ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"25" червня 2019 р. Справа№ 910/13419/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

розглянувши матеріали апеляційної скарги б/н від 22.04.2019 (вх. №09.1-04.1/3800/19 від 20.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019

у справі №910/13419/18 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Національного банку України

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант"

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" про визнання недійсним договору №012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за Кредитним договором № 11/03-38 від 17.08.2007 та про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно договору № 012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 (повний текст складено 12.02.2019) позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір №012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором №11/03-38 від 17.08.2007. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи отримані згідно Акту приймання-передачі до Договору №012 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за кредитним договором №11/03-38 від 17.08.2007, а саме: оригінал кредитного договору №11/03-38 від 17.08.2007 з усіма додатковими договорами; договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів; усі інші документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (Управителем від Банку на підставі Договору про передавання в управління непроданих активів від 20.11.2013) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника; документи, що пов`язані із виконанням кредитного договору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", 07.03.2019 подав апеляційну скаргу б/н від 07.03.2019, просив рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13419/18 скасувати повністю та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2019 апеляційну скаргу б/н від 07.03.2019 (вх. №09.1-04.1/2139/19 від 18.03.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 залишено без руху, згідно ст. 260 ГПК України, у зв`язку з відсутністю належних доказів сплати судового збору у розмірі 5 286,00 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" апеляційну скаргу б/н від 07.03.2019 (вх. №09.1-04.1/2139/19 від 18.03.2019) на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13419/18 з доданими до неї матеріалами.

23.04.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" повторно звернулося з апеляційною скарго, просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13419/18 скасувати повністю та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову. Одночасно скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення.

26.04.2019 до Північного апеляційного господарського суду від позивача - Національного банку України, в порядку ст. 262 ГПК України, надійшли письмові заперечення проти відкриття апеляційного провадження у даній справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 апеляційну скаргу б/н від 22.04.2019 (вх. №09.1-04.1/3800/19 від 20.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13419/18 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 260 ГПК України у зв`язку з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду без поважних причин та відсутністю доказів сплати судового збору у розмірі 2 643,00 грн, за квитанцією б/н дата валютування 07.03.2019. При цьому, вказані заявником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 визнані судом неповажними, про що зазначено в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху. Запропоновано заявнику, в порядку ст. 260 ГПК України, вказати інші причини для поновлення строку на оскарження.

Для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків апелянту надано 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. Повідомлено Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", що у випадку неподання ним заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження протягом 10 (десяти) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху або якщо вказані у заяві підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст. 261 ГПК України.

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 направлено апелянту на адресу, вказану скаржником на апеляційній скарзі: 03164, м. Київ, вул. Г. Наумова, 1. Поштове відправлення №600 з копією ухвали повернулось за зворотною адресою з відміткою поштової установи «зачинено».

Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 направлено апелянту на юридичну адресу: 02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, корп. Б. 05.06.2019 апелянт отримав дану ухвалу, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення №597.

Відтак, 10-ти денний строк, встановлений судом для усунення недоліків припадає на 18.06.2019. З урахуванням п`яти днів для пересилання документів засобами поштового зв`язку зазначений строк сплив 24.06.2019.

Станом на 25.06.2019 від скаржника заяв чи клопотань про усунення вказаних в ухвалі недоліків не надійшло. Заяви про продовження строку на усунення недоліків не надходило. Відтак, заяви про усунення недоліків не надано та не вказано інших поважних підстав для поновлення пропущеного процесуального строку.

Частиною 4 статті 13 ГПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Статтею 119 ГПК України не передбачено конкретного переліку обставин, що відносяться до поважних і можуть бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

При цьому поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Питання про поважність причин пропуску процесуального строку в розумінні статті 86 Господарського процесуального кодексу України вирішується судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3, 4 ст. 260 ГПК України, якщо апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними, то судом виноситься ухвала про залишення апеляційної скарги без руху, при цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що статтею 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі "Мушта проти України", no. 8863/06, від 18.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями.

Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У справі "Пономарьов проти України", no. 3236/03, від 03.04.2008 Європейський суд з прав людини зазначив, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. п. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення у справі "Устименко проти України").

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення у справі "Устименко проти України").

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

Процесуальні права надані законом тим особам, які беруть участь у процесі для сприяння суду при розгляді справ, для сприяння їх правильному вирішенню, і кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним.

В клопотанні про поновлення пропущеного процесуального строку, доданого до апеляційної скарги, в якості підстави для поновлення пропущеного строку, скаржник посилається на неможливість усунення недоліків, допущених при попередньому зверненні з апеляційною скаргою через перебування єдиного працівника товариства (голови комісії з припинення ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М") на лікарняному, однак на підтвердження даних обставин ним не додано належних та допустимих доказів. Зазначив, що представник відповідача-1 (адвокат Сич О.Ю.) також не міг усунути недоліки встановлені судом в строк, оскільки документи щодо сплати судового збору за квитанцією б/н дата валютування 07.03.2019 на суму 2643 грн знаходились у голови комісії з припинення.

Наведені скаржником обставини визнані судом неповажними, з підстав викладених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху.

Колегія суддів звертає увагу, що апелянтом не наведено інших переконливих обставин та не надано на їх підтвердження відповідних доказів, які б підтверджували існування поважних обставин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження.

Північний апеляційний господарський суд, керуючись ст. 119, 256, 260 ГПК України, не знайшов підстав для визнання причин пропуску встановленого законом процесуального строку на апеляційне оскарження поважними.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на відсутність доказів, які б підтверджували поважність пропуску встановленого законом строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції визнає наведені скаржником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції неповажними та відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому ст.ст. 260, 261 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Керуючись ст.ст. 234, 260, п. 4 ч. 1 ст. 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою б/н від 22.04.2019 (вх. №09.1-04.1/3800/19 від 20.05.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13419/18.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2019 у справі №910/13419/18 разом з доданими до неї матеріалами.

3. Копію ухвали Північного апеляційного господарського суду надіслати учасникам апеляційного провадження.

4. Матеріали справи №910/13419/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська