УХВАЛА

м. Київ

25.06.2019Справа № 910/6015/18

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., дослідивши матеріали скарги комунального підприємства "Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка" Чернігівської обласної ради, м. Чернігів, на дії (бездіяльність) Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві щодо виконання судового наказу № 910/6015/18 за заявою комунального підприємства "Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка" Чернігівської обласної ради, м. Чернігів, до фізичної особи-підприємця Міронєнка Сергія Павловича, м. Київ, за вимогою щодо стягнення 8 630 грн. боргу за договором від 01.03.2016 №б/н про надання платних експлуатаційних послуг/гастролі/,

без участі представників учасників процесу та субєкта оскарження через їх неявку,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка" Чернігівської обласної ради (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва про видачу судового наказу до фізичної особи-підприємця Міронєнка Сергія Павловича за вимогою щодо стягнення 8 630 грн. боргу за договором від 01.03.2016 №б/н про надання платних експлуатаційних послуг/гастролі/.

Господарським судом міста Києва 02.07.2018 було видано судовий наказ щодо стягнення заборгованості за договором від 01.03.2016 №б/н про надання платних експлуатаційних послуг/гастролі/ у сумі 8 630 грн.

07.06.2019 від Підприємства до суду надійшла скарга від 04.06.2019 № 101/06-19 на дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 18.06.19 №910/6051/18 прийнято скаргу до провадження та призначено до розгляду на 25.06.19 , повідомлено Деснянський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (державний виконавець Ельбабаєва Б.Б.) про подання скарги, повідомлено учасників справи та державного виконавця Ельбабаєва Б.Б. про дату, час та місце розглядускарги.

Крім того, запропоновано надати учасникам справи та державному виконавцю письмові пояснення щодо заявленої скарги з документальним підтвердженням викладених обставин.

21.06.19 відділ одержав ухвалу суду, що підтверджено повідомленням про вручення судової повістки №598.

В судове засідання учасники справи та суб`єкт оскарження не з`явились, документів не подано.

Станом на 25.06.2019 року матеріали виконавчого провадження від виконавчої служби до суду не надійшли, у зв`язку із чим, суд здійснює розгляд скарги за наявними в матеріалах справи документами.

У відповідності до ч. 2 ст. 342 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши в судовому засіданні 25.06.19 року скаргу на дії (бездіяльність) державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. суд дійшов висновку про її задоволення, з огляду на наступне.

14.05.2018 року Комунальне підприємство «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради звернулось до Господарського суду міста Києва до боржника Фізичної особи-підприємця Міронєнко Сергія Павловича із заявою 10.05.2018 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 8630,00 грн., внаслідок невиконання грошового зобов`язання по договору про надання платних експлуатаційних послуг /гастролі/захід 04.04.2016.

18.05.2018 року Господарським судом міста Києва видано судовий наказ по справі №910/6015/18, за яким: стягнуто з Фізичної особи-підприємця Міронєнко Сергія Павловича на користь Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради 8630 основної заборгованості, 600,00 грн витрат на професійну правову допомогу суму судового збору в розмірі 176,20 грн .

07.06.2019 року через відділ діловодства суду надійшла скарга 101/06-19 від 04.06.2019 «Про визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 18.05.18 року по справі № 910/6051/18» Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім. Т.Г.Шевченка» Чернігівської обласної ради, в якій скаржник просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. щодо відмови у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 18.05.2018 у справі №910/6015/18;

- зобов`язати державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. відкрити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 18.05.2018 року у справі № 910/6051/18 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Міронєнка Сергія Павловича на користь Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім.Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради 8630 грн. 00 коп. основного боргу 600,00 грн витрат на професійну правову допомогу та витрати зі сплати судового збору в розмірі 176 грн. 20 коп.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Обґрунтовуючи подану скаргу скаржник зазначає про те, що він 14.03 2019 звернувся із заявою року про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 18.05.2019 року № 910/6051/18.

08.04.2019 року державним виконавцем Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєвим Б.Б було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Підставою для повернення вказаного наказу, згідно повідомлення є його невідповідність вимогам ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження ", а саме відсутня дата народження боржника.

Вказана постанова отримана стягувачем 27.05.2019, що підтверджено конвертом та витягом з сайту Укрпошти.

Суд дійшов висновку, що повернення стягувачу виконавчого документа - наказу господарського суду м. Києва від 18.05.2018 року № 910/6051/18 із вказаних підстав є необґрунтованим та незаконним.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на усій території України.

При цьому держава Україна на своїй території повинна забезпечити реалізацію всіх прав, що випливають з Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі й права на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у зазначеній ст. 1 Першого протоколу (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

У рішенні від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту ст. 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклев проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

У рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" від 15.10.2009 Європейський суд з прав людини встановив, що було порушено п. 1 ст. 6 Конвенції та ст. 1 Протоколу № 1 через невиконання або несвоєчасне виконання остаточних судових рішень. Суд зазначив, що затримки були спричинені комбінацією чинників, включаючи відсутність бюджетних коштів, бездіяльністю державної виконавчої служби та недоліками національного законодавства, внаслідок чого пан Іванов та інші заявники у подібній ситуації не змогли добитись примусового виконання судових рішень. Всі ці чинники належали до компетенції української влади, і, отже, Україна несе повну відповідальність за таке невиконання (рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", від 15.10.2009, № 40450/04, п. 83-85). Суд також постановив, що зазначені вище порушення є наслідком несумісної з положеннями Конвенції практики, яка полягає в систематичному невиконанні державою-відповідачем рішень національних судів, за виконання яких вона несе відповідальність і у зв`язку з якими сторони, права яких порушені, не мають ефективних засобів юридичного захисту (п. 4 резолютивної частини рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України").

У п. 3 резолютивної частини рішення від 12.10.2017 у справі "Бурмич та інші проти України", заява № 46852/13, Велика палата Європейського суду з прав людини постановила, що п`ять заяв та 12143 заяв (всього 12148), перераховані в додатках I і II до цього рішення, а також ті, що можуть надійти вже після ухвалення цього рішення, повинні розглядатися відповідно до зобов`язань, які випливають із пілотного рішення у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України", в якому виявлено існування структурної проблеми, що спричиняє порушення параграфу 1 ст. 6 і 13 Конвенції та ст. 1 Протоколу № 1.

Отже, тривале невиконання або несвоєчасне виконання національних судових рішень, за виконання яких Україна несе відповідальність, є структурною та системною проблемою, яку визначено в пілотному рішенні Європейського суду з прав людини, і запровадження ефективних засобів юридичного захисту стосовно відповідних порушень є прямим обов`язком держави.

Таким чином, виходячи з практики з Європейського суду з прав людини держава відповідальна за виконання рішення, ухваленого на користь стягувача у цій справі. Тривале невиконання рішення та відсутність засобів захисту прав стягувача на національному рівні спричиняє порушення параграфу 1 ст. 6 і 13 Конвенції та ст. 1 Протоколу № 1.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України " Про виконавче провадження " у виконавчому документі зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи.

Пунктом 6 частини 4 статті 4 Закону України " Про виконавче провадження " передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Однак, боржник - Міроненко Сергій Павлович не є фізичною особою, а є фізичною особою - підприємцем, а тому посилання Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на п.6 ч. ст. 4 Закону України " Про виконавче провадження " є безпідставним.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 5 Закону України " Про виконавче провадження " примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців)

Згідно ст.2 зазначеного Закону однією із засад виконавчого провадження є обов`язковість виконання рішень.

Відповідно до ст. 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим законом.

На час розгляду справи Деснянським районним відділом Державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві рішення від наказ від 18.05.2018 року № 910/6051/18 не виконаний.

Відповідно до частин першої та другої статті 343 за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно зі статтею 345. про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст.ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 ,343, 345 Господарського процесуального кодексу, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ

1. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 18.05.2018року у справі №910/6051/18.

2.Зобов`язати державного виконавця Деснянського районного відділу державно виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. відкрити виконавче провадження з примусового виконання судового наказу Господарського суду міста Києва від 18.05.2018 у справі № 910/6051/18 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Міронєнка Сергія Павловича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Чернігівський обласний академічний український музично-драматичний театр ім.Т.Г. Шевченка» Чернігівської обласної ради (14000, м. Чернігів, проспект Миру, 23, )

у сумі 8 630 (вісім тисяч шістсот тридцять) грн., судові витрати у сумі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп. та витрати на правничу допомогу у сумі 600 (шістсот) грн.

3. Зобов`язати державного виконавця Деснянського районного відділу державно виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Ельбабаєва Б.Б. , повідомити суд і заявника про виконання ухвали не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набрала законної сили 25.06.2019 та може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її підписання до Північного апеляційного господарського суду через Господарський суд міста Києва.

Повне судове рішення складено 27.06.2019

Суддя І.Д. Курдельчук