ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.06.2019 Справа № 914/590/19
м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Матвіїва Р.І., за участю секретаря судового засідання Сала О.А., розглянув матеріали позовної заяви

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства Енергія-Новояворівськ, м. Новояворівськ, Львівська область,

до відповідача: Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району, м. Яворів, Яворівський район. Львівська область,

предмет позову: стягнення 921 188,14 грн.,

підстава позову: порушення умов договору про постачання електрично енергії №911 від 01.10.2009 року,

за участю представників:
позивача: Олійник Андріана Робертівна - адвокат на підставі ордеру серії ЛВ № 140778 від 02.04.2019 року,

відповідача: Заник Марія Юріївна - представник на підставі довіреності № 8 від 22.04.2019 року.

ПРОЦЕС

02.04.2019 року до Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Енергія-Новояворівськ» до Яворівської квартирно-експлуатаційної частини району про стягнення 921 188,14 грн.

Ухвалою суду від 05.04.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 19.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.06.2019 року.

Ухвала суду про відкриття провадження отримана позивачем 24.04.2019 року та 25.04.2019 року, що підтверджено повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відводів складу суду сторонами не заявлено.

20.05.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, 03.06.2019 року позивачем подано відповідь на відзив.

У судовому засіданні 05.06.2019 року за участю представників сторін закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.06.2019 року.

У судовому засіданні 12.06.2019 року представник позивача підтримав позовні вимоги, представник відповідача щодо позовних вимог заперечив.

У судовому засіданні 12.06.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

Спір між сторонами виник у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем, на переконання позивача, зобов`язань по договору про постачання електричної енергії. Позивач зазначає, що відповідачем допущена заборгованість за грудень 2018 року, загальна сума якої станом на 01 січня 2019 року становить 921 188,14 грн., з них 819 228,94 грн. - за електричну енергію, поставлену до об`єктів відповідача та 101 959,20 грн. за електричну енергію, що постачалася зокрема до гуртожитків.

Відповідач щодо позовних вимог заперечує та не визнає позовні вимоги так як вважає, що не виконання зобов`язання по оплаті наданих послуг виникло не з її вини, стверджує, що Яворівська КЕЧ (району) є неприбутковою державною установою в структурі Міністерства оборони України, фінансується виключно з Державного бюджету України, і виконання зобов`язань по оплаті за будь-які послуги чи товари здійснюється лише по факту надходження фінансування відповідного призначення.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ З МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

01.10.2009 року Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства Енергія-Новояворівськ (надалі по тексту рішення позивач, згідно з договором - постачальник) і Яворівська квартирно-експлуатаційна частина району (надалі по тексту рішення відповідач, згідно з договором - споживач) уклали договір про постачання електричної енергії №911, відповідно до якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Точка продажу електроенергії по договору визначається на межі балансової належності згідно з актами. Згідно з актами розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін балансова належність споживача визначена щодо наступних установок: РП-10 кВ «Старичі»; КЛ-0,4 кВ від РУ 0,4 кВ ЗТП2 до ВРП клубу військового містечка, КЛ-0,4 кВ від РУ 0,4 кВ ЗТП2 до ВРП овочесховища, лазні та підсобного господарства, КЛ-0,4 кВ від РУ 0,4 кВ ЗТП2 до ВРП санчастини військового містечка; КЛ-0,4 кВ від РУ 0,4 кВ КТП №34 до ВРП складу ГСМ військового містечка, КЛ-0,4 кВ від РУ 0,4 кВ КТП №34 до ВРП в/ч НОМЕР_1 та навчально-польової бази «Берізка»; РП-10 кВ «Старичі»; РП-10 Кв «ЛЗУ», крім другої секції; ЗТП-1; ЗТП-1, 160 ТМ; КЛ-10 кВ (Ф-1) від комірки №1 ПС 35/10 кВ СКТП-1600 Старичі; КЛ-0,4 кВ від РУ 0,4 кВ КТП№18 до ВРП котельні профілакторія "Майдан".

02.12.2013 року сторонами підписано додаткову угоду №1 про вилучення з переліку об`єктів споживача (додаток №1 «Обсяги постачання електричної енергії», додаток №4 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії»), об`єкт «Профілакторій і інші будівлі в с. Верещиця, «Майдан», який живиться з КТП 100кВ*А №18.

28.01.2015 року сторонами укладено додаткову угоду про доповнення договору про постачання електричної енергії додатками №№ 1, 3, 4, 5 на об`єкт «Пункт ВАІ в с. Старичі», та підписано акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін.

27.03.2015 року сторонами укладено додаткову угоду про внесення змін до договору шляхом доповнення договору про постачання електричної енергії додатком № 4 на об`єкти «Гуртожитки на території військових містечок: 21, 25, 26, 28, 32, 36, 38», та підписано акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін.

16.05.2018 року укладено додаткову угоду про внесення змін в додаток №2 «Порядок розрахунків», виклавши його в новій редакції. Зокрема, відповідно до такого порядку розрахунковим періодом вважається період з 01 числа поточного місяця до останнього числа поточного місяця (включно) та прирівнюється до календарного. Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначених за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених законодавством. Рахунки на оплату платежів, передбачених даним договором, виписуються постачальником електричної енергії та надаються споживачу. Тривалість періоду для оплати отриманих рахунків не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Договором сторони визначили, що він набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.10.2010 року. Договір уважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

У матеріалах справи відсутні докази повідомлення однією зі сторін про припинення дії договору, зокрема, на спірний період грудень 2018 року.

02.01.2019 року позивачем виставлено рахунки на оплату №124 на суму 819 228,94 грн. та №411 на суму 101 959,20 грн., які отримані відповідачем 02.01.2019 року, про що свідчать відмітки на примірниках рахунків.

Листом №103 від 25.02.2019 року позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість за отриману в грудні електроенергію на суму 921 188,14 грн. упродовж п`яти днів з моменту отримання повідомлення, у відповідь на що відповідач повідомив, що станом на 01.01.2019 року залишився кредит за попередній розрахунковий період в сумі 921 188,14 грн., проте у зв`язку зі змінами на ринку електричної енергії, з переходом функцій від ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» до ТОВ «Львівенергозбут», а також з закінченням терміну договору № 911 Яворівська КЕЧ (району) не має можливості здійснити оплату заборгованості за спожиту активну електричну енергію у грудні 2018 року.

Станом на 31.12.2018 року сторонами підписано акт звірки взаємних розрахунків за грудень 2018 року на суму 101 959,20 грн. та на суму 819 228,94 грн.

Дані факти матеріалами справи підтверджуються, документально не спростовувались.

ВИСНОВКИ СУДУ

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю з огляду на наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір про постачання електричної енергії №911 від 01.10.2009 року.

Згідно з ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу.

Частинами 6, 7 ст. 276 ГК України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як вбачається з рахунків на оплату від 02.01.2019 року та не заперечується відповідачем, останньому позивачем надано електроенергію в кількості 320 512 кВт та 113 288 кВт на загальну суму 921 188,14 грн.

Договором про постачання електричної енергії №911 сторонами погоджено порядок оплати вартості електричної енергії. Зокрема, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка, тривалість періоду для оплати отриманих рахунків не має перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

З наведеного вбачається, що підставою для здійснення оплати за електроенергію є отримання споживачем рахунків. Судом вище встановлено, що рахунки на оплату 101 959,20 грн. та 819 228,94 грн. отримані споживачем 02.01.2019 року, у зв`язку з чим, враховуючи правила перебігу строків, визначені ст. ст. 253, 254 ЦК України, оплату потрібно було здійснити до 08.01.2019 року включно. Докази виконання такого обов`язку у матеріалах справи немає. Більше того, відповідач не заперечує факту отримання електроенергії в грудні 2018 року, вартістю 921 188,14 грн., факту нездійснення оплати, що вбачається з підписаних актів звірки взаєморозрахунків і листа №409 від 01.03.2019 року, а також із підстав заперечення позовних вимог, зазначених у відзиві.

Суд звертає увагу, що у позовній заяві позивач стверджував про те, що відповідно до ст. 47 Закону України «Про ринок електричної енергії», який набрав чинності 11 червня 2017 року, оператору системи розподілу забороняється здійснювати діяльність з виробництва та/або передачі, та/або постачання електричної енергії, крім випадків, визначених частиною одинадцятою цієї статті, і як наслідок, суб`єкти господарювання, які одночасно провадять діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом (яким є ТОВ НВП «Енергія-Новояворівськ»), повинні були до 1 січня 2019 року з дня набрання чинності зазначеним законом забезпечити юридичне відокремлення діяльності оператора системи розподілу від інших видів діяльності вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання (обленерго), у тому числі шляхом створення електропостачальника (розділ XVII «Прикінцеві та перехідні положення» до Податкового кодексу України зі змінами, затвердженими Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» № 2628-УІІІ від 23.11.2018). Відповідно, між позивачем та відповідачем фактично припинились правовідносини щодо договору з 01.01.2019 року. Відповідач у листі від 01.03.2019 року та у відзиві на позовну заяву також стверджував про закінчення терміну дії договору №911 в грудні 2018 року. Однак, суд зазначає, що такі обставини (щодо припинення дії договору №911) не мають значення для вирішення спору по суті, не входять в предмет доказування позовних вимог про стягнення заборгованості за грудень 2018 року, тому не оцінюються судом та не покладаються в основу рішення.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи наведені вище обставини, з 09.01.2019 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання по оплаті електроенергії в сумі 921 188,14 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи досліджені та встановлені вище обставини справи, перевіривши доводи позивача, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача щодо отримання електроенергії у грудні 2018 року, загальною вартістю 921 188,14 грн., відсутність доказів здійснення оплати отриманої електроенергії, та спростувань відповідача позовних вимог, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Стосовно заперечень відповідача про відсутність кошторисних призначень на оплату наданих позивачем послуг, суд звертає увагу на висловлену Верховним Судом у постанові від 03.05.2018 року у справі №914/1556/17 позицію. Так, за змістом частини другої статті 617 ЦК України та рішення Європейського суду з прав людини від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність боржника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446). Згідно з приписами статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і, оскільки між сторонами виникли майнові відносини, які засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (частина перша статті 1 ЦК України), що регулюються актами цивільного законодавства України, то відсутність у відповідача необхідних коштів або взяття нею зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень не звільняє її від обов`язку виконати зобов`язання за Договором. Відповідно, наведені відповідачем заперечення позовних вимог не спростовують останніх, не виключають обов`язку виконання договірних зобов`язань по оплаті отриманої електроенергії.

Відповідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 129 Господарського сплачений судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, ч.9 ст.165, ст.ст. 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в :
1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Яворівської квартирно-експлатаційної частини району (код ЄДР 07930854, 81000, Львівська обл., Яворівський район, місто Яворів, вул. Львівська, будинок 19) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства Енергія-Новояворівськ (код ЄДР 32789941, 81053, Львівська обл., Яворівський район, місто Новояворівськ, вул. Богдана Пасічника, будинок 1) 921 188,14 грн. боргу і 13 817,82 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18.06.2019 року.

Суддя Матвіїв Р.І.