ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

21.06.2019м. ДніпроСправа № 904/585/18

За позовом за позовом Заступника керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Світличної Ганни, 64-а) в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області (49004, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Олександра Поля, буд. 2)

до відповідача-1 Петропавлівської районної державної адміністрації (52700, Дніпропетровська область, Петропавлівський район, смт. Петропавлівка, вул. Героїв України, буд. 62)

до відповідача-2 Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича ( АДРЕСА_1 )

про визнання незаконними та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 29.01.2016 та зобов`язання повернути земельну ділянку

Суддя Бондарєв Е.М.

Без участі представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2018 року Заступник керівника Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області та Фізичної особи-підприємця Маркова Д.О., у якому просив:

- визнати незаконним і скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації від 30.09.2015 № Р-320/0/350-15 "Про надання громадянину Маркову Д.О. дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для надання в оренду на території Дмитрівської сільської ради";

- визнати незаконним і скасувати розпорядження голови Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.12.2015 № Р-528/0/350-15 "Про затвердження ФОП Маркову Д.О. технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Дмитрівської сільської ради";

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 5,0936 га, кадастровий номер :02:001:1006, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, укладений 29.01.2016 між Петропавлівською районної державної адміністрації та Фізичною особою-підприємцем Марковим Д.О., і зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.03.2016 за № 13649663;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Маркова Д.О. повернути державі в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області зазначену земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому відповідач одержав її в оренду, шляхом підписання відповідного акта приймання-передачі землі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що зазначені розпорядження Петропавлівської районної державної адміністрації прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а тому підлягають скасуванню, оскільки спірна земельна ділянка сільськогосподарського призначення, за межами населеного пункту, належить до земель запасу Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району, а не до невитребуваних (невизначених) земельних часток (паїв), отже, районна державна адміністрація не наділена повноваженнями щодо розпорядження такими землями. Водночас оспорюваний договір оренди земельної ділянки, укладений між відповідачами на підставі розпорядження Петропавлівської районної державної адміністрації від 24.12.2015 № Р-528/0/350-15, є недійсним з підстав, передбачених статтями 203, 215 Цивільного кодексу України, оскільки орендну плату за користування земельною ділянкою визначено без проведення її нормативної грошової оцінки, що є порушенням вимог статей 6, 15 Закону України "Про оренду землі" і статей 13, 18 Закону України "Про оцінку земель".

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2019, позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Верховного Суду від 15.05.2019 касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Маркова Дмитра Олександровича задоволено частково, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.01.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2018 у справі № 904/585/18 скасовані та справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2019 справа № 904/585/18 (Вх. № 4-2691/19) розподілена судді Бондарєву Е.М.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.06.2019 прийнято справу № 904/585/18 до провадження та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін зі стадії підготовчого провадження.

Положеннями статті 15 Цивільного кодексу України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 2 статті 2 Цивільного кодексу України передбачено, що одним з учасників цивільних відносин є держава Україна, яка згідно зі статтями 167, 170 Цивільного кодексу України набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом, та діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 131-1Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України "Про прокуратуру". Зокрема, за змістом статті 1 зазначеного Закону прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.

Виходячи зі змісту частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; у разі відсутності такого органу.

Таким чином, обставини дотримання прокурором встановленої статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" процедури, яка повинна передувати зверненню до суду з відповідним позовом, підлягають з`ясуванню судом під час розгляду спору за позовом прокурора.

Під час розгляду матеріалів справи встановлено, що у зв`язку з необхідністю формування єдиної правозастосовної практики щодо застосування положень статті 23 Закону України "Про прокуратуру", Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 587/430/16-ц разом із касаційною скаргою у подібних правовідносинах.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд з власної ініціативи дійшов висновку про наявність підстав зупинити провадження у справі № 904/585/18 до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі № 587/430/16-ц.

Керуючись статтями 228, 229, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі №904/585/18 зупинити до вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про усунення неоднозначного застосування норм права у подібних правовідносинах у іншій справі № 587/430/16-ц.

Ухвала набирає законної сили 21.06.2019.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Е.М. Бондарєв