ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р. Справа№ 04/14-10/5026/2337/2011

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Отрюха Б.В.

Грека Б.М.

за участю секретаря судового засідання Титарєвої Г.І.,

представників:

від боржника - арбітражний керуючий Юдицький О.В.,

від ПП "Ресторан "Чайка" - Білик О.А., Брагінський П.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ресторан "Чайка"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області

від 05.12.2017 (повний текст складено 05.12.2017, суддя Гура І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1"

до Приватного підприємства "Ресторан "Чайка",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство АБ "Укргазбанк",

про стягнення 96577,72 грн,

в межах справи №04/14-10/5026/2337/2011

за заявою Публічного акціонерного товариства "Омега банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.12.2017 відмовлено в задоволенні заяви генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" Коберника В.М від 10.08.2015 вх. №19163 про залишення позову без розгляду; позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Ресторан Чайка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" 96577,72 грн. орендної плати та 1827,00 грн. судового збору.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Приватне підприємство "Ресторан "Чайка" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.12.2017 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2018 відкрито апеляційне провадження у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Ресторан Чайка".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.12.2018 прийнято до провадження та постановлено здійснювати розгляд справи № 04/14-10/5026/2337/2011 по суті спочатку колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі, яка визначена протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.12.2018; поновлено апеляційне провадження у справі №04/14-10/5026/2337/2011 за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Ресторан "Чайка".

Апеляційне провадження неодноразово зупинялось у зв`язку з поданням заяв про відвід суддів.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2019, для розгляду справи № 04/14-10/5026/2337/2011 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Сотніков С.В. (головуючий), Грек Б.М., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019 прийнято до провадження та постановлено здійснювати розгляд справи № 04/14-10/5026/2337/2011 по суті спочатку колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Сотніков С.В. (головуючий), Грек Б.М., Отрюх Б.В., призначено розгляд справи № 04/14-10/5026/2337/2011 в судовому засіданні на 25.06.2019.

В судовому засіданні представники Приватного підприємства "Ресторан "Чайка" підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити, скасувати повністю ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.12.2017 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ліквідатор боржника арбітражний керуючий Юдицький О.В. заперечив доводи та вимоги апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, оскаржувану ухвали залишити без змін.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, вислухавши пояснення представників учасників справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.01.2011 за заявою Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1", введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Юдицького О.В.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09.02.2012 задоволено клопотання розпорядника майна боржника Юдицького О.В., відсторонено керівника боржника ОСОБА_1 . - голову ліквідаційної комісії ТОВ "Сван-1" від посади, покладено виконання обов`язків керівника ТОВ "Сван-1" на арбітражного керуючого - розпорядника майна боржника Юдицького О.В.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 09.02.2012 скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду першої інстанції.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2013 заяву ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012 задоволено; скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.03.2012; прийнято нову постанову, якою апеляційну скаргу ТОВ "Сван-1" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 09.02.2012 залишено без задоволення, а ухвалу місцевого суду від 09.02.2012 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.09.2017 задоволено заяву представника ПАТ "Омега банк" про прийняття до відома під час подальшого розгляду справи зміну найменування кредитора - ПАТ "Сведбанк" на ПАТ "Омега банк".

Постановою Господарського суду Черкаської області від 01.11.2017 визнано ТОВ "Сван-1" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Юдицького О.В.; вирішено інші процесуальні питання, пов`язані з подальшим розглядом справи.

У липні 2015 року в.о. керівника, розпорядник майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" арбітражний керуючий Юдицький О.В. звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Ресторан Чайка" 96577,72 грн. за користування автомобілем.

Позов обґрунтований тим, що постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 у справі № 925/1607/14 визнано недійсним договір оренди транспортного засобу від 29.11.2010, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сван-1" і Закритим акціонерним товариством "Ресторан "Чайка" про передачу в оренду автомобіля Mitsubishi, модель Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип - легковий універсал - В, колір чорний, зобов`язано Закрите акціонерне товариство "Ресторан "Чайка" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Сван-1" автомобіль, який є об`єктом оренди по цьому договору. Оскільки автомобіль фактично використовувався відповідачем протягом періоду грудень 2010 року - червень 2015 року, а договір оренди, в тому числі умови про розмір орендної плати, визнаний недійсним боржник нарахував плату за користування автомобілем в розмірі 96577,72 грн (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) на підставі положень Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затверджену постановою КМУ від 04.10.95 №786 та Методики розрахунку орендної плати за користування комунальним майном № 484 та просив стягнути таку плату на підставі ст. 216 Цивільного кодексу України.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 07.10.2015 у справі №925/1201/15 позов задоволено повністю; стягнуто з Приватного підприємства "Ресторан "Чайка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" 96577,72 грн орендної плати, 1827 грн судових витрат.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 у справі №925/1201/15 рішення Господарського суду Черкаської області від 07.10.2015 скасовано частково та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволені частково; стягнуто з Приватного підприємства "Ресторан "Чайка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" 1593,15 грн. орендної плати та 29,23 грн. судового збору за подачу позовної заяви, в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.08.2016 та рішення господарського суду Черкаської області від 07.10.2015 у справі №925/1201/15 скасовано, справу №925/1201/15 передано до господарського суду Черкаської області для розгляду по суті в межах справи про банкрутство.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Черкаської області від 05.12.2017, постановленою у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1", позов задоволено повністю; присуджено до стягнення з Приватного підприємства "Ресторан Чайка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" 96577,72 грн орендної плати та 1827,00 грн судового збору.

Суд першої інстанції, встановивши, що спірні правовідносини за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань найму (оренди), загальні положення про найм (оренду), як окремий вид зобов`язань, визначені параграфом 1 глави 58 ЦК України, параграфом 5 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача як орендодавця про стягнення орендної плати за період фактичного користування транспортним засобом, оскільки договір оренди транспортного засобу від 29.11.2010, укладений сторонами, судом визнаний недійсним.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, відповідач посилається на те, з урахуванням змісту статті 236 ЦК України і ч. 3 ст. 207 ГК України зобов`язання за визнаним недійсним договором оренди припиняються на майбутнє, у зв`язку з чим, правовідносини, які склались до моменту визнання недійсним договору оренди є правомірними і не підлягають реституції. З огляду на зазначене, відповідач вважає, що у спірний період підлягає до застосування умова п. 5.1 договору оренди, якою визначена орендна плата в сумі 500 грн на рік. Також скаржник зазначає, що фактично автомобіль був переданий боржнику в особі директора Коберника В.М. 04.02.2014, про що сторони склали акт прийому-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.12.2007 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сван-1" як позичальник, уклав з Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк", як кредитором, кредитний договір № АВ-12/07, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 33650,00 дол. США на придбання автомобіля Mitsubishi Outlander, 2007 року випуску. Того ж дня банк, як заставодержатель, і позичальник, як заставодавець, уклали договір застави № АВДЗ-12/07, предметом якого є забезпечення вимог заставодержателя, як кредитора по кредитному договору № АВ-12/07 від 27.12.2007, укладеному між заставодержателем та заставодавцем (позичальником). Предметом застави по договору застави є автомобіль Mitsubishi Outlander, рік випуску 2007 (т. 1 , а.с. 44-48, 49-57, 58-60).

29.11.2010 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сван-1", як орендодавець, уклав з Закритим акціонерним товариством "Ресторан "Чайка", як орендарем, договір оренди транспортного засобу.

Згідно з п. 1.1. розділу 1 договору орендодавець зобов`язався передати, а орендар взяти у тимчасове платне користування транспортний засіб - автомобіль Mitsubishi, модель Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2007. Договір оренди укладено на строк до 31.12.2014, передача автомобіля в оренду і його повернення здійснюються за актами прийому-передачі (т. 1, а.с. 41-42).

По акту прийому-передачі від 29.11.2010 Товариство з обмеженою відповідальністю "Сван-1" як орендодавець передав, а Закрите акціонерне товариство "Ресторан "Чайка" як орендар прийняв у тимчасове платне користування автомобіль, який є об`єктом оренди за умовами договору оренди транспортного засобу від 29.11.2010 (т. 1, а.с. 43).

Закрите акціонерне товариство "Ресторан "Чайка", ідентифікаційний код юридичної особи 14190464 реорганізоване 29.06.2011 в Приватне підприємство "Ресторан "Чайка", ідентифікаційний код юридичної особи 14190464 (т. 1, а.с. 31-40, 81-82).

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 25.10.2011 у справі № 10/5026/2337/2011 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Сван-1", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Юдицького О.В.

Ухвалою від 09.02.2012 у справі № 10/5026/2337/2011, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.04.2013, Господарський суд Черкаської області, відповідно до ст. 5, ч. 2 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відсторонив керівника боржника ОСОБА_1 . - голову ліквідаційної комісії товариства від посади, поклав виконання обов`язків керівника ТОВ "Сван-1" на розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Юдицького О.В.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 у справі № 925/1607/14 визнано недійсним договір оренди транспортного засобу від 29.11.2010, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сван-1" і Закритим акціонерним товариством "Ресторан "Чайка" про передачу в оренду автомобіля Mitsubishi, модель Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1 , рік випуску 2007, тип - легковий універсал - В, колір чорний, зобов`язано Закрите акціонерне товариство "Ресторан "Чайка" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Сван-1" автомобіль.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 216 ЦК України унормовано, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Колегією суддів враховується, що по акту прийому-передачі від 29.11.2010 спірний автомобіль передано відповідачу в користування, з 30.06.2015 договір оренди визнано недійсним в судовому порядку, розпорядник майна арбітражний керуючий Юдицький О.В. виконував обов`язки керівника боржника з 09.02.2012 по 14.03.2012 на підставі ухвали Господарського суду Черкаської області від 09.02.2012 та на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду з 23.04.2013 по 01.11.2017, фактично автомобіль повернуто боржнику 05.05.2016 згідно акту опису й арешту майна, спірний період користування, за який заявлено стягнення грошових коштів в сумі 96577,72 грн, з грудня 2010 року по червень 2015 року.

На підставі абз. 2 ч. 1 ст. 1 ст. 216 ЦК України, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання недійсного правочину, а в разі неможливості, коли одержане полягає у користуванні майном - відшкодувати вартість того, що одержано, в даному випадку, відшкодувати вартість користування (отриманої послуги з оренди) за цінами на момент відшкодування.

Тобто, після визнання судом договору оренди транспортного засобу від 29.11.2010, ПП "Ресторан "Чайка" зобов`язане повернути з користування автомобіль та відшкодувати вартість користування за цінами на момент відшкодування, а ТОВ "Сван-1" відповідно має право вимагати виконання вказаних обов`язків від ПП "Ресторан "Чайка".

При цьому, належить відхилити доводи відповідача, що до спірних правовідносин з відшкодування вартості користування слід виходити з умов п. 5.1 недійсного договору оренди, оскільки недійсний договір не породжує для сторін будь-яких зобов`язань та є недійсним з моменту його вчинення.

Також, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що спірний автомобіль було передано за актом прийому-передачі автомобіля від 04.02.2014, оскільки вказаний акт підписано неповноважною особою Коберник В.М .

Так, на дату складання акту виконував обов`язки керівника боржника арбітражний керуючий Юдицький О.В. на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду з 23.04.2013 у даній справі.

При цьому, фактичні обставини щодо повернення у володіння боржника спірного автомобіля саме 05.05.2016 підтверджуються актом державного виконавця від 05.05.2016 про опис та арешт майна у виконавчому провадженні № 48222665.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду про обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлені дійсні обставини справи, одночасно неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, які регулюють орендні правовідносини та загальні норми щодо зобов`язання, оскільки до спірних правовідносин належить застосовувати норми цивільного законодавства, що регулюють недійсність правочину та наслідки його недійсності. Разом з тим, неправильне застосування норм матеріального права не вплинуло на правильність ухваленого рішення по суті спору, яке не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.12.2017 у даній справі належить залишити без змін із урахуванням наведеного вище.

Судові витрати за розгляд справи апеляційним судом належить покласти на скаржника в межах сплаченого судового збору при подачі апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст.ст. 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Ресторан "Чайка" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 05.12.2017 у справі № 04/14-10/5026/2337/2011 про стягнення з Приватного підприємства "Ресторан Чайка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сван-1" 96577,72 грн та 1827,00 грн судового збору залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у строки, встановлені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.06.2019.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Б.В. Отрюх

Б.М. Грек