ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1276/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Єпік А.М.

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м.Дніпро

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу у розмірі 35 685,00 грн.

Представники:

від позивача: Алєксєєв С.С., довіреність № 2154 від 30.10.2018 року, юрисконсульт;

від відповідача: Селіванова О.В., довіреність № 37/ПУ/2019 від 03.12.2018 року, головний юрисконсульт комерційно-претензійного відділу;

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" штраф у розмірі 35 685,00 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, а саме в частині нестачі маси вантажу згідно комерційного акту № 454502/125 від 02.12.2018 року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.04.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 02.05.2019 року о 10:20 год.

22.04.2019 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження вих. № 8/2251 від 15.04.2019 року.

22.04.2019 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшов відзив на позовну заяву вих. № 8/2252 від 15.04.2019 року, у якому з позовними вимогами не погоджується, мотивуючи тим, що вагон №67879437 прийнятий до перевезення станцією відправлення Ароматна Придніпровської залізниці лише на підставі його візуального огляду, оскільки визначена у залізничній накладній №46500575 маса вантажу не була визнана залізницею іншою ніж 52450 кг.

22.04.2019 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява вих. № 8/2252 від 15.04.2019 року про зменшення розміру штрафу з 35 685,00 грн. до 7 137,00 грн., на підставі ч.3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.05.2019 року продовжено строк розгляду підготовчого провадження до 02.07.2019 року та підготовче судове засідання відкладено на 11.06.2019 року о 10:20 год.

03.05.2019 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшла відповідь на відзив вих. № б/н, у якому заперечує проти зменшення розміру штрафу, оскільки, Відповідач у своєму клопотанні не навів жодної надзвичайної чи невідворотної обставини, яка могла призвести до неналежного виконання господарського зобов`язання по заповненню накладної.

24.05.2019 року від позивача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшло клопотання вих. № б/н про долучення до матеріалів справи судової практики.

29.05.2019 року від відповідача до канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області надійшли письмові заперечення на відповідь на відзив вих. № 8/2921 від 27.05.2019 року, у якому вважає доводи позивача помилковими та такими, що не можуть бути підтвердженими належними та допустимими доказами, тому, що законодавством не встановлено заборону на зменшення розміру неустойки (штрафу), який підлягає стягненню і на підставі закону, оскільки зменшуючи суму, яка підлягає стягненню, суд не змінює сам розмір неустойки, встановлений Статутом залізниць України, а забезпечує баланс майнових інтересів сторін спору, у з в`язку з чим не можуть бути задоволені судом у повному обсязі.

У підготовчому судовому засіданні 11.06.2019 року сторонами обговорені питання, які виникли з приводу спору по даній справі, та зазначено, що ними були надані всі можливі та допустимі докази по справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.06.2019 року о 10:20 год.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Зі станції відправлення Ароматна Придніпровської залізниці Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" здійснено відправлення вагону № 67879437 за накладною № 46500575 на станцію Запоріжжя Ліве Придніпровської залізниці.

Відповідно до вказаної накладної відправник вантажу ПАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ"

При прибутті вагону № 67879437 через станцію Павлоград - 1 Придніпровської залізниці, згідно акту загальної форми №736 № 454502 при переважуванні вагону на вагонних вагах було виявлено, що маса вантажу зазначена у накладній не відповідає фактичній масі вантажу у вагоні.

Згідно з розділом Д комерційного акту № 454502/125/2042 від 08.08.2018р. в дійсності виявилось: вантаж лом, брутто - 71750кг, тара з документу - 20550кг, нетто -51200кг, що більше маси зазначеної в документі на 1250кг, Зважування проводилось з відчепленням, при повній зупинці на справних повірених 150т вагових вагах №7 ст. Павлоград І (повірка 26.07.2018) прийомоздавальником ОСОБА_1 В.. Зважування проводилось двічі комісією в тому ж складі, маса брутто - 71750кг. не змінилась. Навантаження в вагоні нижче бортів 20-40 см, 1-3 люками вантаж вкритий решіткою, над 4-7 люками вкритий листами металу, між металом по всій площі вагона маються зазори, проглядається вантаж дрібної фракції. Порушення п.17.1 гл.3 Додатка 3 до СМГС. Вантаж марковано вапном, маркування не порушене, без вибірок та заглиблень. Начальник вантажного району по штату відсутній.

Як вбачається зі змісту вказаного комерційного акту, вантаж прибув у справному в технічному та комерційному відношення вагоні, сліди втрати або розкрадання вантажу під час перевезення відсутні.

На підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, позивачем нарахований штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати у сумі 35 685,00, розмір якого підтверджується розрахунком позивача.

Відповідач доказів добровільної сплати зазначеного штрафу на час розгляду справи суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відносини, пов`язані з діяльністю транспорту, у тому числі залізничного, регулюються Законом України "Про транспорт", Цивільним та Господарським кодексами України, іншими актами законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 306 Господарського кодексу України загальні умови перевезення вантажів, а також особливості умови перевезення окремих видів вантажів (вибухових речовин, зброї, отруйних, легкозаймистих, радіоактивних та інших небезпечних речовин тощо) визначаються цим кодексом і виданими відповідно до нього транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

За приписами ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно із ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з положенням ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 № 863/5084.

Згідно з п.2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

В силу приписів частин 1 і 2 ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Згідно ч. 3 п. 9 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 29.05.2002 №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 № 567/6855, у комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах; у разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Як вбачається зі змісту комерційного акту №454502/1125/2042 від 08.08.2018р. у встановленому порядку було засвідчено факт завантаження вагону №67879437 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладній, на 1250кг.

Таким чином, за вказаних обставин, всі наслідки за неправильності відомостей, зазначених у накладній, мають бути покладені на відповідача.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У відповідності до ч.1 ст. 118 Статуту залізниць України, за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

Відповідно до накладної №46500575 розмір провізної плати становить 7 137,00 грн. Перевіркою виконаного позивачем розрахунку штрафу судом порушень чинного законодавства не встановлено (7 137,00х5 = 35 685,00).

Згідно із ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем порушенні вищевказані вимоги Статуту залізниць України, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 35 685,00 грн. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу правомірно.

Зокрема, господарський суд наголошує, що комерційний акт №454502/125/2042 від 08.08.2018р. за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства України, складений та підписаний повноважними особами відповідно до вимог Правил складання актів. Твердження відповідача щодо порушення при складанні вказаного комерційного приписів п. 10 Правил складання актів, спростовуються змістом Розділу Д зазначеного акту.

22.04.2019 відповідач подав до суду заяву про зменшення суми стягуваного штрафу до 7 137,00 грн., в обґрунтування поданої заяви відповідач зазначив, що штраф, який заявлено позивачем до стягнення, не має компенсаторний характер, проте є додатковим засобом отримання прибутку для позивача. Так, відповідачем за накладною №46500575 за перевезення вантажу було сплачено провізну плату та додаткові збори за всю відстань перевезення вантажу, за повну вагу вказану в перевізному документі, що підтверджується даними графи 34 накладної №46500575. Таким чином, залізниця фактично отримала надлишкову плату (переплату) залізничного тарифу, оскільки відповідач здійснив оплату провізної плати за додаткових зборів за надлишкову масу вантажу. Позивачем не зазначено які збитки були понесені залізницею внаслідок неправильного зазначення маси вантажу у перевізному документі. Будь-яких збитків внаслідок того, що відповідачем було зазначено не вірна маса вантажу у залізничній накладній, позивач не зазнав.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до приписів ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, слід визнати право судів при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір, з урахуванням всіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір, на який зменшується стягуваний штраф, повинні бути в рішенні суду мотивовані та обґрунтовані.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки (штрафу), суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення розміру штрафних санкцій. При цьому розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується позивачем, провізна плата за перевезення вантажу сплачена в повному обсязі. Отже позивач не лише не поніс збитків, а отримав провізну плату розмір якої перевищує суму такої плати в разі відсутності помилки у визначенні маси вантажу, що надана до перевезення.

З огляду на викладене вище, беручи до уваги співвідношення пред`явлених до стягнення санкцій з наявними наслідками порушення зобов`язання, співрозмірність нарахованого штрафу заподіяному правопорушенню в частині оформлення перевізного документу щодо неправильного зазначення маси вантажу, господарський суд вбачає підстави для зменшення розміру штрафу до 3-х провізних плат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в сумі 1 921,00 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) регіональна філія Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) штраф за неправильно зазначену масу вантажу в сумі 21 411,00 грн., судовий збір у сумі 1 921,00 грн., про що видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення штрафу в розмірі 14 274,00 грн. - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.06.2019

Суддя В.Г. Бєлік