ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 року м.Дніпро Справа № 908/40/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антоніка С.Г.(доповідач),

суддів Березкіної О.В., Іванова О.Г.,

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" на рішення господарського суду Запорізької області від 12.03.2019р. у справі № 908/40/19 (суддя Проскуряков К.В., повний текст складено 15.03.2019р.)

за позовом: Акціонерного товариства "Українська залізниця" , м. Київ в особі Виробничого підрозділу "Знам'янська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Одеська залізниця" ПАТ "Українська залізниця", Кіровоградська область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ", м. Запоріжжя

про стягнення 44 600,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Виробничого підрозділу Знам?янська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Одеська залізниця ПАТ «Українська залізниця» до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» про стягнення 44 600,00 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.03.2019 позов задоволено в повному обсязі.

Вказане рішення обгрунтовано доведеністю матеріалами справи неправильного зазначення відповідачем маси вантажу у залізничній накладній №45990264, на підставі чого позивачем обгрунтовано нараховано штраф в розмірі 44600,00грн.

Не погодившись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:

- комерційний акт №410006/276/9 від 14.11.2018р. є неналежним і недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням вимог складання актів, а саме: матеріали справи не містять належних та допустимих доказів наявності у заступника начальника станції Знам`янка Самойленко В.О., повноважень на підписання комерційного акту;

- у комерційному акті відсутня інформація хто саме здійснював перевірку або був присутнім на зважуванні вагону на ст. Гуменці, також позивачем не надано доказів наявності повноважень на підписання акту у працівників станції Гуменці;

- господарським судом безпідставно відмовлено в задоволенні клопотання про витребування доказів у позивача, які б підтверджували наявність на ст. Гуменці особи, яка б займала посаду начальника вантажного району на час видачі спірних вагонів;

- господарський суд дійшов помилкового висновку про підписання комерційного акту на ст.Гуменці представником вантажоодержувача - комерційний акт не містить підпису вантажоодержувача в розділі «Є»;

- матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачем на ст. Знам`янка здійснено зважування на вагонних вагах, які можливо ідентифікувати як ті, що пройшли повірку та огляд-перевірку у повній відповідності до вимог Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України;

- надана суду позивачем копія залізничної накладної №45990264 не є візуальною формою подання електронного перевізного документу та одночасно не є паперовою копією провізного документу, оскільки не містить особистих підписів осіб, які брали участь у його складанні;

- суд дійшов необгрунтованого висновку про неможливість зменшити розмір штрафу в силу того, що можливість зменшення штрафу не передбачено Статутом залізниці України.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Ухвалою колегії суддів Центрального апеляційного господарського суду від 15.04.2019 року ухвалено відкрити апеляційне провадження у справі №908/40/19 та розглянути апеляційну скаргу в судовому засіданні.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, що стосуються фактів, викладених в апеляційній скарзі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 11.11.2018р. зі станції відправлення Запоріжжя-Ліве, Придніпровської залізниці, ПАТ Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» здійснено відправлення вагону № 53548319 з вантажем шлаки гранульовані до станції призначення Гуменці Південно-Західної залізниці.

Одержувачем за даним відправленням є ПАТ «Подільський цемент».

Як вбачається з даних накладної №45990264 від 11.11.2018р., вантажовідправником ПАТ Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» вказана маса вантажу 69 200 кг, тара 24 300 кг, код вантажу 271008, номенклатура вантажу «насипом шлаки гранульовані, вантаж у вологому стані». У графі 26 накладної зазначено спосіб визначення маси: на вагонних вагах (150 т). Заводський № 47 відправника.

Вантаж завантажено у вагон № 53548319 вантажовідправником (графа 28 накладної), без оголошення вартості (графа 27 накладної).

13.11.2018 на проміжній (транзитній) станції Знам?янка Одеської залізниці, у присутності осіб: оператора ОСОБА_11, пр. п ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 складено акт загальної форми № 87840, в якому зазначено, що поїзд № 2241 прибув до станції 13.11.2018р. Станція відправлення (460005) Запоріжжя-Ліве Придніпровської зал., станція призначення (333007) Гуменці, П-Зах. зал. Накладна № 45990264 від 11.11.2018р. Вагон № 53548319, найменування вантажу (код за УТСНВ - 271008) шлаки гранульовані.

Підставою для складення акту послугувала невідповідність маси вантажу, вказаної в перевізних документах (ТГНЛ), показанням ваг, недостача вантажу.

Фактично вантаж занурений нижче бортів 700 мм. Втрат, розкрадань вантажу немає. Об?єм кузову на вагоні відсутній. Вагон відчеплений на перевірку.

14.11.2018р., на підставі вищевказаного акту загальної форми № 87840, здійснено контрольне комісійне зважування вагону № 53548319, про що складено комерційний акт № 410006/276/9.

Згідно даних комерційного акту вагон № 53548319 за накладною №45990264 від 11.11.2018р., станція відправлення: Запоріжжя-Ліве, станція призначення: Гуменці, П-Зах, відправник ПАТ «Запоріжсталь», одержувач: ПАТ «Подільський цемент». У розділі «А» комерційного акту «Відомості про вагон, пломби (ЗПП) та відмітки в накладній» вказано: вагон № 53548319 вантажопідйомністю 6905 т., який прибув 13.11.2018р. з поїздом № 2241 у супроводі: без охорони, за пломбами (ЗПП) у кількості: без пломб (ЗПП), вагон у технічному стані виявився: справним.

У комерційному акті від 14.11.2018р. № 410006/276/9 (розділ 1 «Опис пошкодження») зазначено, що згідно акту загальної форми станції Знам?янка №87840 від 13.11.2018р., вагон відчеплений на ваги та перевірку. В документі зазначено навантаження насипом, розмір навантаження відповідно до висоти бортів не зазначено, у вологому стані, вага: тара 24 300 кг, нетто 69 200 кг. При перевірці виявлено у вагоні навантаження насипом нижче бортів 700 мм.

У розділі «Д» комерційного акту від 14.11.2018р. № 410006/276/9 (опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку) зазначено, що вагон з глухими торцевими стінками, люки щільно закриті. Об?єм кузова на вагоні 88 м. куб. Слідів втрати та крадіжки немає.

При зважуванні вагону з розчіпкою 14.11.2018р. на тензометричних статичних вагонних вагах СВ-150000В2 ст. Знам?янка Од. (держповірка ваг 05.09.2018р.) одержувачем ОСОБА_4 . в присутності працівника станції ОСОБА_17 , заст. нач. станції ОСОБА_6 , нач. станції ОСОБА_7 виявилось брутто 88 100 кг, тара з документа 24 300 кг, нетто 58 800 кг, що складає різницю ваги проти документу в бік зменшення на 10 400 кг. По штатному розгляду зав. вантажним двором відсутній.

14.11.2018р. Знам??янською Одеською залізницею складено протокол зважування партії завантажених вагонів, під п/н 10 якого зазначено: номер вагону 53548319, вантажопідйомність 69,500 кг, тара з бруса 24 300 кг, брутто 83 100 кг, нетто 58 800 кг, відхилення нетто 10 700 кг, вага по візках 1 42 250 кг, вага по візках 2 40 850 кг., зміщення поздовжнє 72 мм, зміщення поперечне 45 мм, зважування навантаженого вагону 14.11.2018р. о 15 год. 47 хв.

Позивачем до матеріалів справи надано технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (звіт) вагонних ваг, тип тензометр, заводський № , станції Знам?янка Одеської залізниці, підприємство-власник: Знам ?янська дирекція залізничних перевезень.

Відповідно до п. 1 технічного паспорту, вид ЗВВТ тензометричні, модифікація ЗВВТ СВ-150000В/2. Згідно з п. 7, границі зважування ЗВВТ, т.: найменша 1 т, найбільша 150 т; для вагонних ваг найбільше навантаження 100 т.

Згідно з витягом про повірку, державну метрологічну атестацію, огляд-перевірки вищевказаних ваг, 30.03.2018р. здійснено перевірку ваг, тип тензометр, заводський № .

15.09.2018р. вагам встановлена границя зважування 150 т, зав. № проведено профілактично-технічне обслуговування. Ваги перевірені робочими гирями.

05.09.2018р. ваги придатні для зважування вагонів, що перевозяться залізничним транспортом.

Відповідно до розділу «Є» комерційного акту від 14.11.2018р. № 410006/276/9 (відмітка станції призначення про стан вантажу, який прибув з актом попутної станції), підписаного комісією у складі: начальник станції ОСОБА_9 , начальник вантажного району ОСОБА_18 та працівник станції ОСОБА_10 , під час перевірки різниці проти цього акту не виявлено.

Позивач на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, у зв`язку із неправильним зазначенням відповідачем маси вантажу у залізничній накладній № 45990264, вагон № 53548319, нарахував відповідачу штраф у розмірі 44 600,00 грн., з розрахунку: провізна плата за накладною № 45990264 за вагон № 53548319, за всю відстань перевезення 8 920,00 грн. * 5, штраф = 44 600,00 грн.

Відповідачем штраф сплачено не було, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, судова колегія враховує наступні положення діючого законодавства України.

Відповідно ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ч. 3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до п.п. 8 п. 6 розділу 1 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. №457, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

При цьому, Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту). На підставі Статуту Міністерством транспорту затверджені Правила перевезення вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме пунктом 1.1. "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 року №138) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 року за №765/19503, а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме: пункту 2.1. та пункту 24 додатку 3, до цих Правил, графа "Маса вантажу, визначена відправником" заповнюється відправником. Відправник повинен вказати точну масу вантажу.

Згідно з пунктом 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №862/5083) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

За змістом ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно п.п.1, 2 Правил складання актів, при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 N 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за N 165/3458). Комерційні акти складаються для засвідчення,зокрема, таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах.

Пунктом 10 Правил передбачено що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Згідно п.12 Правил, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Факт неправильного зазначення відповідачем в залізничній накладній №45990264 відомостей про масу вантажу в вагоні №53548319 підтверджується комерційним актом №410006/276/9 від 14.11.2018 року: вказана маса вантажу 69200кг, фактично виявилося 58800кг, що на 10400 кг менше маси, зазначеної в документі.

Комерційний акт підписано начальником станції ОСОБА_7, заст.нач. станції ОСОБА_6, працівником станції ОСОБА_17 та представником одержувача ОСОБА_4. При цьому в розділі «Д» акту зазначено, що завідувач вантажним двором відсутній. А згідно посадової інструкції заступника начальника станції ОСОБА_6 (п.2.7) на нього покладено виконання обов?язків начальника вантажного району.

Крім того, на станції призначення при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції не було виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, про що зроблено відповідний напис в розділі «Є» акту та підписано повноважними особами.

Отже комерційний акт, підписаний повноважними особами і є належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом невідповідності маси вантажу.

Враховуючи викладене, суд першої інстанцій дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу відповідно до ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України в сумі 44600,00 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що комерційний акт №410006/276/9 від 14.11.2018р. є неналежним і недопустимим доказом, оскільки складений з порушенням вимог складання актів спростовується вищенаведеним.

Що стосується посилань скаржника на те, що надана суду позивачем копія залізничної накладної №45990264 не є візуальною формою подання електронного перевізного документу та одночасно не є паперовою копією провізного документу, оскільки не містить особистих підписів осіб, які брали участь у його складанні, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем.

Відповідно до п. 1.2. правил оформлення перевізних документів, накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесенні належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем.

Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею.

Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому викладі роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. Технічні характеристики паперу, призначеного для оформлення накладної, повинні забезпечувати придатність для роздруківки на принтері, а також якісне проставлення відміток залізниці на всьому шляху перевезення. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді.

Накладна в електронному вигляді складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства.

Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесенні змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею та одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

До накладної можуть додаватися додаткові супровідні документи та документи дозвільного характеру на відправлення вантажу контролюючих органів, необхідність одержання яких передбачена законами України. У разі оформлення перевізного документа в електронному вигляді (з накладенням електронного цифрового підпису) супровідні документи додаються в електронному вигляді (виготовлені за допомогою сканера, тощо). При цьому оригінали супровідних документів в паперовому вигляді направляються відправником безпосередньо одержувачу.

Отже, як правомірно встановлено господарським судом, Правилами передбачено поряд із електронною формою накладної використовувати її паперову форму.

Також не приймаються до уваги посилання скаржника на те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачем на ст. Знам`янка здійснено зважування на вагонних вагах, які не можливо ідентифікувати як ті, що пройшли повірку та огляд-перевірку у повній відповідності до вимог Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, з огляду на наступне.

Згідно даних технічного паспорта, що міститься в матеріалах справи, повірка вагонних ваг на станції Знам`янка Одеської області була проведена 05.09.2018р., а профілактично-технічне обслуговування, яке включало й огляд-перевірку, здійснено 05.09.2018р., про що містяться відповідні відмітки у технічному паспорті на ваги.

Таким чином ваги, на яких відбулось зважування вагону № 53548319 на станції Знам`янка Одеської області своєчасно пройшли державну повірку.

В комерційному акті від 14.11.2018 вказано, що «зважування вагону відбулось 14.11.2018 на тензометричних статичних вагонних вагах СВ150000В2 ст. Знамянка», тобто акт містить необхідні ідентифікуючі дані ваг.

Вказані обставини було досліджено господарським судом під час вирішення даного спору та про це зазначено в оскаржуваному рішенні.

Що стосується посилань скаржника в апеляційній скарзі на необгрунтовану відмову судом першої інстанції в задоволенні клопотання про зменшення розміру нарахованого позивачем штрафу до розміру однієї провізної плати в сумі 8920,00грн., колегія суддів вважає, що така відмова здійснена господарським судом правомірно, з огляду на наступне.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, тому він, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав, за яких можливе її зменшення.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку.

Отже, вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до пункту 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній, а залізниці надане право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Зазначена норма встановлює чіткі вимоги до відправника щодо оформлення вантажу та покликана забезпечити дисциплінованість учасників господарських відносин та визначає критерії обґрунтованості в подальшому будь-яких претензій залізниці до учасників господарських відносин (відправника та одержувача).

Вказана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, висловленій в постанові від 05.02.2019 у справі № 914/2339/17.

Саме лише посилання відповідача при зверненні з клопотанням про зменшення розміру штрафу на відсутність негативних наслідків для залізниці, не є тією достатньою обставиною, що надає право суду на зменшення розміру неустойки, без дослідження всіх доказів для зменшення неустойки у сукупності.

В даному випадку штрафна санкція не є договірною, а випливає зі зазначених положень Статуту залізниць України.

Таким чином, мова йде не про порушення зобов`язання з боку відповідача, а про порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками залізниці, а тому підстави для зменшення розміру штрафу відсутні.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, скаржник не надав.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення слід залишити без змін.

Витрати за подання апеляційної скарги покладаються відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 123, 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ" залишити без задоволення.

Рішення рішення господарського суду Запорізької області від 12.03.2019р. у справі № 908/40/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ч.3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 19.06.2019р.

Головуючий суддя С.Г. Антонік

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г.Іванов