РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2019Справа № 910/5946/18

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді ДЖАРТИ В. В., за участі секретаря судового засідання Топіхи І. О., розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Луньо І. В.

до Приватного підприємства "Селтік"

про стягнення 281 835,49 грн,

Представники учасників процесу згідно протоколу від 19.06.2019,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

14.05.2018 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" (далі - позивач, Банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банка Луньо І. В. до Приватного підприємства "Селтік" (далі - відповідач, Підприємство) про стягнення 142 774,91 грн. заборгованості.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 01.11.2013 Публічним акціонерним товариство "Банк Перший" (після зміни найменування Банк; орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сан Таун" (далі - Товариство; орендар) укладено договір оренди нежитлових приміщень № 7265 (далі - Договір; Договір оренди), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно, яке належить орендодавцю на підставі права власності, а саме: нежитлове приміщення у будівлі орендодавця, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 46, на першому та другому поверхах, загальною площею 72,65 кв.м. для розміщення офісу (пункт 1.1 Договору);

- згідно з умовами Договору Банк надав Товариству у строкове платне користування нежитлове приміщення строком користування до 31.12.2014 включно;

- відповідно до Договору Товариство зобов`язалося щомісячно сплачувати Банку орендну плату за користування приміщенням у сумі 6 695,50 грн. та компенсувати вартість спожитих комунальних послуг (електроенергію, воду, вивіз сміття та інші витрати на утримання приміщення);

- 01.11.2016 Банком (орендодавець), Товариством (первісний орендар) і відповідачем (новий орендар) укладено договір № 01/11/16 про заміну сторони у зобов`язанні (далі - Договір №01/11/16), згідно з яким первісний орендар переводить (передає), а новий орендар приймає на себе зобов`язання та права за Договором з усіма змінами і доповненнями, відповідно до умов якого орендодавець передав у строкове платне користування першому орендарю нежитлове приміщення загальною площею 48,1 кв.м., що розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 46;

- згідно з умовами Договору № 01/11/16 відповідач зобов`язалося сплатити Банку борг зі сплати орендної плати та інших платежів, що виникли у Товариства за Договором в сумі 192 297,44 грн. протягом 390 днів з моменту укладення та набрання чинності Договором № 01/11/16;

- оскільки Договір № 01/11/16 було укладено 01.11.2016, то відповідач мав здійснити повне погашення заборгованості з орендної плати у сумі 192 297,44 грн. не пізніше 25.11.2017;

- порушуючи умов Договору № 01/11/16 відповідач у встановлені строки заборгованість повністю не сплатило у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду з даним позовом сума заборгованості становить 142 774,91 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2018 було прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/5946/18; розгляд справи постановлено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

18.06.2018 позивач подав суду заяву про збільшення позовних вимог, в якому просив суд в порядку частини другої статті 46 Господарського процесуального кодексу України збільшити розмір позовних вимог до 424 610,40 грн.

03.07.2018 відповідач подав суду зустрічну позовну заяву про визнання недійсним Договору.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що:

- під час укладення Договору у Банка були відсутні правові підстави для розпорядження приміщенням, оскільки об`єкт оренди відповідно до Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотеки, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.06.2017, належить на праві власності згідно договору від 09.08.2005 № 982 Підприємству, що свідчить про те, що власником приміщення з 2005 року і по теперішній час є Підприємство, а відтак, Банк не мав жодних правових підстав для розпорядження майном шляхом передачі його в оренду третім особам;

- Банк в момент вчинення правочину умисно ввів в оману представника Товариства щодо того, що він є власником нежитлового приміщення та не мав правових підстав на укладення Договору, в результаті чого розпорядився чужим майном та порушив право власності Підприємства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2018 постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 07.08.2018.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.07.2018 було прийнято зустрічний розгляд до спільного розгляду з первісним; вимоги за зустрічним позовом об`єднані в одне провадження з первісним позовом; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Підприємства - Товариство.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/5946/18 у задоволенні первісного позову Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Луньо І.В. до Приватного підприємства "Селтік" про стягнення 424 610,40 грн. відмовлено повністю; зустрічний позов Приватного підприємства "Селтік" до Публічного акціонерного товариства "БГ БАНК" про визнання недійсним договору оренди нежитлових приміщень від 01.11.2013 №7265 задоволено: визнано недійсним договір оренди нежитлових приміщень від 01.11.2013 № 7265, укладений Публічним акціонерним товариством "Банк Перший" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сан Таун".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 у справі № 910/5946/18 рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.03.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 скасовано в частині вирішення спору за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів про стягнення з Приватного підприємства "Селтік" 281 835,49 грн відшкодування витрат банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж, а також в частині розподілу судових витрат, а справа у відповідній частині передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

19.03.2019 матеріали справи № 910/5946/18 надійшли до Господарського суду міста Києва та за результатом автоматизованого розподілу судових справ між суддями передані для розгляду судді Джарти В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2019 справу № 910/5946/18 прийнято до провадження суддею Джарти В. В., постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначено на 03.04.2019.

03.04.2019 через канцелярію суду від позивача надійшли додаткові пояснення, від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 910/2468/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 підготовче судове засідання відкладено на 24.04.2019.

24.04.2019 через канцелярію суду від позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

За результатами підготовчого засідання 24.04.2019 було відкладено розгляд клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до встановлення фактичних обставин по справі, підготовче засідання у справі відкладено на 20.05.2019.

У підготовче судове засідання 20.05.2019 з`явився представники сторін та надали пояснення.

За наслідками судового засідання 20.05.2019 судом була постановлена ухвала про закриття підготовчого засідання та призначення розгляду справи по суті в судовому засіданні 19.06.2019.

У судовому засіданні 19.06.2019 представник позивача надав пояснення по суті заявлених вимог, позов просив задовольнити, посилаючись на обставини та факти, викладені у додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача в призначеному судовому засіданні проти позову заперечував.

Відповідно статті 233 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) рішення у даній справі прийняте в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2013 Публічним акціонерним товариством "Банк Перший" (змінено найменування на ПАТ "БГ БАНК"), як орендодавцем, та ТОВ "Сан Таун", як орендарем, був укладений договір № 7265 оренди нежитлових приміщень (далі - договір оренди), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування майно, яке належить орендодавцю на підставі права власності, а саме: нежитлове приміщення у будівлі орендодавця, розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Червоноткацька, будинок 46 на першому та другому поверхах, загальною площею 72,65 кв.м, для розміщення офісу (далі - приміщення);

Відповідно до пункту 1.2 договору оренди строк оренди за цим договором починається з моменту підписання акта прийому-передачі приміщення та закінчується 31.12.2014.

За користування приміщенням орендар зобов`язався сплачувати щомісячно орендодавцеві оренду плату у розмірі 5 579,58 грн., крім того ПДВ 20% - 1 115,92 грн., разом з ПДВ 6 695,50 грн. (пункт 3.1 договору оренди).

Відповідно до пункту 3.2 договору оренди орендна плата перераховується орендарем на поточний рахунок орендодавця щомісячно не пізніше 30 числа місяця, що передує оплачуваному, за реквізитами згідно з пунктом 3.3 Договору оренди.

Крім орендної плати, орендар також зобов`язався компенсувати орендодавцю вартість таких спожитих комунальних послуг: електроенергія, вода, вивіз сміття (пункт 3.4. договору оренди).

Пункту 3.10 договору оренди передбачено, що оплата першого та останнього місяців оренди приміщення здійснюється шляхом використання орендодавцем гарантійного платежу, перерахованого йому орендарем у розмірі та порядку, встановленому цим договором.

Договір оренди вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання (пункт 7.2 договору оренди).

Відповідно до пункту 7.3 Договору оренди строк дії цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 7.2 цього договору та закінчується _____, у момент повернення Приміщення орендодавцю.

У подальшому сторонами Договору оренди укладалися додаткові угоди (договори) до нього, якими вносилися зміни до пункту 1.2 Договору оренди в частині строку оренди, а саме додатковим договором від 31.12.2015 визначено термін оренди "з 01.01.2015 по 26.02.2016". У свою чергу, додатковим договором від 01.02.2016 строк дії Договору оренди продовжено до 31.01.2017 та встановлено умови його автоматичної пролонгації за умови, що жодна із сторін цього договору не виявить бажання припинити дію Договору оренди шляхом направлення рекомендованого листа іншій стороні за 30 календарних днів до закінчення терміну дії Договору.

Надалі, 01.11.2016 ПАТ "БГ БАНК", як орендодавцем, ТОВ "Сан Таун", як первісним орендарем і ПП "Селтік", як новим орендарем, укладено договір № 01/11/16 про заміну сторони у зобов`язанні (далі - договір № 01/11/16), згідно з умовами якого первісний орендар переводить (передає), а новий орендар приймає на себе зобов`язання та права за Договором з усіма змінами і доповненнями до нього, відповідно до умов якого орендодавець передав у строкове платне користування першому орендарю нежитлове приміщення загальною площею 48,1 кв.м, що розташоване на першому поверсі будівлі за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 46;

Згідно з пунктом 1.2 Договору № 01/11/16 сторони передбачили, що з підписанням цього договору новий орендар зобов`язується сплатити орендодавцю борг з орендної плати та інших платежів, що виник у первісного орендаря перед орендодавцем за основним договором. Станом на 01.12.2016 борг первісного орендаря зі сплати орендної плати та інших платежів орендодавцю за Договором оренди становить 192 297,44 грн. При цьому новий орендар зобов`язується погасити таку заборгованість протягом 390 днів з моменту укладення та набрання чинності цим договором.

Договір № 01/11/16 набирає чинності з моменту підписання його сторонами та скріпленням печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (пункт 5.1 договору № 01/11/16).

01.11.2016 згідно з тристороннім актом приймання-передачі первісний орендар передав, а орендар (ПП "Селтік") прийняв нежитлові приміщення загальною площею 48,1 кв.м. Крім того, орендодавець передав, а орендар (ПП "Селтік") прийняв нежитлові приміщення площею 2.4 кв.м на умовах оренди за договором оренди.

У зв`язку із укладенням Договору № 01/11/16 та збільшенням площі орендованих приміщень 01.11.2016 ПАТ "БГ БАНК" та ПП "Селтік" укладено договір про внесення змін до Договору оренди, яким приведено реквізити сторін у відповідність із Договором № 01/11/16, змінено зазначену у підпункті 1.1.1 пункту 1.1 договору оренди площу орендованих приміщень на 50,5 кв.м, а також змінено зазначену у пункті 3.1 договору оренди орендну плату, яку відповідно до умов цього договору визначено у розмірі 65,00 грн. з 1 кв.м, разом у сумі 3 282,50 грн., у т.ч. ПДВ 547,08 грн., з урахуванням індексу інфляції.

01.07.2017 між ПАТ "БГ БАНК" та ПП "Селтік" була укладена додаткова угода до договору оренди № 01/11/16 від 01.1.2016, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти договір оренди в новій редакції, а саме договір про передачу електроенергії та спільне використання технологічних мереж.

Відповідно до нової редакції договору оренди від 01.07.2017 Банк, як основний споживач, забезпечує передачу електроенергії через електромережу до межі балансової належності електромереж основного споживача та споживача (Підприємство). За межею балансової належності основного споживача, відповідальність за стан і експлуатацію несе споживач. Передача електроенергії забезпечується відповідно до технічних умов, наданих основним споживачем (пункт 1.1).

Згідно пункту 1.2 договору оренди (у редакції додаткової угоди від 01.07.2017) споживач зобов`язується відшкодувати основному споживачу: витрати основного споживача на постачання електроенергії, що складаються з оплат електропостачальної компанії, технічного забезпечення електропостачання та компенсації плати за електроенергію (пункт 1.2.1) та витрати на утримання електричних мереж основного споживача, а саме обслуговування та забезпечення належної експлуатації ТП № 17 (пункт 1.2.2).

Відшкодування вартості витрат здійснює споживач шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на рахунок основного споживача, за кожний місяць на підставі наданих основним споживачем рахунків протягом десяти банківських днів з дати видачі рахунку (пункт 2.7.1 договору оренди в редакції додаткової угоди від 01.07.2017).

ПАТ "БГ БАНК" зверталося до ПП "Селтік" згідно з листом від 02.08.2017 № 18/309, в якому зазначало про необхідність сплатити до 10.08.2017 заборгованість з орендної плати у розмірі 178 780,90 грн. та 10 261,56 грн. - на відшкодування експлуатаційних платежів.

У вимозі від 30.03.2018 № 04/264 ПАТ "БГ БАНК" вимагало від ПП "Селтік" сплатити заборгованість у сумі 424 610,40 грн. за Договором оренди (з урахуванням подальших змін і доповнень).

Листом від 07.05.2018 орендодавцем направлено орендарю рахунки-фактури від 07.12.2017 на суму 60 837,76 грн., 27.12.2017 на суму 72 006,25 грн., 02.02.2018 на суму 86 113,85 грн., 05.03.2018 на суму 92 877,62 грн. щодо компенсації вартості комунальних та експлуатаційних платежів.

Оскільки заборгованість Підприємства з експлуатаційних витрат за період з 01.11.2017 по 28.02.2018 в розмірі 281 835,49 грн не була сплачена на користь Банку, останній звернувся із позовом до суду про стягнення також заборгованості з орендної плати.

При первісному розгляді суди також встановили, що ПП "Селтік" набуто право власності на нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), загальною площею 13 491,3 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Магнітогорська, 1 на підставі Договору від 09.08.2005, посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого у реєстрі за № 982, на підтвердження чого 01.09.2005 Київським міським БТІ та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна видано ПП "Селтік" реєстраційне посвідчення № 003409.

У вказаному об`єкті нерухомого майна знаходиться нежитлове приміщення, що є предметом договору оренди.

Згідно з витягом з наказу Головного управління містобудування та архітектури Виконавчого органу КМР (КМДА) від 13.01.2012 № 17 об`єкту нерухомого майна (нежилому приміщенню хімічного цеху літ. Е) відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.08.2005 № 982, реєстраційного посвідченню БТІ від 01.09.2005 № 003409 присвоєно поштову адресу вул. Червоноткацька, 46.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.12.2016 зі справи № 826/26802/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017, адміністративний позов фізичної особи до Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи - ПАТ "БГ БАНК", ПП "Селтік" задоволено частково: скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 6851995 про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46, загальною площею 13 491,3 кв.м. за ПАТ "Банк Перший" () та всі наступні/пов`язані індексні номери про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У розгляді адміністративної справи № 826/26802/15 судами, зокрема, встановлено, що 30.09.2013 державним реєстратором реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві Рябоконь О.І. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 6851995 та внесено відповідні відомості про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежиле приміщення хімічного цеху (літ. Е), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Червоноткацька, 46 за ПАТ "Банк Перший" (яким змінено найменування на ПАТ "БГ БАНК"). Оскаржуване рішення прийнято за результатами розгляду заяви ПАТ "Банк Перший" на підставі договору іпотеки від 29.02.2008, укладеного між ПП "Селтік" і ПАТ "Банк Перший".

В Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.06.2018 № 128737824 зазначено про наявність обтяження № 6703124 на нерухоме майно, яким є нежиле приміщення хімічного цеху (в літ. Е), загальною площею 13 491,3 кв.м за адресою: м. Київ, вул . Магнітогорська , 1 , власником якого зазначено ПП "Селтік" .

За наслідками дослідження вказаних обставин, рішенням Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 у справі № 910/5946/18, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018, у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір від 01.11.2013 № 7265 оренди нежитлових приміщень. Стягнуто з ПАТ "БГ БАНК" на користь ПП "Селтік" 1762,00 грн. судового збору та 10 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Постановою Верховного Суду від 05.03.2019 рішення Господарського суду міста Києва від 04.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.12.2018 скасовано в частині вирішення спору за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів про стягнення з Приватного підприємства "Селтік" 281 835,49 грн відшкодування витрат банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж, а також в частині розподілу судових витрат, а справа у відповідній частині передана на новий розгляд до суду першої інстанції.

Таким чином у межах нового розгляду цієї справи підлягають дослідженню судом обставини щодо стягнення з ПП «Селтік» 281 835,49 грн відшкодування витрат банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж. При цьому, обставини щодо договору оренди, який визнаний судом недійним, не підлягають повторному дослідженню в судовому порядку.

У своїх письмових поясненнях Банк, із врахуванням вказівок Верховного Суду, зазначає, що орендодавцем виставлялись орендарю рахунки від 07.12.2017, від 27.12.2017, від 02.08.2018 та від 05.03.2018, які Підприємство, в свою чергу, відмовлялось оплачувати. На підтвердження направлення вказаних рахунків у матеріалах справи наявні докази направлення, а саме опис вкладення у цінний лист від 07.05.2019 та фіскальний чек від 07.05.2018. При цьому, Банк зазначає, що обов`язок Підприємства відшкодувати вказані витрати передбачений додатковою угодою від 01.07.2017, якою викладений договорі оренди в новій редакції. Також, Банк зазначає, що до листопада 2017 Підприємством здійснювалось відшкодування експлуатаційних витрат, на підтвердження чого до матеріалів справи були додані банківські виписки про рух грошових коштів в розрізі платника ПП «Селтік» (том 1 аркуш справи 51-55).

Заперечення Підприємства, надані у судових засіданнях, фактично зводяться до того, що оскільки договір оренди був визнаний недійсним - будь-які зобов`язання, у тому числі щодо відшкодування експлуатаційних витрат, у Підприємства перед Банком відсутні.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, беручи до уваги висновки Верховного Суду в постанові від 05.03.2019, суд дійшов висновку про наступне.

Нормами частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті визначені підстави виникнення цивільних прав та обов`язків, якими зокрема є договори та інші правочини.

Приписами статей 173, 175 ГК України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено та сторонами не спростовано, що між Банком та Підприємством 01.07.2017 була укладена додаткова угода до договору оренди № 01/11/16 від 01.1.2016, за умовами якої сторони дійшли згоди викласти договір оренди в новій редакції, а саме договір про передачу електроенергії та спільне використання технологічних мереж.

Законодавець визначає новацію, як припинення зобов`язання за домовленістю сторін про заміну первісного зобов`язання новим зобов`язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов`язання, пов`язані з первісним зобов`язанням, якщо інше не встановлено договором (частина 2, 4 статті 604 ЦК України).

З системного аналізу викладеного слідує, що уклавши додаткову угоду від 01.07.2017 Банком та Підприємство фактично вчинено новацію зобов`язання та погоджено порядок його виконання.

Зокрема, як встановлено судом вище, Підприємство зобов`язалось здійснювати компенсацію витрат Банку, понесених на утримання приміщення.

При цьому, умовами договору (в редакції додаткової угоди від 01.07.2017) обов`язок Підприємства щодо здійснення відшкодування вартості витрат має бути виконаний на підставі отриманого від Банку рахунку протягом 10 банківських днів.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи листом від 07.05.2018 Банком направлено відповідачу рахунки-фактури від 07.12.2017 на суму 60 837,76 грн, 27.12.2017 на суму 72 006,25 грн, 02.02.2018 на суму 86 113,85 грн, 05.03.2018 на суму 92 877,62 грн щодо компенсації вартості комунальних та експлуатаційних платежів. Також, 08.05.2018 на адресу Підприємства позивачем був скерований акт звірки взаєморозрахунків від 24.03.2018.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ця норма кореспондується з приписами частини 1 статті 193 Господарського кодексу України.

За приписами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З викладеного слідує, що Банком вчинені дії, передбачені умовами договору, в редакції додаткової угоди від 01.07.2017, однак Підприємство ухиляється від свого обов`язку сплатити грошові кошти в якості відшкодування вартості витрат.

При цьому, у межах розгляду даного спору Підприємством не надано належних доказів на спростування споживання послуг, вартість яких підлягає відшкодуванню на користь Банку.

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача на той факт, що визнання недійсним договір оренди в судовому випадку, не спростовує вище встановлених обставин.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, наведенні норми та беручи до уваги, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 ГПК України наявності обставин, які б у своїй сукупності дали б змогу дійти протилежного висновку, то за таких підстав позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів про стягнення з Приватного підприємства "Селтік" 281 835,49 грн відшкодування витрат Банку з оплати за постачання електроенергії та на утримання електричних мереж підлягають задоволенню.

При цьому, суд відзначає, що інші доводи та заперечення відповідача не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до приписів статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 73-80, 86, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" Луньо І. В. до Приватного підприємства "Селтік" про стягнення 281 835,49 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Селтік" (02094, місто Київ, вулиця Магнітогорська , будинок 1; ідентифікаційний код 30472328) на користь Публічного акціонерного товариства "БГ Банк" (04112, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 48; ідентифікаційний код 20717958) відшкодування вартості послуг у розмірі 281 835,49 грн (двісті вісімдесят одну тисячу вісімсот тридцять п`ять гривень 49 копійок) та 4 227,53 грн (чотири тисячі двісті двадцять сім гривень 53 копійок) судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 01.07.2019.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ