ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року Справа № 915/792/19

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.,

представника позивача: не з`явився;

представника відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства Светолюкс-Николаев

(54056, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81/24),

до відповідача: Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект (54018, м.Миколаїв, пр.Богоявленський, буд.42А),

про: стягнення заборгованості в розмірі 48239,89 грн, з яких: 48078,0 грн основного боргу, 125,38 грн пені, 10,45 грн - 3% річних, 26,06 грн збитків від інфляції, -

в с т а н о в и в:

02.04.2019 Приватне підприємство Светолюкс-Николаев звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №1/4-1 від 01.04.2019 (вх.№5310/19), в якій просить стягнути з Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект заборгованість у розмірі 48239,89 грн, з яких: 48078,0 грн основного боргу, що виник внаслідок неналежного виконання умов Договору поставки №2628 від 27.09.2017, 125,38 грн пені, 10,45 грн - 3% річних, 26,06 грн збитків від інфляції.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що в порушення приписів чинного законодавства та умов Договору поставки №2628 від 27.09.2017 відповідач не здійснив оплату за отриманий товар у сумі 48078,0 грн. У зв`язку з неналежним виконанням умов договору позивачем також нараховані пеня, 3% річних та збитки від інфляції.

Ухвалою суду від 08.04.2019 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі на 07.05.2019.

24.04.2019 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву №17/1-2892 від 22.04.2019 (вх.№6831/19), в якому він позовні вимоги не визнає повністю та просить врахувати майнові та немайнові інтереси відповідача, відсутність завданих збитків позивачу та іншим учасникам господарських відносин та зменшити розмір штрафних санкцій, передбачених позовними вимогами, до мінімальної суми.

26.04.2019 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву про стягнення заборгованості №25/04-1 від 25.04.2019 (вх.№7022/19), в якій він вважає, що позовні вимоги повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню, в свою чергу відзив на позовну заяву не спростовує, викладені позовні вимоги.

07.05.2019 суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 05.06.2019.

27.05.2019 від позивача на адресу суду надійшло клопотання б/н від 27.05.2019 (вх.№8703/19), в якому він просить суд розглянути справу по суті без участі його представника. Крім того, у даному клопотанні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та підтвердив погашення відповідачем основної заборгованості за Договором №2628 від 27.09.2017 у розмірі 48078,0 грн та просить стягнути залишок пред`явлених позовних вимог у розмірі 161,89 грн, з яких: 125,38 грн пеня, 10,45 грн 3% річних та 26,06 грн збитки від інфляції, які він підтримує та просить стягнути з відповідача у повному обсязі.

28.05.2019 від відповідача на адресу суду надійшла заява №17/1-3577 від 21.05.2019 (вх.№8891/19), в якій повідомив суд про те, що 12.04.2019 відповідачем було здійснено оплати у розмірі 36750,0 грн (платіжне доручення №2861 від 12.04.2019) за отриманий товар по видатковій накладній №13-С_003147 від 25.09.2018, а також оплата у розмірі 11328,0 грн (платіжне доручення №2860 від 12.04.2019) за отриманий товар по видатковій накладній №13-С_003152 від 25.09.2018. Таким чином відповідачем на рахунок позивача було сплачено 12.04.2019 основну заборгованість на загальну суму 48078,0 грн. У зв`язку з чим відповідач просить при прийнятті рішення врахувати факт оплати основної заборгованості в повному обсязі та в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Господарським судом також враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обов`язковою.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін.

У судовому засіданні 05.06.2019 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд встановив наступні обставини.

27.09.2017 між Державним підприємством Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект (покупець, відповідач у справі) та Приватним підприємством Светолюкс-Николаев (постачальник, позивач у справі) укладено Договір поставки №2628 (надалі Договір поставки), відповідно до п.1.1., якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, передбачених даним Договором, поставити покупцю електротехнічні товари, надалі-товар, зазначений в Специфікації №1 (Специфікаціях), що є Додатком №1 (Додатками) до цього Договору, а покупець зобов`язаний прийняти та оплатити поставлений товар в порядку та строки, передбачені даним Договором.

У відповідності до п.3.2. Договору поставки постачальник зобов`язується поставити товар на умовах поставки СРТ, пр.Жовтневий, 42А, м.Миколаїв, Україна ДП НВКГ Зоря-Машпроект, відповідно до Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів INCOTERMS у редакції 2010 року.

Згідно п.3.4. Договору поставки строк поставки товару зазначається у Специфікації №1 (Специфікаціях).

Відповідно до п.5.1. Договору поставки оплата покупцем товару здійснюється за відповідним рахунком постачальника в національній валюті України, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у даному Договорі (якщо постачальник не повідомить покупцеві реквізитів іншого рахунка).

У відповідності п.5.2. Договору поставки оплата по даному Договору здійснюється наступним чином: оплата за поставлений товар в розмірі 100% здійснюється покупцем не пізніше 30 банківських днів від дати поставки товару на склад покупця і здійснення постачальником реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Пунктом 5.3. Договору поставки сторонами визначено, що датою оплати товару вважається дата списання коштів з поточного рахунку покупця.

Даний Договір набирає чинності з дати його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2018. Закінчення строку дії даного Договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення зобов`язань (у тому числі гарантійних) за даним Договором (п.10.1.).

Згідно Специфікації №2 від 21.03.2018 до Договору поставки позивач зобов`язався поставити відповідачу товар - Провід ТРП 2х0,4 у кількості 1000 м на загальну суму 2520,0 грн (з ПДВ), який отриманий останнім, що підтверджується видатковою накладною №13-С_001409 від 21.05.2018. В свою чергу відповідачем було здійснено оплату за поставлений йому товар у сумі 2520,0 грн, що підтверджується банківською випискою від 03.07.2018 (а.с.30).

В подальшому на підставі Договору поставки №2628 від 27.09.2017 позивачем було поставлено відповідачу товар - Кабель ТППэп 10х2х0,40 у кількості 800 м на загальну суму 11328,00 (з ПДВ) та Кабель ТППэп 50х2х0,4 у кількості 700 м на загальну суму 36750,0 грн (з ПДВ), згідно Специфікації №3 від 25.07.2018 на загальну суму 48078,0 грн, що підтверджується видатковою накладною №13-С_003152 від 25.09.2018 на суму 11328,0 грн та видатковою накладною №13-С_003147 від 25.09.2018 на суму 36750,0 грн.

Весь товар, що підлягав передачі покупцеві, був фактично отриманий від імені відповідача уповноваженою на те особою інженером з обліку договорів та розрахунків із споживачами ОСОБА_1 відповідно до довіреностей на отримання цінностей: №464240/1905 від 21.09.2018 та №464241/1905 від 21.09.2018 (а.с.28, 29).

Факт отримання товару на вище зазначену суму відповідачем не заперечується.

Претензій щодо якості поставлених товарів на адресу позивача від відповідача не надходило.

Відповідач, у визначений Договором поставки та Специфікацією №3, оплату поставленого йому позивачем товару не здійснив.

20.11.2018 позивачем було направлено відповідачу претензію №20/11-01 від 20.11.2018 про неналежне виконання умов договорів та стягнення неустойки (а.с.32-41). В матеріалах справи містяться докази направлення вказаної претензії та отримання її відповідачем (а.с.31). Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Оскільки відповідач оплату поставленого йому товару не здійснив, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, яка станом на день подання позову до суду становила 48078,0 грн.

Згідно приписів ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено господарським судом, відповідачем неналежним чином виконувались зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, внаслідок чого у відповідача, станом на дату подання позову, існував борг в розмірі 48078,0 грн, який сплачений ним після звернення позивача до суду з даним позовом, що підтверджується платіжним дорученням №2860 від 12.04.2019 на суму 11328,0 грн та платіжним дорученням №2861 від 12.04.2019 на суму 36750,0 грн.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині стягнення 48078,0 грн у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Частиною 1 ст.230 ГК України, встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Пунктом 3) ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України).

Пунктом 7.2. Договору поставки у випадку порушення більш ніж на 30 календарних днів строку оплати за отриманий товар, покупець сплачує постачальникові пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення оплати, від суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати.

На підставі п.7.2. Договору поставки позивач просить стягнути з відповідача пеню за період з 10.12.2018 по 01.04.2019 у сумі 125,38 грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних за період з 10.12.2018 по 01.04.2019 у сумі 10,45 грн та збитки від інфляції за період з січня по березень 2019 року у сумі 26,06 грн.

Розрахунок нарахування пені, 3% річних та збитків від інфляції перевірено судом за допомогою Юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство та встановлено пеня за період з 10.12.2018 по 01.04.2019 складає 5358,39 грн, 3% річних за період 10.12.2018 по 01.04.2019 складають 446,53 грн та збитки від інфляції за період з січня по березень 2019 року складають 1162,79 грн.

Оскільки, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 125,38 грн, 3% річних в сумі 10,45 грн та збитки від інфляції в сумі 26,06 грн, суд, враховуючи принцип диспозитивності, не може вийти за межі позовних вимог, тому стягненню з відповідача підлягає пеня в сумі 125,38 грн, 3% річних в сумі 10,45 грн та збитки від інфляції в сумі 26,06 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Розглянувши клопотання відповідача щодо зменшення розміру штрафних санкцій, враховуючи те, що відповідно до ст.233 ГК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати розмір санкцій у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд вважає, що клопотання відповідача задоволенню не підлягає, оскільки нарахування пені передбачено умовами договору, а її розмір не можна вважати надмірним.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позову було сплачено до Державного бюджету України судовий збір у сумі 1921,0 грн. Розмір позовних вимог при поданні позову складав 48239,89 грн. Під час розгляду справи відповідач сплатив основний борг у сумі 48078,0 грн, у зв`язку з чим судом в цій частині стягнення провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У відповідності до п.5) ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011 у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях, сплачена сума судового збору у даному випадку 1914,47 грн (1921,0 грн - 6,53 грн) може бути повернута ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Відповідно до приписів ст.129 ГПК України, сплачений позивачем судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір, розрахований пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 6,53 грн (1921,0 грн х 0,34%).

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, 210, 220, п.2) ч.1 ст.231, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. В частині стягнення 48078,0 грн основного боргу провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

3. Стягнути з Державного підприємства Науково-виробничий комплекс газотурбобудування Зоря-Машпроект (54018, м.Миколаїв, пр.Богоявленський, буд.42А, ) на користь Приватного підприємства Светолюкс-Николаев (54056, м.Миколаїв, вул.Космонавтів, буд.81/24, ) 125,38 грн пені, 10,45 грн - 3% річних, 26,06 грн збитків від інфляції та 6,53 грн судового збору.

Рішення суду, у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ч.1 ст.254 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.1 Розділу XI Перехідні положення ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне судове рішення складено 18.06.2019 року.

Суддя М.В. Мавродієва