ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Справа№ 910/2062/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Зубець Л.П.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників:

від позивача: Барабаш О.В. (ордер серія КС № 252689 від 26.03.2019),

від відповідача: не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2019

у справі № 910/2062/19 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 120 379,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 у справі №910/2062/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" 72.625грн. 50 коп. штрафу, 1545грн. 26 коп. витрат по сплаті судового збору. В іншій частині в позові відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- за накладною № 40236168 від 08.10.2018 мало місце прострочення доставки вантажу 1 день, за накладною № 40268005 від 09.10.2018 - 0 днів, за накладною № 40805020 від 25.10.2018 - 1 день, тому згідно зі статтею 116 Статуту штраф не нараховується;

- за накладною № 40492258 від 16.10.2018 мало місце прострочення доставки вантажу - 4 дні, за накладною № 47862628 від 07.10.2018 - 10 днів, за якими позивачем вірно нараховано штраф у розмірі 30%.

Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний рішення суду від 22.04.2019р. по справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі позивач, зазначає про те, що:

- дії відповідача щодо збільшення терміну доставки були здійснені в момент, коли вже мала місце прострочка доставки вантажу. Обов`язковою підставою для збільшення терміну доставки вантажу є зазначення в графі 49 залізничної накладної коротке зазначення причини, з якої його складено та підпис працівника станції, однак в накладних відсутній підпис працівника станції та не зазначена причина збільшення строку доставки;

- відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які б звільняли його від відповідальності за неналежне виконання зобов`язання щодо вчасної доставки вантажу.

Від відповідача (07.06.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про те, що:

- судом було встановлено, що позивач у своїх розрахунках штрафних санкцій не врахував інформацію в графі 49 накладної про збільшення терміну доставки вантажу;

- зменшуючи розмір заявленого до стягнення штрафу, суд першої інстанції виходив з ступеню виконання зобов`язання, причин неналежного виконання, інтересів та майнового стану обох сторін, наслідків порушення зобов`язання, відповідності розміру заявленому до стягнення штрафу таким наслідкам, поведінки відповідача (в тому числі невжиття ним заходів добровільного усунення порушення та його наслідків).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалургтранс» на рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 у справі №910/2062/19, розгляд справи призначено на 18.06.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду не з`явився представник відповідача.

Враховуючи те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019), явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, про причини неявки відповідач суд не повідомив, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача судовою колегією встановлено.

Акціонерним товариством "Українська залізниця" здійснено перевезення вантажів, відправником яких є Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалургтранс" згідно залізничних накладних: № 40236168 від 08.10.2018 станції Олександрія до станції Чорноморська, відстань перевезення 430 км, вантаж прибув 16.10.2018;№ 40268005 від 09.10.2018 станції Олександрія до станції Чорноморська, відстань перевезення 430 км, вантаж прибув 16.10.2018;№ 40805020 від 25.10.2018 від станції Олександрія до станції Чорноморська, відстань перевезення 430 км, вантаж прибув 03.11.2018;№ 47901921 від 08.10.2018 від станції Славгород-Південний до станції Жовтнева, відстань перевезення 407 км, вантаж прибув 26.10.2018;№ 47782883 від 04.10.2018 від станції Синельникове ІІ до станції Жовтнева, відстань перевезення 453 км, вантаж прибув 12.10.2018;№ 40492258 від 16.10.2018 від станції Користівка до станції Жовтенва, відстань перевезення 286 км, вантаж прибув 27.10.2018;№ 44439750 від 02.10.2018 від станції Переддонбасівська до станції Жовтнева, відстань перевезення 752 км, вантаж прибув 11.10.2018;№ 44596286 від 17.10.2018 від станції Переддонбасівська до станції Жовтнева, відстань перевезення 752км, вантаж прибув 25.10.2018;№ 47831110 від 06.10.2018 від станції П`ятихатки до станції Жовтнева, відстань перевезення 334 км, вантаж прибув 12.10.2018;№ 45095551 від 14.10.2018 від станції Привольне до станції Миколаїв-Вантажний, відстань перевезення 338 км, вантаж прибув 21.10.2018; № 45095544 від 14.10.2018 від станції Привольне до станції Миколаїв-Вантажний, відстань перевезення 338 км, вантаж прибув 21.10.2018;№ 47862628 від 07.10.2018 від станції Рясна до станції Чорноморська, відстань перевезення 570 км, вантаж прибув 25.10.2018;№ 47714456 від 02.10.2018 від станції Рясна до станції Чорноморська, відстань перевезення 570 км, вантаж прибув 19.10.2018;№ 47714589 від 02.10.2018 від станції Рясна до станції Чорноморська, відстань перевезення 570 км, вантаж прибув 19.10.2018;№ 34187237 від 06.11.2018 від станції Бердичев до станції Чорноморськ-порт-експорт, відстань перевезення 564 км, вантаж прибув 14.11.2018;№ 34185686 від 06.11.2018 від станції Бердичев до станції Чорноморськ-порт-експорт, відстань перевезення 564 км, вантаж прибув 14.11.2018;№ 45582343 від 29.10.2018 від станції Рясна до станції Чорноморськ-порт-експорт, відстань перевезення 638 км, вантаж прибув 09.11.2018;№ 45600970 від 30.10.2018 від станції Рясна до станції Чорноморськ-порт-експорт, відстань перевезення 638 км, вантаж прибув 09.11.2018.

Відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно із статтею 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов`язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Частиною першою статті 919 Цивільного кодексу України передбачено, що перевізник зобов`язаний доставити вантаж, пасажира, багаж, пошту до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Відповідно до частини 1 статті 313 Господарського кодексу України перевізник зобов`язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, передбачений транспортними кодексами, статутами чи правилами. Якщо строк доставки вантажів у зазначеному порядку не встановлено, сторони мають право встановити цей строк у договорі.

Згідно із статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 затверджено Статут залізниць (далі - Статут), який визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (стаття 2 Статуту).

Відповідно до статті 5 Статуту на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує:

а) Правила перевезення вантажів (далі - Правила);

б) Технічні умови навантаження і кріплення вантажів;

в) Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України (далі - Правила перевезень пасажирів);

г) інші нормативні документи.

Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, безпеки руху, охорони праці, громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті, є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно із статтею 6 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Абзацами першим, другим і п`ятим статті 23 Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Відповідно до статті 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни.

Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами, виходячи з технічних можливостей залізниць.

Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення.

Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

У разі затримки подачі вагонів (контейнерів) під вивантаження внаслідок зайнятості вантажного фронту або з інших причин, залежних від одержувачів, вантаж вважається доставленим вчасно, якщо він прибув на станцію призначення до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з пунктами 1.1 і 1.2. Правил обчислення термінів доставки вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 (далі - Правила № 644) термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Відповідно до підпункту 1.1.1 пункту 1.1 Правил № 644 у разі перевезення вантажною швидкістю залізниці надається термін доставки вантажу: одна доба на кожні повні та неповні 320 км щодо маршрутних відправок, та одна доба на кожні повні та неповні 200 км щодо вагонних відправок.

Пунктом 2.1 Правил № 644 передбачено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах. При прийманні від відправника вантажу до перевезення раніше дня, на який призначено навантаження, термін доставки обчислюється з 24-ї години того дня, на який призначено навантаження, про що в накладній робиться відмітка в графі "Навантаження призначено на число місяць".

Згідно з пунктом 2.4 Правил № 644 терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з пунктом 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Відповідно до пункту 2.10 Правил № 644 вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

За приписами ч.3 ст.313 Господарського кодексу України розмір штрафів, що стягуються з перевізників за прострочення в доставці вантажу, визначається відповідно до закону.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Частиною першою статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники - за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України. Перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України.

Згідно із статтею 116 Статуту за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем із станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Встановлений статтею 116 Статуту штраф застосовується у разі прострочення доставки вантажу на дві доби (більше ніж на 48 годин), на три доби (більше ніж на 72 години) і на чотири доби (більше ніж на 96 годин). Якщо прострочення доставки вантажу допущено залізницею менш ніж на дві доби (не більше 48 годин), що обчислюється з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення, то підстави для нарахування передбаченої статтею 116 Статуту штрафу відсутні.

Згідно з абзацом другим пункту 8 вказаних Правил видачі вантажів (ст. 35, 42, 46, 47, 48, 52, 53 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 передбачено, що датою фактичної видачі вантажу вважається дата його вивозу з території станції в разі вивантаження засобами залізниці або дата подачі вагона під вивантаження, якщо воно здійснюється одержувачем на місцях загального або незагального користування.

Обчислення терміну доставки здійснюється враховуючи відстань від станції відправлення до станції призначення.

Відповідно до п. 2.9 Правил № 644 у разі затримки вантажу в процесі перевезення термін доставки збільшується на термін:

виконання митних та інших адміністративних правил;

тимчасової перерви в перевезенні, яка трапилася не з вини залізниці;

необхідний для ветеринарного огляду та напування тварин;

вивантаження зайвої маси, виправлення навантаження або упаковки, а також на перевантаження, які трапилися з вини відправника;

інших затримок, які трапились з вини відправника чи одержувача.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції.

Згідно з пунктом "в" статті 130 Статуту належним доказом прострочення доставки вантажу залізницею є накладна. Доказом затримки, яка трапилася з вини відправника чи одержувача, що дає право залізниці на збільшення терміну доставки вантажу відповідно до пункту 2.9 Правил обчислення термінів доставки вантажів, є відмітка у перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції і календарним штемпелем. Тому відсутність такої відмітки на накладній позбавляє залізницю права на збільшення терміну доставки вантажу.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що дії відповідача щодо збільшення терміну доставки були здійснені в момент, коли вже мала місце прострочка доставки вантажу. Обов`язковою підставою для збільшення терміну доставки вантажу є зазначення в графі 49 залізничної накладної коротке зазначення причини, з якої його складено та підпис працівника станції, однак в накладних відсутній підпис працівника станції та не зазначена причина збільшення строку доставки.

Так, господарським судом міста Києва встановлено, що:

- відповідно до п. 4.3. у разі складання акта в графі 49 "Відмітки залізниці" зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено (наприклад, "про нестачу ________ місць", "про нестачу маси _________ кг", "про відсутність пломб" тощо).

- з наступних залізничних накладних вбачається, що в графі № 49 цих накладних здійснена відмітка залізниці про складання актів на підставі п. 2.9 наказу № 644 від 21.11.2000 про збільшення терміну доставки вантажу, а саме

в накладній № 40236168 від 08.10.2018 на 2 доби,

в накладній № 40268005 від 09.10.2018 на 2 доби,

в накладній № 40805020 від 25.10.2018 на 3 доби,

в накладній № 40492258 від 16.10.2018 на 3 доби,

в накладній № 47862628 від 07.10.2018 на 3 доби.

Крім того, колегія суддів зазначає, що в графі 49 накладних зазначено «одержувача повідомлено, дата та час повідомлення, прізвище та підпис ЕЦП»

Тому, на підставі наведеного та фактичних обставинах у справі, господарським судом міста Києва встановлено, що згідно накладної № 40236168 від 08.10.2018 вантаж мав бути доставлений 15.10.2018, згідно накладної № 40268005 від 09.10.2018 - 16.10.2018, згідно накладної № 40805020 від 25.10.2018 - 02.11.2018, згідно накладної № 40492258 від 16.10.2018 - 23.10.2018, згідно накладної № 47862628 від 07.10.2018 - 15.10.2018.

Отже за накладною № 40236168 від 08.10.2018 мало місце прострочення доставки вантажу 1 день, за накладною № 40268005 від 09.10.2018 - 0 днів, за накладною № 40805020 від 25.10.2018 - 1 день, тому згідно зі статтею 116 Статуту штраф не нараховується.

За накладною № 40492258 від 16.10.2018 мало місце прострочення доставки вантажу - 4 дні, за накладною № 47862628 від 07.10.2018 - 10 днів, за якими позивачем вірно нараховано штраф у розмірі 30%.

Календарними штемпелями на всіх залізничних накладних, доданих до позовної заяви, окрім № 40805020 від 25.10.2018, підтверджується, що вантаж відповідачем доставлено з порушенням встановленого терміну доставки, визначеного ст. 41 Статуту залізниць України та Правилами № 644.

Сума штрафу за несвоєчасну доставку вантажу становить 96834,00 грн., отже позовні вимоги про стягнення з відповідача 96834,00 грн. штрафу є обґрунтованими, документально підтвердженими.

Відповідачем, до суду першої інстанції подано клопотання про зменшення розміру штрафу за несвоєчасну доставку вантажів до 50% від суми позову - 60189,75 грн.

Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора.

Як необхідність використання права на зменшення розміру штрафних санкцій так і розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Господарським судом при прийняття рішення обґрунтовано враховано, що:

- позивачем не надано доказів понесення ним збитків або невиконання ним своїх зобов`язань перед іншими особами внаслідок несвоєчасної доставки вантажів відповідачем;

- відповідачем не наведено жодних обставин та не подано жодних доказів в підтвердження відсутності у нього вини у простроченні доставки вантажу. Відповідачем не наведено підстави та не надано докази винятковості обставин, які призвели до порушення ним строків доставки вантажу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, який підлягає стягненню з відповідача, судом, на підставі встановлених фактичних обставин обґрунтовано зменшено штрафні санкції на 25%, та задоволено позовні вимоги в частині стягнення штрафу в сумі 72625,50 грн. (96834,00 грн. - 25%).

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрметалургтранс" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.04.2019 у справі №910/2062/19 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2062/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 27.06.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.П. Зубець

С.І. Буравльов