ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"20" червня 2019 р.Справа № 916/1702/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши матеріали заяви Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1 Д) про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Оржеповської Лілії Володимирівни ( АДРЕСА_1 ) 27391,30грн. заборгованості по кредиту, 28,59грн. заборгованості по відсоткам, 10,42грн. пені,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2019р. за вх.№1747/19 до суду від АТ КБ «Приватбанк» надійшла заява про видачу судового наказу про стягнення з ФОП Оржеповської Л.В. 27391,30грн. заборгованості по кредиту, 28,59грн. заборгованості по відсоткам, 10,42грн. пені. В обґрунтування заявленого банк послався на укладення між ним та боржником 04.09.2018р. через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням боржником електронного цифрового підпису анкети-заявки про приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ», відповідно до якої боржник приєднався до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Положення ч.1 ст.148 ГПК України визначають, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно п.4 ч.3 ст.150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу. Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (п.п.1, 8 ч.1, ч.2 ст.152 ГПК України).

Відповідно до п.п.13, 14 Положення про застосування електронного підпису та електронної печатки в банківській системі України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України 14.08.2017р. №78, у банківській системі України застосовуються: кваліфікований ЕП; удосконалений ЕП; ЕП Національного банку; простий ЕП; кваліфікована електронна печатка; удосконалена електронна печатка. Використання удосконаленого ЕП, удосконаленої електронної печатки та простого ЕП здійснюється на підставі договору між банком і клієнтом, який укладається в письмовій формі (у вигляді паперового документа з власноручними підписами сторін або як електронний документ із кваліфікованим ЕП) після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму.

Посилаючись на підписання 04.09.2018р. боржником анкети-заявки про приєднання до Умов та правил надання послуг із використанням електронного цифрового підпису, заявник - АТ КБ «Приватбанк» не подав до суду доказів, що підтверджують отримання боржником такого ключа, укладення між заявником та боржником угоди про використання електронного цифрового підпису з посиленим сертифікатом ключа.

За таких умов, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі АТ КБ «Приватбанк» судового наказу, у зв`язку з тим, що заяву подано з порушенням вимог ст.150 ГПК України, внаслідок чого із неї не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, так як не доведено факт підписання у електронному вигляді кредитного договору.

Керуючись п.п.1, 8 ч.1 ст.152, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству Комерційному банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1 Д) у видачі судового наказу за заявою від 18.09.2018р. за вх.№1747/19 про стягнення з Фізичної особи - підприємця Оржеповської Лілії Володимирівни ( АДРЕСА_1 ) 27391,30грн. заборгованості по кредиту, 28,59грн. заборгованості по відсоткам, 10,42грн. пені.

2. Повідомити заявника, що відповідно до ч.1 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

3. До уваги заявника, згідно ч.2 ст.151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

4. У відповідності до ч.2 ст.235 ГПК України ухвала набирає законної сили 20.06.2019р. та згідно ч.2 ст.254, п.1 ч.1 ст.255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.А. Малярчук