненого за допомогою програми "Ліга", збитки від інфляції за вказаний період, нарахованих на суму основного боргу, складають 1141283,01 грн, 3% річних 118153,50 грн.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

У постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 910/1973/18 наведено таке:

"У постанові Верховного Суду (у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду) від 26.10.2018 у справі № 922/4099/17 з огляду на правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 26.04.2017 у справі № 918/329/16, наведено висновок про те, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України, а тому закінчення перебігу позовної давності за основною вимогою не впливає на обчислення позовної давності за вимогою про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат. Стягнення 3% річних та інфляційних витрат можливе до моменту фактичного виконання зобов`язання та обмежується останніми 3 роками, які передували поданню позову.

За таких обставин, зазначила касаційна інстанція, враховуючи вимоги ст. 257 ЦК України, нарахування 3% річних та інфляційних втрат мало здійснюватись за останні три роки, які передували зверненню позивача з позовом у справі (20.02.2018), тобто з 20.02.2015 по 19.02.2018.

Суми 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих з 03.09.2013 по 19.02.2015, стягненню не підлягають у зв`язку зі спливом позовної давності".

Предметом розгляду вимоги про стягнення інфляційних та 3% річних у справі № 912/1195/17 не були, тому строк позовної давності по цим вимогам не перервався.

До суду позивач у цій справі звернувся 18.03.2019 , що підтверджується штампом суду, та визначив кінцеву дату нарахувань - 18.03.2019, отже, належний трирічний строк розрахунку інфляційних та 3 % річних становить період часу з 18.03.2016 по 18.03.2019.

Таким чином, за розрахунком суду,

- інфляційні, нараховані на суму основного боргу в розмірі 806697,09 грн за період з 18.03.2016 по 18.03.2019 складають 334570,21 грн;

- 3% річних, нарахованих на суму основного боргу в розмірі 806697,09 грн за період з 18.03.2016 по 18.03.2019, складають 72616,69 грн.

Вказані суми підлягають стягненню з відповідача.

Суми 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих з 01.05.2014 до 17.03.2016, стягненню не підлягають у зв`язку зі спливом позовної давності.

Пунктом 3.2.16 Кредитного договору передбачено, що позичальник у випадку порушення умов договору сплачує штраф в розмірі 3% процентів від простроченої суми боргу, незалежно від нарахованої пені, збитків та інших стягнень.

Відповідно до п. 3.2.6 за порушення строків повернення грошових сум згідно п.п. 3.2.2, 3.2.3, 6.5 даного договору додатково до встановленої процентної ставки сплачувати кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка буде діяти на період нарахування пені, від суми несплачених грошових сум за кожен день прострочки на рахунок кредитора, що не звільняє позичальника від виконання вимог даного договору.

Позивач просить стягнути:

- 24200,91 грн штрафу 3% від простроченої суми заборгованості та 284045,78 грн пені за період з 19.03.2018 по 18.03.2019, нарахованих на суму основного боргу у розмірі 806697,09 грн

Відповідно до ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 69 - 81), наведено такі висновки:

"Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (частина перша статті 549 ЦК України). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. А пенею - неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини друга та третя цієї статті).

За змістом приписів параграфу 2 глави 49 ЦК України особливість пені у тому, що вона нараховується з першого дня прострочення та доти, поки зобов`язання не буде виконане. Період, за який нараховується пеня за порушення зобов`язання, не обмежується. Її розмір збільшується залежно від тривалості порушення зобов`язання. Тобто, вона може нараховуватись на суму невиконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання (зокрема, щодо повернення кредиту чи сплати процентів за кредитом) протягом усього періоду прострочення, якщо інше не вказано у законі чи в договорі. Але відповідно до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності.

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу.

На відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені.

У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується.

Перебіг позовної давності для стягнення неустойки (пені, штрафу) за кожним з прострочених щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу.

Вказане не дає підстав для обчислення спеціальної позовної давності щодо стягнення неустойки за 12 останніх місяців перед зверненням позивача до суду у справі № 444/9519/12, оскільки на відміну від неї у справі № 6-116цс13 строк кредитування на момент звернення до суду не сплив, з огляду на що Верховний Суд України дійшов відповідного висновку".

Таким чином, позивачем неправильно визначено період нарахування пені.

Сума основного боргу у розмірі 873000,00 грн мала бути повернута відповідно до умов договору про реструктуризацію до 30.04.2014. Тобто період нарахування пені повинен був здійснюватися з 01.05.2015 та обмежуватися шістю місяцями нарахування відповідно до вимог ст. 232 ГК України.

Зобов`язання по поверненню суми основного боргу не було здійснено до 30.04.2014, тому з 01.05.2014 позивач мав право нарахувати 3% штрафу.

До суду позивач з цими вимогами звернувся 18.03.2019. Вимоги про стягнення пені та штрафу не були предметом розгляду у справі № 912/1195/17.

Таким чином, позивачем неправильно визначено період та порядок обрахування пені та пропущено строк позовної давності по зверненню до суду із вимогою про стягненню неустойки, нарахованих на суму боргу у розмірі 806697,09 грн, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, відповідачем не надано доказів сплати заборгованості в розмірі 106666,66 грн, яку було стягнуто рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 10.07.2017 у справі № 912/1195/17, що набрало законної сили 27.07.2017 (як зазначено в наказі у справі № 912/1195/17), і відповідно обов`язок з її сплати виник у відповідача 28.07.2017.

За приписами ч. 5 ст. 11 ЦК України грошове зобов`язання може виникати з рішення суду. Відтак, якщо певне зобов`язання згідно з рішенням господарського суду є грошовим, відповідальність за невиконання такого зобов`язання, яке виникло з рішення суду, настає на загальних підставах згідно з частиною другою cтатті 625 ЦК України.

За розрахунком суду збитки від інфляції за цей період складають 19364,46 грн.

З урахуванням приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України, сума інфляційних втрат в розмірі 18240,29 грн та 3% річних в розмірі 5251,51 грн за період з 28.07.2017 по 18.03.2019, підлягаює стягненню з відповідача.

Таким чином позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (ідентифікаційний код 33142568, 25030, м. Кропивницький, вул. Гришина Сергія, 23/16), на користь Фізичної особи-підприємця Головко Олексія Ігоровича (ідентифікаційний код НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ) - 806697,09 грн основного боргу, 334570,21 грн інфляційних, 72616,69 грн 3% річних, 18240,29 грн інфляційних, 5251,51 грн 3% річних, а також 18560,64 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні позову в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 789337,36 грн, 45536,81 грн 3% річних, 24200,91 грн штрафу та 284045,78 грн пені відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 19.06.2019.

Суддя В.Г. Кабакова