номер провадження справи 33/78/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 Справа № 908/1197/19

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В.

При секретарі судового засідання Хилько Ю.І.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1197/19

за позовом: Фізичної особи-підприємця Самченко Катерини Григорівни ( АДРЕСА_1)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 63-А, офіс 409)

про стягнення суми

За участю представників сторін:

від позивача: Самченко К.Г., особисто, витяг з ЄДР;

від відповідача: не з`явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

20.05.2019 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 13.05.2019 р.) Фізичної особи-підприємця Самченко Катерини Григорівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" про стягнення 39004,83 грн. заборгованості, із яких: 33136,50 грн. основного боргу за поставку товару по видатковій накладній № 567 від 28.12.2017 р., 4506,56 грн. інфляційних витрат, 1361,77 грн. 3% річних.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2019 р. здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1197/19 та визначено до розгляду судді Мірошниченко М.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.05.2019 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Мірошниченко М.В., відкрито провадження у справі № 908/1197/19 за правилами спрощеного позовного провадження, якій присвоєно номер провадження 33/78/19, справу до розгляду призначено у судовому засіданні господарського суду на 25.06.2019 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 24.06.2019 р. відмовлено у задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Самченко Катерини Григорівни про участь у судовому засіданні 25.06.2019 р. у режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.06.2019 р. виправлено описки, допущені в ухвалах господарського суду Запорізької області від 27.05.2019 р., від 24.06.2019 р. у справі № 908/1197/19.

У судове засідання 25.06.2019 р. з`явився позивач, який підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу: програмно-апаратного комплексу "Оберіг".

У судовому засіданні 25.06.2019 р. справу розглянуто, оголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем зобов`язання щодо оплати поставленого за видатковою накладною № 567 від 28.12.2019 р. товару, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 33136,50 грн. Актом звіряння взаємних розрахунків відповідач підтвердив наявність вказаної заборгованості. На прострочену заборгованість позивачем нараховані інфляційні втрати у розмірі 4506,56 грн. та 3 % річних у розмірі 1361,77 грн. Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 11, 509, 526, 610, 625, 639, 655, 692 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

У судовому засіданні 25.06.2019 р. позивач підтримав письмове клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке надійшло до суду 19.06.2019 р. Оскільки позивачем подані докази, які витребовувалися у позивача ухвалою від 27.05.2019 р. на підставі ч. 4 ст. 74 ГПК України, копії клопотання та долучених до нього доказів направлені відповідачу (опис вкладення у цінний лист від 13.06.2019 р.), суд задовольнив клопотання позивача, докази прийняті судом до розгляду та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 25.06.2019 р. судом оглядалися подані позивачем оригінали видаткової накладної № 567 від 28.12.2017 р. та акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 р. по 02.05.2018 р.

Відповідач у судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Про час та місце судового засідання повідомлений відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України, ухвала про відкриття провадження у справі направлена на адресу відповідача, зазначену у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 63-А, офіс 409.

Згідно з інформацією відстежень поштових відправлень, розміщеною на офіційному сайті Укрпошти, поштове відправлення з ухвалою суду доставлено 30.05.2019 р. до точки видачі.

Згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач не був позбавлений можливості ознайомитися з ухвалами суду у дійсній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень та отримати копію ухвали на поштовому відділенні зв`язку.

Відзив на позов від відповідача до суду не надійшов.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, враховуючи, що пріоритетом для спрощеного позовного провадження є швидке вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача у порядку ст. 165 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець Самченко Катерина Григорівна згідно з видатковою накладною № 567 від 28.12.2017 р. поставила Товариству з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продовольчих товарів», , товар (106 найменувань) на загальну суму 33136,50 грн.

Накладна з боку ТОВ «Роменський завод продовольчих товарів» в графі «отримав(ла)» підписана представником товариства без зауважень та заперечень.

Між Фізичною особою-підприємцем Самченко Катериною Григорівною та Товариством з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продовольчих товарів» підписаний акт звіряння взаємних розрахунків за період з 01.01.2017 р. по 02.05.2018 р., в якому відображено поставку за накладною № 567 від 28.12.2017 р. на суму 33136,50 грн. та наявність заборгованості на користь позивача у сумі 33136,50 грн.

Акт звіряння підписаний представником ТОВ «Роменський завод продовольчих товарів», підпис якого скріплений круглою печаткою юридичної особи - товариства.

Оригінали зазначених видаткової накладної № 567 від 28.12.2017 р. та акту звіряння оглядалися судом у судовому засіданні 25.06.2019 р.

Судом встановлено, що 17.12.2018 р. відбулася зміна повного та скороченого найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продовольчих товарів», , на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сладкоєжка», .

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Пунктом 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 р. № 118, ідентифікаційний код зберігається за суб`єктом, якому він присвоєний, протягом усього періоду його існування і є єдиним.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого на запит суду станом на 28.12.2017 р. (станом на день підписання видаткової накладної № 567 від 28.12.2017 р.), код ЄДРПОУ юридичної особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продовольчих товарів» - 23824169.

Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зробленого на запит суду станом на 29.05.2019 р., щодо юридичної особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сладкоєжка», код ЄДРПОУ - 23824169, 17.12.2018 р. за № 1045304 проведено державну реєстрацію зміни повного та скороченого найменування.

Відтак, відбулася зміна найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Роменський завод продовольчих товарів» з кодом на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сладкоєжка» з кодом .

Позивач направив відповідачу претензію від 27.02.2019 р., якою вимагав сплатити на зазначені банківські реквізити заборгованість у сумі 33136,50 грн., яка виникла за поставлений по видатковій накладній № 567 від 28.12.2017 р. товар.

Відповідач за отриманий товар з позивачем не розрахувався, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом, за яким відкрите провадження у дійсній справі.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, у п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 51 ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

За приписами п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти: правочини між юридичними особами; правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно зі ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Із матеріалів справи слідує, що між ТОВ "Роменський завод продовольчих товарів", новим найменуванням якого є ТОВ "Сладкоєжка", та ФОП Самченко К.Г. на підставі ст.ст. 11, 202, 509, 642 ЦК України, ст. 181 ГК України виникли зобов`язання на підставі укладеного у спрощений спосіб договору, який за своїм змістом фактично є договором поставки.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Виходячи з наведених приписів законодавства, якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов`язання, необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 ЦК України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов`язку негайного виконання; такий обов`язок випливає, наприклад, із припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов`язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 ЦК України.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався, письмовий відзив на позов не подав, отримання товару за видатковою накладною № 567 від 28.12.2019 р. не заперечив.

Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні вказав, що оплата за отриманий товар відповідачем здійснена не була. Відповідач доказів проведення оплати суду не надав.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача основної суми боргу у розмірі 33136,50 грн. за поставлений за видатковою накладною № 567 від 28.12.2019 р. товар є обґрунтованою, підтверджена належними доказами та підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних за період з 29.12.2017 р. по 12.05.2019 р. у розмірі 1361,77 грн. та 4506,56 грн. інфляційних втрат за період: січень 2018 р. - квітень 2019 р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приймаючи до уваги встановлений судом факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов`язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат заявлені позивачем обґрунтовано.

Суд перевірив розрахунок 3% річних визнав його правильним, у зв`язку з цим вимога про стягнення 3% річних у розмірі 1361,77 грн. підлягає задоволенню.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, зроблений позивачем, суд зазначає, що розрахунок містить арифметичні помилки. Інфляційні втрати за період: січень 2018 р. - квітень 2019 р. становлять 4492,13 грн., які стягуються з відповідача на користь позивача. У стягненні 14,43 грн. інфляційних втрат судом відмовляється.

На підставі викладеного, позов у цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача стягується судовий збір у розмірі 1920,29 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сладкоєжка" (69041, м. Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, буд. 63-А, офіс 409, ) на користь Фізичної особи-підприємця Самченко Катерини Григорівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) основну заборгованість у розмірі 33136 (тридцять три тисячі сто тридцять шість) грн. 50 коп., 4492 (чотири тисячі чотириста дев`яносто дві) грн. 13 коп. інфляційних втрат, 1361 (одна тисяча триста шістдесят одна) грн. 77 коп. 3% річних та 1920 (одна тисяча дев`ятсот двадцять) грн. 29 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Відповідно ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256, пп. 17.5 п. 17 розділу Перехідних положень ГПК України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Центрального апеляційного господарського суду через господарський суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано - 01 липня 2019 р.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя М.В. Мірошниченко