АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/1997/14
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

За участю представників учасників справи:

від Господінова Господіна Тодорова - адвокат Бевко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПІК-Україна"

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018 (суддя Ткаченко О.В.), вступну та резолютивну частину якого проголошено у судовому засіданні 19.02.2018 у м. Миколаєві, вул. Адміральська, 22. Повний тест ухвали складено 27.02.2018

по справі №915/1997/14

за заявою боржника Приватного підприємства Вікі

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2014, зокрема, порушено провадження у справі про банкрутство Приватного підприємства Вікі (далі ПП Вікі).

Постановою Господарського суду Миколаївської області від 25.12.2014 визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором боржника Герман Оксану Степанівну, тощо.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2015 призначено ліквідатором боржника Козлова В`ячеслава Олександровича, тощо.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2015 визнано кредиторські вимоги ТОВ "ЕКОПІК-Україна" до боржника в загальному розмірі 16 174 728,89 грн. боргу та 1218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 12.05.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів ПП Вікі на загальну суму 38 117 542,71 грн., в тому числі вимоги першої черги: ТОВ "ЕКОПІК-Україна" в сумі 1218,00 грн.; вимоги четвертої черги: ТОВ "ЕКОПІК-Україна" в сумі 4 577 543,89 грн.; окремо вимоги, забезпечені заставою: ТОВ "ЕКОПІК-Україна" в сумі 11 597 185,00 грн.

23.08.2016 ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Миколаївської області із заявою про заміну кредитора у справі - ТОВ ЕКОПІК-Україна на нового кредитора - ОСОБА_1 .

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018 здійснено заміну кредитора - ТОВ ЕКОПІК-Україна на нового кредитора - ОСОБА_1 .

В мотивах оскаржуваної ухвали суд першої інстанції посилаючись на приписи ст. 37 Закону України Про іпотеку та висновок судової оціночно-будівельної експертизи, що була призначена ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.03.2017, зазначив, що враховуючи встановлену згідно висновку експерта ринкову вартість предмета іпотеки станом на 26.02.2015 у розмірі 17464872,00 грн., кредитор - ТОВ Екопік-Україна набув право власності на предмет іпотеки - нежитловий об`єкт, що розташований за адресою: вул. Комсомольська АДРЕСА_1 буд АДРЕСА_2 а, АДРЕСА_3 . Миколаїв, та таким чином задовольнив в повному обсязі заявлені грошові вимоги у розмірі 16174728,89 грн.

З урахуванням наведеного та посилаючись на приписи ч. 2 ст. 11 Закону України Про іпотеку, п. 3 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України, ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, ст. 21 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом суд першої інстанції дійшов висновку, що заява про заміну кредитора у справі - ТОВ Екопік-Україна на нового кредитора - ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Не погодившись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось ТОВ Екопік-Україна з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018 р. по справі №915/1997/14 про заміну кредитора скасувати та прийняти нову, якою в задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну кредитора відмовити.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що ухвала Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018 р. прийнята з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права й підлягає скасуванню з огляду на наступне.

Так посилаючись на приписи ст.1 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. 11 Закону України Про іпотеку, ст. 512 Цивільного кодексу України апелянт зазначає, що часткове виконання поручителем зобов`язань за кредитним договором не породжує перехід до нього прав кредитора за цим договором. Апелянт зазначає, що в даній справі про банкрутство ПП «ВІКІ» встановлено заборгованість боржника перед ТОВ «ЕКОПІК-Україна» в сумі на 16 174 728,89 грн. За твердженням апелянта, згідно звіту про оцінку майна від 02.03.2015 вартість предмета іпотеки була визначена у розмірі 8 077 300,00 грн. При цьому, як стверджує скаржник, в матеріалах справи відсутні докази неправомірності визначеної суб`єктом оціночної діяльності ціни предмета іпотеки або рецензії на звіт поданий іншими сторонами в справі про банкрутство. На думку апелянта, оскільки в результаті позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки не відбулося повного погашення кредитної заборгованості ПП «ВІКІ» у розмірі 16 174 728,89 грн., ОСОБА_1 не набув статусу кредитора в порядку ст. 11 Закону України Про іпотеку.

Апелянт вважає, що експертиза, яка була призначена судом першої інстанції проведена з грубим порушенням стандартів оцінки та не могла бути прийнята судом до уваги, оскільки проведення експертизи було доручено здійснити Одеському НДІСЕ Міністерства юстиції України, проте з матеріалів судової експертизи взагалі не вбачається будь-який правовий зв`язок експерта Шапошнікової ОСОБА_2 з даною установою. Також, за твердженням апелянта, Господарським судом Миколаївської області експертній установі було поставлено питання по визначенню вартості об`єкта нерухомості в м. Миколаїв, вул. Комсомольська, 101а станом на 26.02.2015 р. Проте, з висновку експерта вбачається, що для визначення вартості порівняльним методом за аналоги взяті об`єкти нерухомості, що виставлялися на продаж не в лютому 2015 р., а протягом 2014-2016 р.

До того ж, посилаючись на п. 16 Національного стандарту «Загальні стандарти оцінки майна і майнових прав» апелянт зазначає, що в матеріалах оцінки відсутні відомості про продаж подібного майна, а саме за площею, цільовим призначенням та розташуванням. Більше того, як стверджує апелянт, на аркушах експертизи 83, 85, 89-91 вказано, що об`яви про дані об`єкти нерухомості були поновлені в 2017 р. Тобто, фактично експерт використовував дані про нерухоме майно навіть не на дату виставляння його на продаж (2014-2016 р.), а поновлені відомості за 2017 р. На аркушах експертизи 99-103 взагалі відсутні дати подання оголошень до друкованих засобів масової інформації. Інформація викладена на сайті agent.ua також не заслуговують на увагу, оскільки вони й містять інформацію про дату публікації оголошення, однак після його поновленні на сайті первинна дата публікації не змінюється. Тому скаржник вважає, що судовим експертом не була встановлена вартість об`єкта оцінки по ціні продажу подібного майна на дату оцінки визначеної судом.

Скаржник вважає, що експертом фактично не виконано вимог суду та на аркушах експертизи 23, 26, 28,29, 34,42 вказано на вартість приміщення не на дату оцінки 26.02.2015 р.

Тому, на думку апелянта, висновок експертизи від 30.11.2017 р. є непрофесійним, необ`єктивним та недостовірним, а тому його неможливо використати для визначення вартості об`єкта нерухомості - предмета іпотеки в м. Миколаєві, вул. Комсомольскька, 101 а. станом на 26.02.2016 р.

Апелянт вважає, що судом необґрунтовано було відхилено ряд клопотань ТОВ «ЕКОПІК-Україна» про проведення повторної експертизи яку необхідно було б доручити іншим експертам.

Як стверджує апелянт, судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги його клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Заводським районним судом м. Миколаєва справ, які на думку апелянта можуть вплинути на розгляду заяви ОСОБА_1 про заміну кредитора у справі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.03.2018 відкрито апеляційне провадження у справі №915/1997/14 за апеляційною скаргою ТОВ "ЕКОПІК-Україна" на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.2018 призначено справу №915/1997/14 до розгляду на 25 квітня 2018 року о 12:00 год.

18.04.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПІК-Україна" в якому останнє просило забезпечити проведення судового засідання по справі №915/1997/14 призначеної до розгляду на 25 квітня 2018 о 12:00 у режимі відеоконференції та доручити Господарському суду Закарпатської області забезпечити участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції представнику товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПІК-Україна" при розгляді справи №915/1997/14.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2018 задоволено клопотання ТОВ "ЕКОПІК-Україна" про участь у судовому засіданні 25 квітня 2018 року о 12:00 год. в режимі відеоконференції та доручено Господарському суду Закарпатської області забезпечити проведення судового засідання у справі №915/1997/14, розгляд якої призначено на 25 квітня 2018 року о 12:00 год. в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Закарпатської області.

24.04.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від арбітражного керуючого Крзлова В.О. в якому останній просить залишити ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.03.2018 по справі №915/1997/14 без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "ЕКОПІК-Україна" без задоволення.

Так у своїх запереченнях арбітражний керуючий з посиланням на приписи Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку» зазначає, що у відповідності до висновку Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз від 30.11.2017 р. ринкова вартість об`єкта нерухомого майна (нежитлового об`єкту), розташованого за адресою: вул. Комсомольська, буд. 101а, м. Миколаїв, станом на 26.02.2015 р. складає 17 464 872,00 грн. Кредиторські вимоги ТОВ "ЕКОПІК-Україна" до боржника складають 16 174 728,89 грн. Отже, 26.02.2015 р. ТОВ "ЕКОПІК-Україна" повністю задовольнило свої кредиторські вимоги за рахунок майна, що перебувало в іпотеці, а саме переоформило на себе право власності на предмет іпотеки. Таким чином, ОСОБА_1 в силу приписів ч. 2 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» набув прав кредитора за кредитним договором № 460312-КЮ від 15.03.2016 р. та є новим кредитором ПП «Вікі» .

Арбітражний керуючий вважає неправомірним посилання ТОВ "ЕКОПІК-Україна" на звіт про оцінку майна від 02.03.2015 р., у відповідності з яким визначено вартість предмета іпотеки в сумі 8 077 300,00 грн., оскільки ТОВ "ЕКОПІК-Україна" набуло у власність предмет іпотеки 26.02.2015 р., а звіт про оцінку майна, на який посилається скаржник, складено іншою датою - 02.03.2015 р., відповідно даним звітом визначено вартість майна не на момент набуття права власності, а на іншу дату. Крім того, як вважає арбітражний керуючий, наданий апелянтом висновок не відповідає приписам чинного законодавства, оскільки в ньому відсутній розділ «аналіз ринку», що є обов`язковим, оскільки визначення вартості об`єкту, що оцінюється, проводиться саме за результатом аналізу ринку, зокрема аналізу вартості аналогічних об`єктів, оцінка проводилася без огляду об`єкта оцінки, оскільки майно знаходиться у м. Миколаєві, а суб`єкт оціночної діяльності, який проводив оцінку, у м. Суми та із висновку не вбачається, що оцінювач робив виїзд за адресою знаходження майна. До звіту також не надано фотографії нерухомого майна. За твердженням арбітражного керуючого, проведення оцінки майна без його огляду грубо суперечить положенням п. 56 Національного стандарту № 1. Визначення вартості майна без огляду (обстеження) об`єкта оцінки впливає на визначення ринкової вартості майна, свідчить про незаконність дій з проведення оцінки майна та є підставою для визнання протиправною оцінки майна відповідно до звіту про незалежну оцінку.

Крім того, як стверджує арбітражний керуючий, всупереч п. 60 Національного стандарту № 1 висновок не відповідає вимогам Національного стандарту № 1 щодо форми складення, оскільки не кріплений підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності, а також, у висновку зазначено функцію оцінки - захист суспільних інтересів, що є, на думку арбітражного керуючого, незрозумілим оскільки висновок мав складатися для визначення ринкової вартості нерухомого майна.

Таким чином, арбітражний керуючий вважає, що наданий ТОВ "ЕКОПІК-Україна" висновок складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, є недостовірним, не об`єктивним та таким, що не підтверджує вартість нерухомого майна на момент оформлення ТОВ "ЕКОПІК-Україна" права власності на нього.

Щодо твердження апелянта про проведення Одеським НДІСЕ експертизи по визначенню вартості предмета іпотеки з грубим порушенням стандартів оцінки, арбітражний керуючий з посилання на Національний стандарт № 1 «Національні засади оцінки майна і майнових прав» зазначає, що на час проведення дослідження експертом із достатньої кількості пропонованих об`єктів нерухомості були відібрані ті, які більше за все відповідали основним порівняльним характеристикам, таким як місце розташування, фізичний стан, поверховість, площа, оздоблювальні роботи, інженерне забезпечення тощо.

За твердженням арбітражного керуючого, оскільки ціна продажу майна є конфіденційною інформацією, а публікації про продаж подібного майна станом саме на дату оцінки відсутні, експертом було використано ціни пропонування подібного майна за період 2014-2016 років, що цілком узгоджується з Національним стандартом № 1 «Національні засади оцінки майна і майнових прав». При цьому експертом було проведено коригування за місцем розташування, площею, функціональним призначенням, датою публікації оголошення тощо, що відображено на сторінках 23 - 29 звіту. Із звіту також вбачається, що експертом здійснено коригування величини вартості пропозицій (ціни продажу) на 10 % у меншу сторону. Тобто вказана у звіті вартість предмету іпотеки не є завищеною, а навпаки ймовірно є навіть заниженою.

Арбітражний керуючий стверджує, що всупереч приписів ст. ст. 74, 76-78 ГПК України скаржник не надав належних та допустимих доказів того, що інформація про ціни продажу подібного майна є недостовірною, а визначена експертом вартість предмета іпотеки не відповідає ринковій ціні станом на 26.02.2015 р. Крім того, скаржник не надав доказів того, що експерт Шапошнікова ОСОБА_3 .О. не є фахівцем державної спеціалізованої установи та не мала права проводити судову оціночно-будівельну експертизу.

Щодо твердження апелянта про безпідставну відмову суду першої інстанції у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі, арбітражний керуючий з посиланням на приписи п.5 ч.1 ст. 227, ст.ст. 73, 74 ГПК України зазначає, що наявні в матеріалах справи про банкрутство ПП «Вікі» докази дозволяли встановити та оцінити обставини (факти), які були предметом розгляду клопотання про заміну кредитора, зокрема наявності або відсутності підстав для заміни кредитора ТОВ «Екопік - Україна» на Господінова Г.Т. у справі про банкрутство.

25.04.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 в якому останній просить залишити ухвалу Господарського суду Миколаївської області віл 19.03.2018 по справі №915/1997/14 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Так, за твердженням ОСОБА_1 , ТОВ «Екопік-Україна» повністю задовольнило свої кредиторські вимоги до ПП «Вікі» за рахунок майна, що перебувало в іпотеці, а саме переоформило на себе право власності на предмет іпотеки.

Посилання апелянта на звіт про оцінку майна від 02.03.2015, у відповідності з яким визначено вартість предмета іпотеки в сумі 8 077 300,00 грн., ОСОБА_1 вважає необґрунтованим, оскільки складений з грубим порушенням норм чинного законодавства, є недостовірним, не об`єктивним та таким, що не підтверджує вартість нерухомого майна на момент оформлення ТОВ «Екопік-Україна» права власності на нього, а тому не може бути належним та допустимим доказом вартості нерухомого майна.

Господінов ОСОБА_4 також вважає, що твердження ТОВ «Екопік-Україна» про проведення судової оціночно-будівельної експертизи, в межах справи про банкрутство, з порушенням стандартів оцінки є недоведеним та безпідставним.

Також ОСОБА_1 не погоджується із твердженням апелянта про безпідставну відмову суду першої інстанції у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки наявні в матеріалах справи про банкрутство ПП «Вікі» докази дозволяли встановити та оцінити обставини (факти), які були предметом розгляду клопотання про заміну кредитора, зокрема наявності або відсутності підстав для заміни кредитора ТОВ «Екопік-Україна» на Господінова Г.Т. у справі про банкрутство.

03.05.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано клопотання ТОВ «Екопік-Україна» про зупинення провадження у справі про банкрутство ПП «Вікі» в якому останнє просить зупинити провадження в справі про банкрутство ПП «ВІКІ» №915/1997/14 в частині розгляду заяви ОСОБА_1 про заміну кредитора, до набрання законної сили рішення по справі №487/5843/17 та №487/6361/17.

В обґрунтування заявленого клопотання ТОВ «Екопік-Україна» зазначає, що підставою для заміни кредитора в справі, ОСОБА_5 та Господарський суд Миколаївської області вважають набуття ТОВ «ЕКОПІК-Україна» права власності на предмет іпотеки, а саме нерухоме майно в м. Миколаєві по вул. Комсомольській, 101 а., яким було забезпечено виконання зобов`язання ПП «ВІКІ» перед ПАТ Банк «Морський» за кредитним договором №460312 - КЮ від 15.03.2012 р. Нормативним обґрунтуванням даної заяви суд першої інстанції вважає ст. 512 ЦК України, ст. 11 та 36 Закону України «Про іпотеку».

Разом з цим, як стверджує ТОВ «Екопік-Україна» на розгляді Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває справа №487/5843/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "ЕКОПІК-Україна", Державного реєстратора Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованової Г., третьої особи виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання незаконним набуття права власності на нерухоме майно, скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності на нерухомий об`єкт в м. Миколаєві по вул. Комсомольській, 101а.

Тобто, як стверджує апелянта, в даній справі вирішуватиметься питання про законність набуття права власності ТОВ «ЕКОПІК-Україна» на предмет іпотеки, що на думку ОСОБА_1 в справі про банкрутство буде підставою для заміну кредитора.

ТОВ «Екопік-Україна» відзначає, що в разі задоволення позовних вимог по цивільній справі №487/5843/17 та заяви про заміну кредитора по справі про банкрутство ПП «ВІКІ»№915/1997/14, ТОВ «ЕКОПІК- Україна» буде позбавлене не тільки права власності на нерухоме майно, але й бути учасником в справі про банкрутство, задовольнити свої кредиторські вимоги, що призведе до порушення прав та інтересів гарантованих Конституцією.

Як стверджує апелянт, підставою для подання позову, Господінов ОСОБА_6 . визначив порушення Іпотеко держателем ст. 35, 36 Закону України «Про іпотеку» та порушення державним реєстратором норм Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (який є спеціальним Законом який регулює спірні правовідносини)й Порядку № 868. В даній справі, як відзначає апелянт, залучені до розгляду суб`єкти, які не мають жодного процесуального статусу в справі про банкрутство, а саме Державний реєстратор Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Молдованова Г. М. та виконавчий комітет Миколаївської міської ради.

Скаржник вважає, що в справі про банкрутство, суд не наділений повноваженнями по наданню оцінки діям або дослідження обставин справи, що безпосередньо стосуються осіб, які не є його учасниками.

Крім того, посилаючись на приписи ст. 35 Закону України «Про іпотеку» апелянт зазначає, що в справі про банкрутство відсутні документи які були підставою для переходу права власності та його реєстрації, а саме письмової вимоги, документів, які підтверджують вручення поштових відправлень, заяви про реєстрацію права, спірного рішення державного реєстратора тощо.

Крім того, ТОВ «ЕКОПІК-Україна» зазначає, що на розгляді Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває справа №487/6361/17 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ЕКОПІК-Україна», Приватного підприємства "ВІКІ" та третьої особи ПАТ Банк "Морський" про визнання недійсними договорів відступлення права вимоги, які стали підставою для заміни кредитора у зобов`язанні де боржником був банкрут та підставою для реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Отже, як вважає апелянт, в справі № 487/6361/17 також будуть встановлені обставини які безпосередньо впливатимуть на розгляд заяви ОСОБА_1 про заміну кредитора в справі про банкрутство ПП «ВІКІ».

ТОВ «ЕКОПІК-Україна» вважає, що задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну кредитора, без урахування результатів розгляду справи №487/5843/17 та №487/6361/17, унеможливить належний захист своїх прав ТОВ «ЕКОПІК-Україна».

Як стверджує апелянт, визнання недійсними договорів відступлення права вимоги по справі №487/6361/17 та визнання права власності по справі №487/5843/17 за ОСОБА_1 буде підставою для відмови у задоволенні його ж заяви про заміну кредитора, оскільки в такому випадку не відбудеться погашення заборгованості за рахунок майна іпотекодержателя. В протилежному випадку, відмова у задоволенні позовних вимог по даним справам, підтвердить часткове погашення заборгованості за рахунок примету іпотеки та правомірність набуття права власності на предмет іпотеки за ТОВ «ЕКОПІК-Україна».

З урахуванням наведеного апелянт вважає, що правова невизначеність стосовно права власності на предмет іпотеки та дійсності договорів відступлення права вимоги є підставою для зупинення розгляду справи про банкрутство ПП «ВІКІ».

11.05.2018 до Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на клопотання про зупинення провадження у справі від арбітражного керуючого Козлова В.О. в якому останній просить відмовити у задоволенні даного клопотання, з наступних підстав. Так, арбітражний керуючий зазначає, що нормами Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не передбачено такої процесуальної дії як зупинення провадження у справі про банкрутство в зв`язку з розглядом іншої справи. Посилаючись на приписи п.5 ч.1 ст. 227, ст.ст. 73, 74 ГПК України арбітражний керуючий зазначає, що наявні в матеріалах справи про банкрутство ПП «ВІКІ» докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом розгляду клопотання про заміну кредитора, зокрема наявності або відсутності підстав для заміни кредитора ТОВ «Екопік - Україна» на ОСОБА_1 у справі про банкрутство та судом першої інстанції, з дотриманням норм чинного законодавства, було оцінено такі обставини.

При цьому, на думку арбітражного керуючого, посилання ТОВ «Екопік-Україна» на те, що в межах справ, які розглядаються Заводським районним судом м. Миколаєві буде встановлено законність набуття права власності на предмет іпотеки є безпідставним, оскільки законність набуття права власності на майно не є предметом розгляду заяви про заміну кредитора.

З посиланням на приписи ч. 2 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» та ст. 204 ЦК України арбітражний керуючий зазначає, що правочин з реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою вул. Комсомольська, 101 а, м. Миколаїв за ТОВ «ЕКОПІК-Україна» так само як і договір про відступлення права вимоги та іпотечний договір не визнані судом недійсними, відповідно є правомірними. Також, арбітражний керуючий вважає, що навіть у випадку задоволення позовних заяв, що розглядаються Заводським районним судом м. Миколаєва, ТОВ «ЕКОПІК-Україна» не позбавлене можливості звернутися до ОСОБА_1 з відповідним регресним позовом чи до суду із заявою про заміну кредитора.

Крім того, з посиланням на Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини арбітражний керуючий зазначає, що ліквідаційна процедура ПП «Вікі» триває вже більше трьох років, ТОВ «ЕКОПІК-Україна» зловживає своїми процесуальними правами та всіляко затягує розгляд справи про банкрутство ПП «Вікі», так ним раніше вже подавалися заява про виправлення описки, оскаржувалася ухвала про призначення експертизи і судами апеляційної і касаційної інстанцій було встановлено відсутність підстав для задоволення скарг ТОВ «ЕКОПІК-Україна». Подача ТОВ «ЕКОПІК-Україна» необґрунтованих та безпідставних клопотань та їх задоволення, на думку арбітражного керуючого, сприятиме затягуванню справи про банкрутство, яка триває вже три роки, півтора з яких на розгляді в суді знаходиться клопотання про заміну кредитора.

До того ж, як стверджує арбітражний керуючий, нормами чинного ГПК України не передбачено повторну подачу клопотань, у задоволені яких вже було відмовлено судом.

З огляду на викладене, арбітражний керуючий вважає, що зупинення розгляду справи суперечитиме принципу розгляду справи впродовж розумного строку та не відповідатиме нормам чинного законодавства. Крім того, у випадку зупинення провадження у справі про банкрутство в частині розгляду заяви ОСОБА_1 про заміну кредитора фактично буде зупинено все провадження у справі про банкрутство, оскільки без визначення кредитора ліквідатор не зможе виконувати свої обов`язки, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та не зможе закінчити ліквідаційну процедуру.

14.05.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано відзив Господінова Г.Т ОСОБА_7 на клопотання ТОВ «ЕКОПІК-Україна» про зупинення провадження у справі у якому він просить відмовити в його задоволенні, оскільки наявні в матеріалах справи про банкрутство ПП «ВІКІ» докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом розгляду клопотання про заміну кредитора, а подання апелянтом необґрунтованих клопотань призводить до затягування розгляду справи та унеможливлює проведення ліквідаційної процедури.

За наслідками розгляду клопотання ТОВ «ЕКОПІК-Україна» про зупинення провадження у справі колегією суддів Одеського апеляційного господарського суду ухвалено рішення про відмову у задоволенні такого клопотання через його необґрунтованість та не відповідність процесуальним приписами передбаченим ст.ст. 227, 228 ГПК України.

Також, 03.05.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано клопотання ТОВ «ЕКОПІК-Україна» про призначення повторної експертизи по справі про банкрутство ПП «ВІКІ» №915/1997/14 в якому товариство просить призначити повторну судову оціночно-будівельну експертизу у справі №915/1997/14, судову оціночно-будівельну експертизу доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Своє клопотання ТОВ «ЕКОПІК-Україна» обґрунтовує тим, що призначена судом першої інстанції та проведена Одеським НДІСЕ Міністерства юстиції України експертиза, проведена з грубим порушенням норм Закону України «Про судову експертизу» та Національного стандарту «Загальні стандарти оцінки майна і майнових прав».

Так, за твердженням апелянта, проведення експертизи було доручено здійснити Одеському НДІСЕ Міністерства юстиції України, проте з матеріалів судової експертизи взагалі не вбачається будь-який правовий зв`язок експерта Шапошнікової Е. О., яка проводила експертизу, з даною установою.

До того ж ТОВ «ЕКОПІК-Україна» зазначає, що Господарським судом Миколаївської області експертній установі було поставлено питання по визначенню вартості об`єкта нерухомості в м. Миколаїв, вул. Комсомольська, 101а станом на 26.02.2015 р. Проте, з висновку експерта вбачається, що для визначення вартості порівняльним методом за аналоги взяті об`єкти нерухомості, що виставлялися на продаж не в лютому 2015 р., а протягом 2014-2016 р.

Крім того посилаючись на п. 16 Національного стандарту «Загальні стандарти оцінки майна і майнових прав», апелянт зазначає, що в матеріалах оцінки відсутні відомості про продаж подібного майна, а саме за площею, цільовим призначенням та розташуванням. Більше того, на аркушах експертизи 83, 85, 89-91 вказано, що об`яви про дані об`єкти нерухомості були поновлені в 2017 р. Тобто, фактично експерт використовував дані про нерухоме майно навіть не на дату виставляння його на продаж (2014-2016 р.), а поновлені відомості за 2017 р. На аркушах експертизи 99-103 взагалі відсутні дати подання оголошень до друкованих засобів масової інформації. Інформація викладена на сайті agent.ua, на думку апелянта, також не заслуговують на увагу, оскільки вони й містять інформацію про дату публікації оголошення, однак після його поновленні на сайті первинна дата публікації не змінюється. Тому, на думку скаржника, судовим експертом не була встановлена вартість об`єкта оцінки по ціні продажу подібного майна на дату оцінки визначеної судом.

До того ж, як стверджує ТОВ «ЕКОПІК-Україна» експертом фактично не виконано вимог суду та на аркушах експертизи 23, 26, 28, 29, 34, 42 вказано на вартість приміщення не на дату оцінки 26.02.2015 р. В таблиці визначення фізичного зносу нежитлового об`єкту (стор. 14, 15 Висновку) невірно визначено фактичний термін служби та коефіцієнт залишкової придатності практично для всіх оцінюваних будівель та споруд.

Апелянт зазначає, що при застосуванні порівняльного підходу експерт використовує ціни пропозицій продажу об`єктів порівняння, які стали відомими після дати оцінки, а саме: об`єкти порівняння під номерами 1, 2, 4, 5, 7, 8, 10, 14. Проте, це не допускається діючими національними та міжнародними стандартами оцінки. Незважаючи на те, що завершення виконання Висновку в 2017 році, експерт повинен використовувати інформацію, яка була відомою до дати оцінки, тобто до 26.02.2015 року.

За твердженням апелянта, в п.6 Методики оцінки майна 1891, на яку посилається експерт на стор. 2 висновку, підкреслено, що слід використовувати необхідну для оцінки інформацію, актуальну на дату оцінки, яка була відома на дату проведення оцінки в минулому.

ТОВ «ЕКОПІК-Україна» також відзначає, що при застосуванні витратного підходу при розрахунку вартості права користування земельною ділянкою на якій розташовані оцінювані будівлі та споруди, ставка дисконту взята рівною 18%, що є неприйнятим. Експерт розглядає ризики як для будівель та споруд, а при розрахунку ставки дисконту для розрахунку вартості права користування земельною ділянкою земельна ділянка умовно розглядається як незабудована. Це означає, що ставка дисконту повинна бути не вищою від 12%.

З урахуванням наведеного ТОВ «ЕКОПІК-Україна» вважає, що висновок експертизи від 30.11.2017 р. є непрофесійним, необ`єктивним та недостовірним, а тому його неможливо використати для визначення дійсної вартості об`єкта нерухомості - предмета іпотеки.

11.05.2018 та 14.05.2018 Одеським апеляційним господарським судом отримано відзиви на клопотання ТОВ «ЕКОПІК-Україна» про призначення повторної експертизи від арбітражного керуючого Козлова В.О. та Господінова Г.Т. в яких останні просять відмовити у задоволені клопотання про призначення повторної судової оціночно-будівельної експертизи.

У своїх запереченнях арбітражний керуючий та Господінов Г.Т. зазначають, що в порушення ст. ст. 75 - 90 ГПК України ТОВ «ЕКОПІК-Україна» не надало доказів наявності сумнівів у правильності висновку експерта, як того вимагають приписи ч. 2 ст. 107 ГПК України.

Так посилаючись на п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 1440 від 10.09.2003 р. «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Національні засади оцінки майна і майнових прав», п.п. 14-16 Національного стандарту № 1 «Національні засади оцінки майна і майнових прав» арбітражний керуючий та Господінов Г.Т. зазначають, що на час проведення дослідження експертом із достатньої кількості пропонованих об`єктів нерухомості були відібрані ті, які більше за все відповідали основним порівняльним характеристикам, таким як місце розташування, фізичний стан, поверховість, площа, оздоблювальні роботи, інженерне забезпечення тощо. При підборі аналогів експертом були розглянуті архівні ціни пропозицій газети «Позвоните» та Інтернет сайтів. Оскільки ціна продажу майна (договори купівлі продажу) є конфіденційною інформацією, а публікації про продаж подібного майна станом саме на дату оцінки відсутні, експертом було використано ціни пропонування подібного майна за період 2014-2016 років, що цілком узгоджується з Національним стандартом № 1 «Національні засади оцінки майна і майнових прав». При цьому експертом було проведено коригування за місцем розташування, площею, функціональним призначенням, датою публікації оголошення тощо, що відображено на сторінках 23 - 29 звіту. Із звіту також вбачається, що експертом здійснено коригування величини вартості пропозицій (ціни продажу) на 10 % у меншу сторону. Тобто вказана у звіті вартість предмету іпотеки не є завищеною, а навпаки ймовірно є навіть заниженою.

За твердженням арбітражного керуючого та Господінова ОСОБА_6 . всупереч приписів ст. ст. 74, 76-78 ГПК України скаржник не надав належних та допустимих доказів того, що інформація про ціни продажу подібного майна є недостовірною, а визначена експертом вартість предмета іпотеки не відповідає ринковій ціні станом на 26.02.2015 р.

Посилання заявника на п. 6 Методики оцінки майна арбітражний керуючий та Господінов Г.Т. вважають неправомірним, оскільки ця методика застосовується для проведення оцінки об`єктів права державної та комунальної власності, майна суб`єктів господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі у випадках, коли такі об`єкти є об`єктами господарських, цивільних та інших правовідносин, крім випадків оренди та концесії об`єктів державної та комунальної власності, а також відчуження майна згідно із Законом України Про правовий режим майна у Збройних Силах України, а також для проведення оцінки об`єктів, що повертаються у державну або комунальну власність (зокрема за рішенням суду), для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі, територіальній громаді або суб`єкту господарювання з державною часткою (часткою комунального майна) в статутному (складеному) капіталі, у разі встановлення фактів розкрадання, нестачі, знищення, псування майна (п. 1 загальної частини Методики оцінки майна, затвердженої постановою КМУ № 1891 від 25.11.2015 р.).

Крім того, арбітражний керуючий та Господінов Г.Т. зазначають, що п. 6 вказаної методики, на який посилається ТОВ «ЕКОПІК-Україна», визначено порядок використання нормативно - правових актів та інформації при проведені повторної оцінки майна, в той час як висновок судової оціночно-будівельної експертизи від 30.11.2017 р. складено за результатом первинної експертизи.

Арбітражний керуючий та ОСОБА_1 також відзначають, що скаржник не надав доказів того, що експерт Шапошнікова ОСОБА_8 О. не є фахівцем державної спеціалізованої установи та не мала права проводити судову оціночно-будівельну експертизу.

Відповідно, на думку арбітражного керуючого та Господінова Г.Т., твердження ТОВ «ЕКОПІК-Україна» про проведення судової оціночно-будівельної експертизи з порушенням стандартів оцінки є недоведеним та безпідставним.

Отже, арбітражний керуючий та Господінов Г.Т. вважають, що висновок судової оціночно-будівельної експертизи від 30.11.2017 р. складено з дотриманням вимог Національного стандарту «Загальні засади оцінки і майнових прав» та встановлено вартість нерухомого майна за адресою вул АДРЕСА_4 комсомольська, АДРЕСА_2 а у м. Миколаєві станом на 26.02.2015 р., з дотриманням норм чинного законодавства.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.05.2018 у справі призначено повторну судову оціночно-будівельну експертизу, матеріали справи направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, апеляційне провадження у справі №915/1997/14 зупинено до закінчення проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи та/або повернення матеріалів справи №915/1997/14 до Одеського апеляційного господарського суду.

Указом Президента України № 454/2017 від 29.12.2017 Про ліквідацію апеляційних господарських судів та утворення апеляційних господарських судів в апеляційних округах ліквідовано Одеський апеляційний господарський суд та утворено Південно-західний апеляційний господарський суд.

Згідно з ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті Голос України повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду.

03.10.2018 в газеті Голос України опубліковано повідомлення про початок роботи Південного-західного апеляційного господарського суду.

На виконання положень абз. 2 ч. 6 ст. 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів, ч. 5 ст. 31 Господарського процесуального кодексу України, матеріали справи №915/1997/14 передані до Південно-західного апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України за результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, оформленого протоколом від 06.11.2018, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Таран С.В., Лавриненко Л.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.11.2018 прийнято справу №915/1997/14 до провадження колегією суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Таран С.В., Лавриненко Л.В. та визначено, що апеляційне провадження буде поновлено та призначено до розгляду після закінчення проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Південно-західним апеляційним господарським судом отримано лист від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз разом із клопотанням експерта про надання додаткових документів, необхідних для проведення експертизи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 поновлено апеляційне провадження у справі №915/1997/14 за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю ЕКОПІК-Україна на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018 по справі №915/1997/14 з 18.03.2019, призначено судове засідання для розгляду клопотання судового експерта про надання додаткових документів на 18.03.2019 року о 15:00 та зобов`язано учасників справи надати, належним чином оформлені, запитувані експертом документи необхідні для проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи.

У судове засідання Південно-західного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 р. у справі №915/1997/14 представники учасників справи не з`явились.

Запитувані експертом документи необхідні для проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи не надали.

З огляду на що у судовому засіданні було оголошено перерву до 10.04.2019 та вирішено повторно зобов`язати учасників справи надати належним чином оформлені, запитувані експертом документи необхідні для проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи.

У судове засідання Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 р. у справі №915/1997/14 представники учасників справи не з`явились та запитувані експертом документи, які було витребувано ухвалами Південного-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2019 та 18.03.2019, необхідні для проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи не надали.

У зв`язку із чим ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 апеляційне провадження у справі №915/1997/14 зупинено до закінчення проведення повторної судової оціночно-будівельної експертизи та/або повернення матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду та запропоновано судовим експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, у разі можливості, провести судову експертизу у справі №915/1997/14 за наявними в матеріалах справи документами.

20.05.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано лист експертної установи про залишення ухвали суду без виконання в якому зазначено, що дослідження з поставленого судом питання можливе за наявними матеріалами справи, додатковими документами та результатами натурного обстеження, проте попередня оплата за проведення експертизи не виконана.

Враховуючи повернення експертною установою та отримання Південно-західним апеляційним господарським матеріалів справи, ухвалою від 31.05.2019 поновлено апеляційне провадження у справі №915/1997/14 за апеляційною скаргою ТОВ ЕКОПІК-Україна на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018 з 24.06.2019 та призначено справу до розгляду на 24.06.2019.

У судовому засіданні від 24.06.2019 представник ОСОБА_1 надав пояснення відповідно до яких просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Інші представники учасників справи, у тому числі й апелянт, у судове засідання не з`явились, про причини нез`явлення суд не повідомили. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Так рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які направлялись на відомими суду адресами ТОВ ЕКОПІК-Україна повернуті відділенням поштового зв`язку із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання».

За приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Колегія суддів відзначає, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою ТОВ ЕКОПІК-Україна визначено місто Бровари, вул. Шолом-Алейхема, буд. 93, офіс 4. У апеляційній скарзі та клопотаннях поданих до суду апеляційної інстанції ТОВ ЕКОПІК-Україна зазначено поштову адресу, а саме м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 14 офіс 12.

Саме за вказаними адресами судом апеляційної інстанції було здійснено направлення процесуальних документів, зокрема ухвали від 31.05.2019 про призначення справи до розгляду на 24.06.2019, які повернуті відділенням поштового зв`язку.

Явка представників учасників справи у судове засідання, призначене на 24.06.2019, не визнавалась обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, до суду не повідомлялося.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2019 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 03.06.2019, а тому учасники справи, у тому числі й апелянт, мали змогу ознайомитися з текстом даного процесуального документа.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному контексті також слід враховувати правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 46 ГПК України) є правом, а не обов`язком сторони, Південно-західний апеляційний господарський суд, з огляду на обмеження розгляду апеляційної скарги процесуальними строками, дійшов висновку про можливість здійснення перегляду справи в апеляційному порядку за відсутності представників сторін, повідомлених належним чином.

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Миколаївської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ ЕКОПІК-Україна не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У серпні 2016 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Миколаївської області із заявою про заміну кредитора в обґрунтування якої зазначив наступне.

15 березня 2012 року між ПП «ВІКІ» та ПАТ Банк «Морський», правонаступникові якого згідно договору відступлення права вимоги від 16.06.2014 р. є ТОВ «ЕКОПІК-Україна», укладено кредитний договір. В якості забезпечення виконання ПП «ВІКІ» зобов`язань за кредитним договором, між ПАТ Банк «Морський» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір від 15.03.2012 р. за умовами якого ОСОБА_1 передав в іпотеку ТОВ «ЕКОПІК-Україна» нежитловий об`єкт.

Згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, 26.02.2015 р. право власності на належне ОСОБА_1 майно, а саме нежитловий об`єкт, що розташований за адресою вул. Комсомольська, буд АДРЕСА_2 а, м. Миколаїв, переоформлене на ТОВ «ЕКОПІК-Україна».

Так посилаючись на приписи ст.ст. 36, 37, ч. 2 ст. 11 Закону України "Про іпотеку", ч. 2 ст. 589 ЦК України, а також умови договору іпотеки, Господінов Г.Т. зазначив, що ТОВ «ЕКОПІК-Україна» задовольнило свої вимоги до банкрута за рахунок майна майнового поручителя ОСОБА_1 , переоформивши на себе право власності на нерухоме майно, яке належало йому на праві власності і знаходилося в іпотеці. Таким чином, ОСОБА_1 в силу приписів ч. 2 ст. 11 Закону України «Про іпотеку» набув прав кредитора (ТОВ «ЕКОПІК-Україна») за кредитним договором №460312-КЮ від 15.03.2016 р. та є новим кредитором ПП «ВІКІ».

Судом першої інстанції заяву ОСОБА_1 про заміну кредитора визнано обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, з наступних підстав.

З наявних матеріалів справи вбачається, що 15.03.2012 між ПАТ Банк «Морський» та ПП «ВІКІ» укладеного кредитний договір №460312-КЮ (т. 4, а.с. 186-188), за умовами п. 1.1. якого банк надає позичальнику на умовах даного договору, а позичальник зобов`язується прийняти, використати та повернути банку грошові кошти, надані у формі відновлювальної відзивної кредитної лінії для ведення фінансової, господарської та іншої статутної діяльності, в тому числі на поповнення оборотних коштів з кредитним лімітом у розмірі 10000000 грн. та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених даним договором.

Відповідно до п. 1.2. кредитного договору, кредит надається позичальнику на строк 36 місяців на повинен бути погашеним не пізніше 15 березня 2015 року.

15.03.2012 між ПАТ Банк «Морський» (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) укладено іпотечний договорів за умовами якого іпотекодавець, який є третьою особою майновим поручителем, для забезпечення виконання в повному обсязі зобов`язань позичальника - ПП «ВІКІ» перед іпотекодердателем за кредитним договором №460312-КЮ від 15.03.2012 з усіма додатковими угодами до нього, можливих змін та доповнень до нього, що виникнуть у майбутньому, та виконання у повному обсязі зобов`язань щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом ба будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, передає в іпотеку іпотеко держателю належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме нежитловий об`єкт, що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Комсомольська, будинок 101а.

Згідно з п. 1.5. іпотечного договору, за домовленістю сторін на дату підписання цього договору узгоджена загальна заставна вартість предмета іпотеки складає 30214355 грн.

Пунктами 5.1.1.-5.1.3. іпотечного договору визначено, що іпотекодержатель набуває право на задоволення вимог із предмета іпотеки, якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавець/позичальник не задовольнять вимогу іпотекодержателя про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов даного договору. Іпотекодержатель набуває право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається це застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку». Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. У разі настання випадків передбачених п.п. 5.1.1., 5.1.2., а також інших передбачених цим договором випадків, які надають право іпотекодержателю на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю попередження про своє право на реалізацію предмета іпотеки згідно з умовами цього договору через тридцять днів з часу отримання іпотекодавцем такого попередження.

Договорами про внесення змін до іпотечного договору від 27.04.2012 та 26.02.2013 вносились зміни щодо розміру кредиту за кредитним договором №460312-КЮ від 15.03.2012.

16.04.2014 між ПАТ Банк «Морський» (первісний кредитор) та ТОВ «ЕКОПІК-Україна» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги за договором №460312 від 15.03.2012 за умовами якого первісний кредитор, в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, за плату, передбачену цим договором, відступає (передає), а новий кредитор приймає (набуває) право грошової вимоги первісного кредитора за договором №460312-КЮ від 15.03.2012 з урахуванням змін та доповнень до нього, укладеним між первісним кредитором та ПП «ВІКІ».

Загальна сума заборгованості боржника за правочином, вказаним у даному договорі, станом на дату укладення цього договору становить 16178117,07 грн.

Пунктом 1.2. договору про відступлення права вимоги визначено, що до нового кредитора переходить право вимоги в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та зазначені у п.1.1. цього договору.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 05.07.2016 вбачається, що 26.02.2015 державним реєстратором Вирич Т.В. було внесено запис про реєстрацію за ТОВ ЕКОПІК-Україна права власності на іпотечне майно, а саме нежитловий об`єкт, що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Комсомольська, будинок 101а (т.4, а.с. 196).

За приписами ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Пунктами 4.1.1. 4.1.3. іпотечного договору сторони визначили, що при порушенні позичальником умов основного зобов`язання щодо строків погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування грошовими коштами, відшкодування збитків, неустойки , штрафів, пені та іншої заборгованості, а також при порушенні іпотекодавцем умов даного договору та у випадках, установлених законом, у іпотеко держателя виникає право задоволення своїх вимог за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, передане в іпотеку.

Іпотекодержатель розпочинає звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо протягом тридцяти календарних днів іпотекодавцем/позичальником не буде виконано вимогу про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов даного договору, яка надсилається іпотекодавцю та позичальнику відповідно до п.2.4.1.даного договору.

Іпотекодержатель має право на свій розсуд: 1) застосувати механізм позасудового врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку», 2) від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», 3) звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса; 4) звернути стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

У відповідності до наданого ТОВ ЕКОПІК-Україна звіту від 02.03.2015, проведеного суб`єктом оціночної діяльності щодо, оцінки майна, ринкова варість предмету іпотеки, а саме нежитлового об`єкту, що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Комсомольська, будинок 101а, станом на 02.03.2015 складає 8077300,00 грн. (т.5, а.с. 198).

Між тим, ОСОБА_1 було надано звіт про оцінку вартості нежитлового об`єкту, що розташований за адресою: Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Комсомольська, будинок 101а у відповідності до якого вартість вказаного нерухомого майна станом на 20.02.2015 складає 19397451,00 грн. (т.5, а.с. 204).

З огляду на вказані суперечності у наданих сторонами звітах, ухвалою Господарського суду Миколаївської області ухвалою від 03.03.2017 призначено у справі судову оціночно-будівельну експертизу проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено питання: яка була ринкова вартість об`єкта нерухомого майна (нежитлового об`єкту), розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Комсомольська, будинок 101а станом на 26.02.2015?

Відповідно до висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 30.11.2017, ринкова вартість об`єкта нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Комсомольська, будинок 101а, станом на 26.02.2015 складає 17464872,00 грн.

За наведених обставин, набувши право власності на іпотечне майно розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Комсомольська, будинок 101а ТОВ ЕКОПІК-Україна задовольнило у повному обсязі заявлені кредиторські вимоги до ПП Вікі, оскільки ринкова вартість іпотечного майна (17464872,00 грн.) є більшою ані ж заявлені кредиторські вимоги (16174728,89 грн.).

При цьому колегією суддів не приймаються до уваги заперечення апелянта з приводу неврахування судом першої інстанції звіту про оцінку майна від 02.03.2015 у відповідності до якого вартість предмета іпотеки була визначена у розмірі 8 077 300,00 грн., оскільки ринкова вартість іпотечного майна визначена у вказаному звіті не відповідає вартості визначеній при проведенні експертного дослідження у даній справі.

З приводу заперечень апелянта щодо висновку судової оціночно-будівельної експертизи, проведеної під час розгляду справи у суді першої інстанції колегія суддів зазначає, що ТОВ ЕКОПІК-Україна не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування висновків викладених у даному висновку.

Судова колегія відзначає, що за клопотання ТОВ ЕКОПІК-Україна було призначено повторну судову оціночно-будівельну експертизу, доручено її виконання Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та зобов`язано ТОВ "ЕКОПІК-Україна" здійснити оплату рахунку за проведення експертизи в 5-денний строк після одержання рахунку експертної установи.

Рахунок на оплату експертизи надсилався апелянту як експертною установою, так й судом апеляційної інстанції, проте ТОВ "ЕКОПІК-Україна" не здійснено оплату рахунку за проведення експертного дослідження.

З огляду на що експертною установою повернуто матеріали справи без проведення експертного дослідження.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що скаржником не спростовано висновку судової оціночно-будівельної експертизи від 30.11.2017.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Статтею 11 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов`язанням.

Згідно з ст. 52 ГПК України (у редакції чинній станом на час прийняття оскаржуваної ухвали) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

У разі вибуття чи заміни кредитора у справі про банкрутство господарський суд за заявою правонаступника або іншої учасника (учасників) справи здійснює заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником. Усі дії, вчинені у справі про банкрутство до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив (ст. 21 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

З урахуванням вище встановлених обставин справи та приписів чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що ТОВ ЕКОПІК-Україна зареєструвавши за собою право власності на іпотечне майно задовольнило у повному обсязі заявлені кредиторські вимоги до боржника, а ОСОБА_1 набув права кредитора за основним зобов`язанням.

З огляду на що колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо обґрунтованості заяви ОСОБА_1 про заміну кредитора у справі ТОВ ЕКОПІК-Україна на ОСОБА_9 . ОСОБА_10 .

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже судова колегія не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018 у справі №915/1997/14.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 269-271, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 19.02.2018 р. у справі №915/1997/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.06.2019.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Таран С.В.