ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. Справа№ 920/133/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Разіної Т.І.

без виклику сторін

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

на рішення Господарського суду Сумської області від 04.04.2019 (повний текст складено у справі № 920/133/19 (суддя- Резніченко О.Ю.)

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міолан"

про стягнення 6154,50 грн.

В С Т А Н О В И В :

Позивач 01.02.2019 звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути з відповідача 4971 грн 78 коп. заборгованості, 248 грн 26 коп. пені, 216 грн 09 коп. 3% річних, 718 грн 37 коп. інфляційних збитків за об`єми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачем були перевищені гранично допустимі концентрації забруднюючих речовин у стічних водах, що є порушенням умов укладених між сторонами договору від 27.03.2017 № 1087 та договору від 01.05.2017 № 1087, а також Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 (надалі Правила № 596) з урахуванням рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539 «Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 № 596 «Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми» (надалі Правила № 539). Вищезазначені порушення, на думку позивача, є підставою для виставлення ним відповідачу рахунків на оплату, які відповідач повинен оплатити протягом 30 банківських днів.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 04.04.2019 у справі №920/133/19 у задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивоване тим, що при відборі всіх проб, на які посилається позивач, не були дотримані вимоги Національного стандарту України, які зазначені вище, а тому суд дійшов висновку, що акти про відбір проб стічних вод від 09.02.2016, 27.07.2016, 25.08.2016, 19.10.2016, 24.05.2017, 30.06.2017, 20.07.2016, 28.08.2017, 19.10.2017, 29.11.2017, 21.03.2018 не є належними та допустимими доказами, в розумінні ст. 76-79 ГПК України, оскільки не містять усіх передбачених даних та не можуть визнаватись достовірними та достатніми. Крім того,суд дійшов висновку, що позивачем невірно визначено нормативно-правові акти для обґрунтування своїх позовних вимог .

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову повністю.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач посилається на те, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку про незастосування до спірних правовідносин Правил приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 та від 06.09.2011 № 539, оскільки на час розгляду цієї справи відсутнє будь-яке судове рішення, яким би вказані правила були визнанні протиправними та нечинними. Крім того, апелянт зазначає, що відбір стічних вод здійснювався у відповідності до вимог Національних стандартів ДСТУ ISO 5667-10:2005, ДСТУ ISO 5667-2:2005, ДСТУ ISO 5667-3:2005 та чинного законодавства.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради на рішення Господарського суду Сумської області від 04.04.2019 у справі №920/133/19.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів викладених в апеляційної скарги та просить залишити без змін оскаржуване рішення.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України:

- господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного; частина перша);

- спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина третя);

- для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. (п. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Між позивачем і відповідачем було укладено договір на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями від 01.07.2011 № 1087 (надалі Договір від 01.07.2011)./а.с.16-17/.

Відповідно до п. 8.1 Договору від 01.07.2011 його укладено з 01.07.2011 по 01.07.2012 і він вважається щорічно продовженим (але не більше 3 років).

27.03.2017 між сторонами було укладено тимчасовий договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 1087 та додаткова угода до нього від 20.04.2017, відповідно до яких цей договір укладається на строк з 02.08.2016 та діє по 31.07.2017 (надалі Договір від 27.03.2017)./а.с.19-23/.

Також, між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення від 01.05.2017 № 1087 з протоколом розбіжностей від 03.11.2017 (надалі Договір від 01.05.2017). /а.с. 24-27/.

Відповідно до п. 9.1 Договору від 01.05.2017 цей договір укладається на три роки і набирає чинності з дня його укладення.

Відповідно до п. 1.1 вказаних договорів позивач зобов`язався своєчасно надавати відповідачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення, а відповідач зобовязався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 5.1. Договору від 01.07.2011 відповідач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. Виробник контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця.

Відповідно до підп. 4.2.15. п. 4.2. Договору від 27.03.2017 та Договору від 01.05.2017 відповідач зобов`язаний дотримуватися встановлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках.

Місцевим господарським судом встановлено, що 09.02.2016, 27.07.2016, 25.08.2016, 19.10.2016, 24.05.2017, 30.06.2017, 20.07.2016, 28.08.2017, 19.10.2017, 29.11.2017, 21.03.2018 позивачем проводились перевірки якості скиду стічних вод на каналізаційному випуску на виході з колодязя, за адресою: вул. Наб. р. Стрілки, 22 в м. Суми.

За результатами перевірок були складені акти по відбору проб та протоколи дослідження якості стічних вод, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями відповідних актів та протоколів /а.с.45-99/.

При цьому, хімічна лабораторія контролю промстоків позивача відповідає критеріям атестації і атестована на право проведення вимірювань у сфері робіт з контролю стану навколишнього природного середовища (води стічні), що підтверджується свідоцтвами про атестацію (а.с.117-120).

За результатами аналізів начальником лабораторії КП «Міськводоканал» Сумської міської ради складені протоколи дослідження якості стічних вод №2517 /а.с. 46/, №2822 /а.с. 51/, №2865 /а.с. 56/, №2962 /а.с. 61/, №3359 /а.с. 66/, №3450 /а.с. 71/, №3511 /а.с. 76/, №3598 /а.с. 81/, №3723 /а.с. 86/, №3821 /а.с. 91/ та №4020 /а.с. 96/ в яких зазначено, що відповідачем перевищені допустимі концентрації забруднюючих речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, КП «Міськводоканал» Сумської міської ради листами про перевищення ГДК забруднюючих речовин в стічних водах абонента при скиді в міську каналізаційну мережу від 28.03.2016 №05/3948 /а.с. 47-48/, від 31.08.2016 №05/9519 /а.с. 52-53/, від 03.10.2016 №05/10387 /а.с. 57-58/, від 26.11.2016 №05/11785 /а.с. 62-63/, від 27.06.2017 №05/4073 /а.с. 67-68/, від 31.07.2017 №05/4926 /а.с. 72-73/, від 21.08.2018 №05/5501 /а.с. 77-78/, від 29.09.2017 №05/6700 /а.с. 82-83/, від 27.11.2017 №05/8426 /а.с. 87-88/, від 22.12.2017 №05/10217 /а.с. 92-93/, від 26.03.2018 №05/1843 /а.с. 97-98/ повідомило відповідача про виявлене перевищення ГДК забруднюючих речовин в стічних водах споживача.

До вказаних листів додано рахунки з посиланням на укладені між сторонами договори №1087 від 01.07.2011, 27.03.2017, 01.05.2017 за скид забруднюючих речовин в міську каналізацію, виставлених згідно Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми №539 від 06.09.2011 за червень 2017 року на суму 1294,19 грн., липень 2017 року - 868,62 грн. (а.с. 19, 23).

Також, позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями про сплату заборгованості, які відповідачем. не виконані, що стало підставою для звернення Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради до господарського суду з даним позовом про стягнення заборгованості.

З огляду на правову природу укладеного між сторонами договору, який у розумінні ст.ст. 173, 174 Господарського кодексу України та ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов`язків, спірні правовідносини регламентуються, насамперед, положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, а також відповідно до умов договору сторони зобов`язувались керуватись Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про про питну воду та питне водопостачання», «Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затвердженими Наказом Мінжитлокомунгоспу України 27.06.2008 №190, рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 20.04.1999 №172 «Про затвердження норм водоспоживання для споживачів м. Суми з міського водогону», Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженою наказом Держбуду України від 19.02.2002 №37, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, «Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми», затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.2007 №596 та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначалось вище, 09.02.2016, 27.07.2016, 25.08.2016, 19.10.2016, 24.05.2017, 30.06.2017, 20.07.2016, 28.08.2017, 19.10.2017, 29.11.2017, 21.03.2018 за результатами проведених перевірок складено акти відбору проб та протоколи дослідження якості стічних вод.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів відбору стічних вод, останні містять відмітки (зауваження), а саме: при відборі проб 09.02.2016, 27.07.2016, 25.08.2016, 19.10.2016, 24.05.2017, 30.06.2017, 20.07.2017, 28.08.2017, 19.10.2017 29.11.2017, 21.03.2017 проби після відібрання неодноразово переливались у різні ємкості, а лише потім у тару для транспортування.

Відбір проб 27.07.2016, 25.08.2016, 19.10.2016, 24.05.2017, 21.03.2018 було проведено іржавим відром.

При відборі проб 19.10.2016, 24.05.2017, 30.06.2017, 19.10.2017, 29.11.2017 місце відбору проб не було очищено перед відбором.

При відборі проб 28.08.2017 була відсутня турбулентна течія.

Відбір проби 21.03.2018 було зроблено брудним відром.

Доводи апелянта, що вказані вище обставини спростовуються довідкою від 21.03.2019 № 22/2139, показаннями пробовідбірників служби лабораторного контролю стічної води ОСОБА_2 від 20.03.2019, ОСОБА_1 від 21.03.2019 /а.с.211-212/, колегією суддів визнано безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 87, 88 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. Показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. Підпис свідка на заяві посвідчується нотаріусом.

В той же час, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не посвідчені нотаріально, а відтак не беруться судом до уваги, а тому позивачем не спростовані доводи відповідача стосовно порушень, які мали місце при відборі проб стічних вод.

Крім того, колегія суддів не приймає надані позивачем копії зображень (фото фіксація) здійснення відбору проб стічних вод /а.с.213-217/, оскільки з останніх неможливо встановити час та місце відбору проб, матеріал з якого зроблено посуд для відбору та транспортування проб, його чистоту та обсяг відібраних проб.

При цьому, як вірно зазначив місцевий господарський суд, всі протоколи дослідження якості стічних вод не містять інформації щодо ідентифікування та приймання проб лабораторією. Так, документування, відбирання, аналізування проб потребують повної інформації потрібної для ретельно описання проби, починаючи з міста відбирання до остаточного результату аналізування, оскільки на всіх етапах можуть виникати систематичній чи випадковій похибки.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що при відборі всіх проб, на які посилається позивач, не були дотримані вимоги Національного стандарту України - «Якість води». «Відбирання проб», зокрема, частини 10 «Настанови щодо відбирання проб стічних вод» (ДСТУ ISO 5667-10:2005), частини 2 «Настанови щодо методів відбирання проб» (ДСТУ ISO 5667-2:2003), частини 3 «Настанови щодо зберігання та поводження с пробами (ДСТУ ISO 5667-3:2001) та призводить до впливу на відібрані проби стічних вод та унеможливлюють проведення якісного дослідження зазначених проб з метою встановлення концентрації забруднюючих речовин.

Крім того, 19.06.2017 набрала чинності прийнята 18 травня 2017 року нова редакція Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» новим абзацом 4, ч.1 ст.11 якого було встановлено, що затвердження правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення віднесено до повноваження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, інших державних органів у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення (надалі центральний орган).

Абз. 5 ст. 13 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» було віднесено до компетенції місцевих органів влади затвердження місцевих правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідних населених пунктів.

Статтею 13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» було визначено, що місцеві правила мають розроблятись на підставі та з урахуванням вимог правил приймання стічних вод та порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджених центральним органом, і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування.

У разі якщо відповідний орган місцевого самоврядування не прийняв рішення про затвердження місцевих правил, застосовуються правила приймання стічних вод затверджені центральним органом.

19.06.2017 втратили свою чинність, на підставі розпорядження Кабінету міністрів України від 10 березня 2017 року №166р «Про скасування деяких наказів міністерств та інших центральних органів виконавчої влади», затверджені Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 року N 37 Інструкція про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, позивач продовжував використовувати вказану Інструкцію мотивуючи це тим, що існуючий порядок встановлений також в місцевих «Правилах приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми», затвердженими рішенням виконкому Сумської міської ради 6 вересня 2011 року №539.

Таким чином, існуючий порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджений центральним органом, на який посилається позивач, було скасовано, а тому використання такого порядку є протиправними, оскільки відповідно до чинного на той час законодавства порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем ценралізованого водовідведення, віднесено до повноваження центрального органу виконавчої влади, а не місцевого.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що застосування позивачем порядку визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення до відібраних проб 30.06.2017, 19.07.2017, 28.08.2017, 19.10.2017, 29.11.2017 є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства і грунтуються на нормативно-правовому акті, який на той час вже було скасовано.

Крім того, 02.02.2018 набув чинності наказ Міністерства регіонального розвитку та житлово-комунального господарства України № 316 від 1 грудня 2017 року «Про затвердження Правил приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення та Порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення», яким було встановлено новий порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення (надалі Наказ № 316).

В період з 21 червня 2017 року по 14 січня 2019 року місцевими органами влади м. Суми не було розроблено та прийнято в установленому порядку місцеві правила приймання стічних вод. Нові місцеві «Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Суми» було затверджено лише 15 січня 2019 року Рішенням виконкому Сумської міської ради № 4.

Оскільки на час відібрання проб 21.03.2018 вже набув чинності Наказ № 316, а місцевих правил, які б були прийняті на підставі та з урахуванням вимог зазначеного Наказу № 316, як це вимагає ст.13-1 нової редакції Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», розроблено та прийнято уповноваженим органом місцевого самоврядування м. Сум ще не було, то відповідно до вимог абзацу 5 ст.13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» до відносин сторін пов`язаних з відбором проб 21.03.2018 застосовуються правила приймання стічних вод затверджені центральним органом.

В той же час, позивач застосував Правила № 316 виключно в частині визначення порядку нарахування плати за скид понадноративних забруднень та не застосував у частині норм гранично допустимих скидів, які встановлені у додатку 4 до Правил № 316. Так при розрахунку плати за понаднормативних забруднення стічних вод, які було виявлено в пробах 21 березня 2018 року, позивач для визначення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин використовує норми встановлені місцевими Правилами №539.

Гранично допустимі концентрації встановленні зазначеним додатком 4 перевищують концентрації забруднюючих речовин у пробах 21 березня 2018 року, які зафіксовані позивачем у протоколі дослідження якості стічних вод №4020 від 21 березня 2018 року. Такі дії позивача свідчить про те, що розрахунок плати за перевищення допустимих концентрації забруднюючих речовин у стічних водах за березень 2017 року є таким, що не відповідає вимогам діючого на той час законодавства.

Законом України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» зазначено, що місцеві правила повинні відповідати центральним.

В той же час, на момент спірних правовідносин правила, які приймаються центральним органом були відсутні, а місцеві правила були прийняті лише в 2019 році, оскільки лише в 2018 році були затверджені правила центральним органом виконавчої влади.

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом Сумської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Сумської області від 04.04.2019 у справі №920/133/19.

керуючись ст.ст. 252, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду Сумської області від 04.04.2019 у справі №920/133/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради - без задоволення.

2.Матеріали справи №920/133/19 повернути до місцевого господарського суду.

3.Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Ю.Б.Михальська

Т.І. Разіна