УХВАЛА

20 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 907/214/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Бенедисюка І.М., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Рарича Івана Васильовича

на рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2018,

постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019

та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.05.2019

у справі № 907/214/18

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз"

до фізичної особи-підприємця Рарича Івана Васильовича

про стягнення 105 324,87 грн. збитків,

ВСТАНОВИВ:

20.05.2019 (згідно з відміткою на поштовому конверті) фізична особа-підприємець Рарич Іван Васильович звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2018, постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 зі справи № 907/214/18, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення 105 324,87 грн. збитків відмовити. Крім того, скаржник у касаційній скарзі просить зупинити виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2018 залишене без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 зі справи № 907/214/18 до закінчення розгляду справи Верховним Судом.

Дослідивши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Рарича Івана Васильовича у справі № 907/214/18, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у справі № 907/214/18 є стягнення збитків у розмірі 105 324,87 грн., отже, ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ГПК України.

Крім цього, слід зауважити, що в контексті викладеного Суд вважає за необхідне зазначити, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

При цьому використання оціночних чинників, зокрема, таких понять, як: "суспільний інтерес", "значення для формування єдиної правозастосовчої практики", "малозначні справи", тощо не повинні викликати думку про наявність певних ризиків, адже виходячи з високого статусу Верховного Суду, у деяких випадках вирішення питання про можливість касаційного оскарження має відноситися до його дискреційних повноважень, оскільки розгляд скарг касаційним судом покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Рарича Івана Васильовича на рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2018, постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 зі справи № 907/214/18, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду підстав для розгляду клопотання скаржника про зупинення виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2018 у справі № 907/214/18 немає.

Керуючись частиною п`ятою статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Рарича Івана Васильовича на рішення господарського суду Закарпатської області від 29.11.2018, постанову Західного апеляційного господарського суду від 08.04.2019 та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 02.05.2019 зі справи № 907/214/18.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Бенедисюк

Суддя Т. Малашенкова