СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2019 р. Справа № 922/3636/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді при секретарі судового засідання: за участю представників сторін: від позивача від відповідача розглянувши апеляційну скаргу Мартюхіна Н.О. Плахов О.В., Шутенко І.А. Єлфімовій Ю.О. Коваленко С.В. довіреність 14-199 від 17.05.19 Рибак Я.В. ордер серія ХВ №000175 від 17.08.18 Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (вх. №1190 Х/2)
на рішення господарського суду Харківської області
від13.03.2019 (повний текст від 18.03.2019)
у справі№ 922/3636/18 (суддя Жельне С.Ч.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до відповідача проКомунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків стягнення коштів 56605291,02 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення заборгованості за поставлений природний газ по договору №1187/1718-БО-32 від 21.09.2017 у розмірі 56 605 291,02 грн., з яких: основний борг 43 649 489,38 грн, пеня у розмірі 8 114 611,96 грн., 3% річних у розмірі 1 588 673,17 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 252 516,51 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.03.2019р. по справі №922/3636/18:

- позов задоволено частково;

- стягнуто з Комунального підприємства Харківські теплові мережі (61037, м.Харків, вул.Мефодіївська, буд.11, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, код 20077720) основний борг в сумі 26 005 832 грн. 03 коп., пеню в сумі 568 022 грн. 84 коп., 3% річних в розмірі 1 588 673 грн. 17 коп., інфляційні втрати в розмірі 3 252 516 грн.51 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 342 258 грн. 79 коп.;

- в решті позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2019р. по справі №922/3636/18 в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення неустойки у сумі 7 546 589, 12 грн. та прийняти в зазначеній частині рішення про задоволення позовних вимог.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині є незаконним, прийнятим із порушенням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, зважаючи на наступне:

- при зменшенні розміру пені суд мав врахувати майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, які беруть участь у зобов`язанні. Суд не мав права застосовувати до спірних правовідносин статтю 233 ГК України, не з`ясувавши всіх обставин, з`ясування яких передбачено вказаною нормою;

- з матеріалів справи та самого рішення незрозуміло, які саме інтереси сторін було враховано, і яким чином інтереси сторін вплинули на рішення суду в частині зменшення розміру неустойки. Зазначає, що під час розгляду справи не було враховано інтереси позивача;

- вважає, що нараховані штрафні санкції не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобов`язанням за договором купівлі-продажу природного газу.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2019 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий суддя, судді Геза Т.Д., Шутенко І.А.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2019 у зв`язку із перебуванням судді Гези Т.Д. у відпустці сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: Мартюхіна Н.О. - головуючий суддя, судді Плахов О.В., Шутенко І.А.

Позивач у судовому засіданні 24.06.2019р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач у судовому засіданні 24.06.2019р. та відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення, вважає рішення місцевого господарського суду законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 21.09.2017р. між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (постачальник) та Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (споживач) було укладено договір №1187/1718-БО-32 постачання природного газу (надалі - Договір), на виконання умов якого, постачальником було передано у власність відповідача природний газ на загальну суму 394 330 865,25 грн., на підтвердження чого позивачем надано копії актів приймання-передачі (а.с. 31-35).

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки природного газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 8.2. договору встановлено, що у разі прострочення споживачем оплати згідно п.6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 16,4% річних, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Однак, в порушення умов укладеного Договору, відповідач оплату за переданий газ здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, у зв`язку із чим Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовною заявою до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" про стягнення 56 605 291,02 грн., з яких: основний борг 43 649 489,38 грн, пеня у розмірі 8 114 611,96 грн., 3% річних у розмірі 1 588 673,17 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 252 516,51 грн.

Як вже зазначалось вище, рішенням господарського суду Харківської області від 13.03.2019р. по справі №922/3636/18 стягнуто з Комунального підприємства Харківські теплові мережі на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" основний борг в сумі 26 005 832 грн. 03 коп., пеню в сумі 568 022 грн. 84 коп., 3% річних в розмірі 1 588 673 грн. 17 коп., інфляційні втрати в розмірі 3 252 516 грн. 51 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 342 258 грн. 79 коп. В решті позову відмовлено.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд задовольнив клопотання Комунального підприємства Харківські теплові мережі про зменшення розміру пені на 93% та, як наслідок, відмовив в стягненні пені в сумі 7 546 589, 12 грн.

Колегія суддів зазначає, що рішення суду першої інстанції оскаржуються лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені в сумі 7 546 589, 12 грн., у зв`язку із чим вказане рішення в силу вимог ч. 1 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України переглядається виключно в оскаржуваній частині.

При перегляді рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2019р. по справі №922/3636/18 судова колегія апеляційного господарського суду виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За положенням частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз вищевказаних положень законодавства дає підстави для висновку про те, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки господарський суд повинен надати оцінку поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і заперечення інших учасників щодо такого зменшення. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки порівняно з розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків та ін. При цьому обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Встановивши відповідні обставини, суд вирішує стосовно можливості зменшення розміру заявленої до стягнення пені, що є правом суду, яке реалізується ним на власний розсуд (відповідний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 04.05.2018 у справі № 917/1068/17, від 22.01.2019 у справі № 908/868/18, від 13.05.2019 у справі №904/4071/18, від 18.06.2019 у справі №914/891/16).

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлення конкретного розміру зменшення за умов наявності підстав для його застосування, є дискреційним повноваженням суду, який застосовує таке зменшення діюче законодавство не містить норми, яка б визначала конкретну формулу для визначення розміру відсотку зменшення, що зумовлює використання апеляційним судом загальних принципів, визначених, зокрема, в ст.2 Господарського процесуального кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що в обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені на 93%, Комунальне підприємство Харківські теплові мережі зазначило, що зобов`язання за договором були виконані відповідачем фактично на 93%. Фінансування КП "Харківські теплові мережі" здійснюється за рахунок платежів від надання послуг населенню та підприємствам, установам і організаціям. Тривалий час підприємство знаходиться у тяжкому фінансовому становищі, викликаному зокрема відсутністю оплати різних категорій споживачів за спожиту теплову енергію, невідповідність тарифів за теплову енергію для населення фактичним витратам на її виробництво.

Відповідач також зазначив, що з огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб`єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, відповідач не мав можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за поставлений позивачем природний газ.

Місцевий господарський суд задовольняючи клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій на 93%, дійшов такого висновку оцінивши фінансовий стан відповідача, причини неналежного виконання умов укладеного сторонами Договору в частині своєчасної оплати за поставлений природний газ, ступінь загального виконання зобов`язання та особливості бюджетного фінансування, беручи також до уваги необхідність стимулювання неухильного виконання зобов`язань.

Проте, судова колегія апеляційного господарського суду не може в повному обсязі погодитись із вищевказаним висновком суду, зважаючи на наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що КП Харківські теплові мережі є виконавцем послуг з централізованого теплопостачання та підігріву гарячої води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова та його основним видом діяльності є виробництво, транспортування, розподіл та реалізація теплової енергії усім групам споживачів за тарифами, що регулюються відповідно до чинного законодавства.

Як вбачається з наданих відповідачем доказів, в 2017 році 86,3 % від загального обсягу виробленої теплової енергії споживається населенням.

Комунальне підприємство Харківські теплові мережі в силу вимог діючого законодавства не уповноважене чинним законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають витратам за надання послуг.

Обсяг заборгованості перед КП Харківські теплові мережі за спожиту теплову енергію становить 3,0 млрд грн, з яких 2,5 млрд грн заборгованість населення, що підтверджується довідкою від 16.01.2019.

З балансу (звіту про фінансовий стан) на 30.09.2019 вбачається, що сума збитків КП Харківські теплові мережі становить 4,285 млрд. грн, що свідчить про скрутний фінансовий стан відповідача.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що підприємство відповідача знаходиться у скрутному фінансовому становищі.

До того ж, згідно п.1.2. договору, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами / організаціями. Тобто, відповідач як виконавець послуг з теплопостачання та підігріву гарячої води в м. Харкові здійснює постачання теплової енергії захищеним категоріям бюджетних організацій (заклади охорони здоров`я, соціальної політики, культури освіти, науки, молоді та спорту, тощо), які мають важливе соціальне значення та в силу особливості своєї діяльності не допускають відключення від теплопостачання, в разі існування відповідної заборгованості.

Крім того, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що ані предмет, ані підстави позову не містять жодного обґрунтування наявності та розміру збитків у ПАТ НАК Нафтогаз України через прострочення виконання грошових зобов`язань відповідачем.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що в сукупності із об`єктивними обставинами, складної ситуації у державі та її економічного становища, обставини, на які посилається відповідач у своєму клопотанні про зменшення розміру штрафних санкцій, свідчать про їх винятковість, а отже наявність підстав для часткового задоволення такого клопотання.

В той же час, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що місцевий господарський суд зменшуючи розмір пені на 93% врахував інтереси Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", не надавши належної уваги інтересам ПАТ НАК Нафтогаз України.

Так, як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" укладаючи із Публічним акціонерним товариством НАК Нафтогаз України договір на постачання природного газу, повинно було усвідомлювати, що несвоєчасність розрахунків за отриманий природний газ зумовлює обов`язок сплатити нараховані кредитором штрафні санкції, що прямо передбачено пунктом 8.2. договору.

Крім того, судова колегія апеляційного господарського суду зазначає, що Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" хоча і виконало зобов`язання із оплати вартості отриманого газу на 93%, проте його виконання здійснювалось несвоєчасно, а несвоєчасність платежів відповідача мають системний, а не поодинокий характер.

В той же час, незважаючи на той факт, що виконання Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" основного зобов`язання здійснювалось несвоєчасно, боржник виконав його майже в повному обсязі (93%), що дає підстави для висновку, що неустойка значною мірою втратила своє призначення як вид забезпечення зобов`язання через майже його повне виконання.

Аналогічна позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 згідно якої наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

З огляду на вищевикладене, зважаючи на факт виконання Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" основного зобов`язання щодо сплати вартості отриманого природного газу на 93%, скрутний фінансовий стан відповідача, специфіку його господарської діяльності, відсутністю збитків кредитора, а також необхідністю врахування інтересів ПАТ НАК Нафтогаз України, як об`єкта, що має стратегічне значення для економіки держави, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що зменшення заявленої до стягнення пені на 50% забезпечить дотримання справедливого балансу інтересів обох сторін.

Отже, розмір пені, який підлягає стягненню з Комунального підприємства Харківські теплові мережі на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" становить 4 057 305, 98 грн. (8 114 611,96 грн. - 50% = 4 057 305, 98 грн.).

За таких обставин, судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", у зв`язку із чим рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2019 по справі №922/3636/18 підлягає зміні в частині стягнення пені шляхом зменшення її розміру на 50%, внаслідок чого з відповідача на користь Позивача підлягає стягненню пеня в сумі 4 057 305, 98 грн.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2019 по справі №922/3636/18 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2019 по справі №922/3636/18 змінити в частині стягнення пені.

Абзац 2 резолютивної частини рішення господарського суду Харківської області від 13.03.2019 по справі №922/3636/18 викласти в наступній редакції:

Стягнути з Комунального підприємства Харківські теплові мережі (61037, м.Харків, вул. Мефодіївська, буд.11, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) основний борг в сумі 26 005 832 грн. 03 коп., пеню в сумі 4 057 305 грн. 98 коп., 3% річних в розмірі 1 588 673 грн. 17 коп., інфляційні втрати в розмірі 3 252 516 грн.51 коп., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 380 273 грн. 62 коп.

Стягнути з Комунального підприємства Харківські теплові мережі (61037, м.Харків, вул.Мефодіївська, буд.11, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 78 508 грн. 87 коп.

Господарському суду Харківської області видати відповідні накази суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий суддя Н.О. Мартюхіна

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.А. Шутенко

(У судовому засіданні 24.06.2019 року проголошено вступну та резолютивну частину постанови. Повний текст постанови складено 25.06.2019 року).