ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. Справа № 911/681/19

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., за участю секретаря судового засідання Гришко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Поттер»

до Києво-Святошинського районного комунального підприємства «Шкільні їдальні»

про стягнення 326 936, 77 грн.

Представники:

від позивача: Гончарук М.П.

від відповідача: не з`явилися

Обставини справи:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 35 від 25.03.2016 у розмірі 326 936, 77 грн., з яких: 268 813, 75 грн. основного боргу, 36 853, 24 грн. пені, 3 071, 10 грн. 3 % річних та 18 198, 68 грн. інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань щодо оплати вартості отриманого товару.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.03.2019 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи у підготовчому засіданні призначено на 11.04.2019 та витребувано у сторін певні документи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.04.2019, враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача та відсутність доказів про вручення йому ухвали від 18.03.2019, невиконання сторонами вимог суду, а також з метою виконання завдань підготовчого провадження та основних засад господарського судочинства, розгляд даної справи у підготовчому засіданні відкладено на 16.05.2019.

До господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вх. № 9139/19 від 11.05.2019) та заява б/н від 11.05.2019 (вх. № 9140/19 від 11.05.2019), до якої додано документи по справі.

16.05.2019 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вх. № 9547/19 від 16.05.2019), у яких він, крім іншого, просить суд розглянути справу без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Поттер».

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.05.2019, у зв`язку з необхідністю витребування доказів, неявкою у судове засідання представника відповідача, з метою виконання завдань підготовчого провадження та основних засад господарського судочинства, продовжено строк підготовчого провадження у даній справі на тридцять днів та відкладено розгляд справи у підготовчому засіданні на 30.05.2019.

До господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н від 24.05.2019 (вх. № 10401/19 від 24.05.2019) про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.05.2019 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 20.06.2019.

Присутній у судовому засіданні 20.06.2019 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи на адресу, що значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у судове засідання 20.06.2019 не з`явився, відзив на позовну заяву не надав та не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 та ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 20.06.2019, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

25.03.2016 між сторонами укладено договір поставки № 35, предметом якого є придбання відповідачем у позивача товарів (продукції) та послуг.

Відповідно до п. 1.2 договору позивач здійснює послуги з поставки продукції, а відповідач приймає і оплачує продукцію та послуги в асортименті, кількості і цінах, зазначених у видаткових та товарно-транспортних накладних і актах прийому-передачі послуг.

Згідно з п. 2.1 договору одиниця виміру, загальна кількість, що підлягає поставці та виконанню за цим договором, ціна за одиницю продукції та послуг, їх асортимент, зазначаються у накладних, які є невід`ємною частиною цього договору. Сума договору визначається сторонами при підписанні накладних на поставку шляхом її збільшення на суму чергової погодженої сторонами партії продукції та послуг. Партією вважається кількість продукції, що поставлена згідно однієї видаткової накладної та/або кількість послуг, що вказана в акті прийому-передачі послуг.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що відповідач зобов`язаний розрахуватися за партію поставленої продукції та послуги на умовах відстрочення платежу не більше 14 календарних днів від дати отримання шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача або іншими способами не забороненими чинним законодавством України.

Відповідно до п. 5.2 договору відповідач за несвоєчасну оплату згідно п. 2.3 цього договору сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, яка діє в період, за який нараховується пеня.

Згідно з п. 7.1 договору цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2016 з правом пролонгації, але у будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що закінчення терміну дії цього договору не звільняє сторони від своєчасного і повного виконання своїх зобов`язань за цим договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

На виконання умов договору поставки № 35 від 25.03.2016 позивач по видаткових накладних № О-00000348 від 07.11.2017 на суму 122 980, 30 грн., № О-00000108 від 16.11.2016 на суму 28 528, 56 грн., № О-00000113 від 18.11.2016 на суму 18 915, 55 грн., № О-00000141 від 09.12.2016 на суму 51 228, 50 грн., № О-00000147 від 13.12.2016 на суму 6 840, 00 грн., № О-00000003 від 06.04.2016 на суму 14 226, 34 грн., № О-00000012 від 21.04.2016 на суму 6 791, 47 грн., № О-00000020 від 05.05.2016 на суму 25 294, 20 грн., № О-00000049 від 07.09.2016 на суму 43 276, 01 грн., № О-00000062 від 14.09.2016 на суму 22 190, 83 грн., № О-00000069 від 15.09.2016 на суму 7 052, 40 грн., № О-00000078 від 30.09.2016 на суму 25 404, 12 грн., № О-00000072 від 19.09.2016 на суму 19 511, 50 грн., № О-00000101 від 24.10.2016 на суму 20 184, 77 грн., № О-00000094 від 20.10.2016 на суму 26 526, 05 грн., № О-00000004 від 12.01.2017 на суму 30 028, 08 грн., № О-00000028 від 07.02.2017 на суму 57 845, 33 грн., № О-00000175 від 15.03.2017 на суму 63 121, 02 грн., № О-00000125 від 03.03.2017 на суму 12 864, 19 грн., № О-00000228 від 04.04.2017 на суму 15 762, 82 грн., № О-00000243 від 21.04.2017 на суму 17 916, 96 грн., № О-00000253 від 13.05.2017 на суму 20 233, 15 грн., № О-00000269 від 01.09.2017 на суму 19 963, 01 грн., № О-00000266 від 01.09.2017 на суму 71 782, 25 грн., № О-00000247 від 03.05.2017 на суму 22 078, 08 грн., № О-00000303 від 18.09.2017 на суму 3 024, 00 грн., № О-00000312 від 26.09.2017 на суму 31 343, 18 грн., № О-00000305 від 21.09.2017 на суму 9 504, 00 грн., № О-00000319 від 28.09.2017 на суму 74 016, 00 грн., № О-00000315 від 27.09.2017 на суму 41 519, 21 грн., № О-00000320 від 02.10.2017 на суму 3 525, 12 грн., № О-00000324 від 12.10.2017 на суму 42 477, 70 грн., № О-00000371 від 05.12.2017 на суму 98 611, 61 грн., № О-00000374 від 08.12.2017 на суму 2 160, 00 грн., № О-00000004 від 11.01.2018 на суму 19 329, 98 грн., № О-00000003 від 16.01.2018 на суму 21 390, 44 грн., № О-00000016 від 25.01.2018 на суму 12 897, 11 грн., № О-00000024 від 07.02.2018 на суму 63 644, 16 грн., № О-00000036 від 12.03.2018 на суму 56 567, 26 грн., № О-00000027 від 08.02.2018 на суму 17 243, 71 грн., № О-00000052 від 05.04.2018 на суму 9 365, 76 грн., № О-00000045 від 04.04.2018 на суму 51 015, 60 грн., № О-00000188 від 17.04.2018 на суму 59 400, 00 грн., № О-00000124 від 16.04.2018 на суму 15 161, 76 грн., № О-00000198 від 19.04.2018 на суму 39 600, 00 грн., № О-00000202 від 20.04.2018 на суму 25 236, 00 грн., № О-00000229 від 01.05.2018 на суму 27 995, 00 грн., № О-00000210 від 03.05.2018 на суму 6 870, 24 грн., № О-00000213 від 04.05.2018 на суму 31 209, 55 грн., № О-00000224 від 11.05.2018 на суму 20 646, 14 грн., № О-00000231 від 16.05.2018 на суму 2 642, 40 грн., № О-00000230 від 16.05.2018 на суму 10 202, 40 грн., № О-00000235 від 17.05.2018 на суму 10 875, 00 грн., № О-00000257 від 06.09.2018 на суму 11 621, 16 грн., № О-00000258 від 06.09.2018 на суму 8 545, 54 грн., № О-00000259 від 06.09.2018 на суму 4 853, 52 грн., № О-00000260 від 06.09.2018 на суму 4 853, 52 грн., № О-00000261 від 06.09.2018 на суму 4 853, 52 грн., № О-00000262 від 06.09.2018 на суму 4 853, 52 грн., № О-00000263 від 06.09.2018 на суму 4 853, 52 грн., № О-00000264 від 06.09.2018 на суму 4 853, 52 грн., № О-00000265 від 06.09.2018 на суму 4 853, 52 грн., № О-00000266 від 06.09.2018 на суму 63 773, 16 грн., № О-00000274 від 14.09.2017 на суму 5 097, 60 грн., № О-00000262 від 22.08.2017 на суму 15 966, 72 грн. поставив відповідачу товар на загальну суму 1 716 997, 64 грн., а відповідач вказаний товар отримав, що підтверджується наявністю підписів та печаток/штампів сторін на вказаних видаткових накладних, копії яких залучено до матеріалів справи, оригінали у судовому засіданні оглянуто.

Проте, в порушення своїх договірних зобов`язань, відповідач за поставлений вищевказаний товар розрахувався лише частково, а саме на суму 1 448 183, 89 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 268 813, 75 грн., що і стало підставою для звернення останнього з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих Господарським кодексом України, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом положень статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Аналогічні положення містяться у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, у судове засідання своїх представників не направив, належних та допустимих доказів, які підтверджують виконання ним договірних зобов`язань щодо оплати поставленого позивачем товару суду не надав.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що строк оплати товару настав, доказів його оплати відповідачем не надано, борг перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи та відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 268 813, 75 грн. основного боргу за договором поставки № 35 від 25.03.2016 є доведеними, обґрунтованими, підтверджені належними доказами і підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, на підставі п. 5.2 договору, просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення, яка діє в період, за який нараховується пеня, яка за розрахунком позивача за період з 04.05.2018 до 13.03.2019 становить 36 853, 24 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Судом перевірено розрахунок пені, з урахуванням кожної видаткової накладної, по якій наявна заборгованість, окремо та визначеного позивачем періоду, і встановлено, що сума пені є більшою, ніж заявлена позивачем.

Таким чином, зважаючи на положення ч. 2 ст. 237 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі, що заявлена позивачем, а саме у розмірі 36 853, 24 грн.

Зважаючи на те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов`язання щодо здійснення оплати за отриманий товар, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні втрати з простроченої суми грошового зобов`язання.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3 % річних з простроченої суми за період з 26.10.2018 по 12.03.2019 складають 3 071, 10 грн., а інфляційні втрати з простроченої суми за період з жовтня 2018 року по січень 2019 року складають 18 198, 68 грн.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, здійснений позивачем, з урахуванням визначеного ним періоду, та встановлено, що він є арифметично невірним, оскільки позивачем застосовано невірну кількість днів прострочення за вказаний ним період та невірно визначено середній індекс інфляції за прострочений період.

Отже, за розрахунком суду з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних у розмірі 3 049, 01 грн. та інфляційні втрати у розмірі 13 409, 17 грн.

Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки № 35 від 25.03.2016 підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 322 125, 17 грн., з яких: 268 813, 75 грн. основного боргу, 36 853, 24 грн. пені, 3 049, 01 грн. 3 % річних та 13 409, 17 грн. інфляційних втрат, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 22, 09 грн. 3 % річних та 4 789, 51 грн. - інфляційних втрат суд відмовляє.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 73-74, 76-79, 86, 129, 237-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Поттер» задовольнити частково.

2. Стягнути з Києво-Святошинського районного комунального підприємства «Шкільні їдальні» (08150, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Боярка, вулиця Жуковського, будинок 4, ідентифікаційний код - 32170620) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Алекс Поттер» (09812, Київська область, Тетіївський район, село Кашперівка, вулиця Київська, будинок 18 Б, ідентифікаційний код - 40319289) 268 813 (двісті шістдесят вісім тисяч вісімсот тринадцять) грн. 75 коп. основного боргу, 36 853 (тридцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн. 24 коп. пені, 3 049 (три тисячі сорок дев`ять) грн. 01 коп. 3 % річних, 13 409 (тринадцять тисяч чотириста дев`ять) грн. 17 коп. інфляційних втрат та 4 831 (чотири тисячі вісімсот тридцять одна) грн. 88 коп. судового збору.

3. В частині позовних вимог про стягнення з Києво-Святошинського районного комунального підприємства «Шкільні їдальні» 22 (двадцять дві) грн. 09 коп. 3 % річних та 4 789 (чотири тисячі сімсот вісімдесят дев`ять) грн. 51 коп. інфляційних втрат відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 256-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 26.06.2019.

Суддя Т.В. Лутак