ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1341/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", м.Київ
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", м.Харків
про стягнення 31 758,62грн.
за участю представників:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Безсонова М.В., довіреність 20-05/9 від 20.05.2019

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (надалі - відповідач) про стягнення 31758,62грн., з яких: 30774,05грн. страхового відшкодування, 240,29грн. 3% річних, 744,28грн. інфляційних втрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що у відповідності до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до нього, як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №030114/4640/0000124 від 29.01.2018, в межах фактичних витрат, перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Ухвалою від 08.05.2019 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.06.2019.

Ухвалою від 04.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.06.2019.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, однак 14.06.2019 від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів. Про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином.

Відповідач відзиву на позов не надав, його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі.

У судовому засіданні 19.06.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

29 січня 2018 року між позивачем, як страховиком, та ОСОБА_1 , як страхувальником, укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №030114/4640/0000124, предметом якого є страхування транспортного засобу "SUZUKI NEW GRAND VITARA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

11 серпня 2018 року у м.Києві по просп.Броварський, 17 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу "CHEVROLET AVEO", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м.Києва від 13.09.2018 у справі №755/12463/18 винним у скоєнні ДТП визнано водія ОСОБА_2

Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль "SUZUKI NEW GRAND VITARA", держномер НОМЕР_1 , отримав пошкодження, що підтверджується вищевказаною постановою районного суду, а також наявним у матеріалах справи протоколом огляду колісного транспортного засобу №37С/08/18.

13 серпня 2018 року до позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

24 вересня 2018 року позивач на підставі Звіту про оцінку збитку №37С/08/18 від 30.08.2018, складено страховий акт №00268704 та розрахунок суми страхового відшкодування до нього.

На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 30774,05грн. шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням №044647 від 26.09.2018.

Цивільна відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована у АТ "СК "Мега-Гарант" згідно полісу АМ/003982779. Відповідно до даного полісу відповідач взяв на себе обов`язок щодо відшкодування шкоди майну в межах 100000,00грн., розмір франшизи - 0,00грн.

Позивач направив відповідачу заяву на виплату страхового відшкодування вих.№7684 від 03.10.2018, в якій на підставі статей 993, 1187 ЦК України, статті 27 Закону України "Про страхування" просив здійснити відшкодування шкоди в розмірі 30774,05грн.

Дана заява отримана представником відповідача 12.10.2018, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідач вказані грошові кошти позивачу не перерахував.

У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь 30774,05грн. страхового відшкодування, 240,29грн. 3% річних, 744,28грн. інфляційних втрат.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про страхування" страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до норм статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Отже, відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства, позивач після виплати страхового відшкодування страховику в розмірі 30774,05грн., отримав право зворотної вимоги до відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у скоєнні ДТП, згідно поліса АМ/003982779.

Статтею 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У відповідності до положення пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом АМ/003982779 встановлено, що ліміт за шкоду майну складає 100000,00грн., а розмір франшизи - 0,00грн.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача 30774,05грн. суми страхового відшкодування (30774,05грн. - 0,00грн.)

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав доказів відшкодування позивачу вказаної суми, його представник у судовому засіданні повідомила про визнання позовних вимог у повному обсязі, а тому позовні вимоги про стягнення 30774,05грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, частиною другою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення грошового зобов`язання, позивач здійснив нарахування відповідачу 3% річних у розмірі 240,29грн. за період з 13.01.2019 по 17.04.2019 та інфляційні втрати в сумі 744,28грн. за період січень-березень 2019 року.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

За змістом статей 524 та 533 ЦК України грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки із договірних відносин, а й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, з факту завдання майнової шкоди іншій особі.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальнику грошову суму (страхову виплату).

Таким чином, правовідносини, в якому страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням. Правовідносини з відшкодування шкоди в порядку суброгації, які склалися між сторонами у справі, що розглядається, також є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу, на них також поширюється дія положень частини другої статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунки вищевказаних сум, суд визнав їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги про їх стягнення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" (61057, м.Харків, вул.Донця-Захаржевського, буд.6/8, код 30035289) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.70-А, код 20033533) 30774,05грн. страхового відшкодування, 240,29грн. 3% річних, 744,28грн. інфляційних втрат, а також 1921,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "25" червня 2019 р.

Суддя М.В. Калантай