ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2019 р. Справа№ 910/13091/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Чорної Л.В.

Михальської Ю.Б.

Секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.

За участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 19.06.2019.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Яцка Віталія Володимировича на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 у справі № 910/13091/18 (суддя Смирнова Ю.М., м. Київ, повний текст рішення підписано 14.02.2019)

за позовом фізичної особи-підприємця Яцка Віталія Володимировича, м. Київ

до державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм", м. Київ

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Яцко Віталій Володимирович (надалі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" (надалі- відповідач) в якому просив стягнути з відповідача:

- заборгованість по договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 17.01.2014, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день платежу (платежів) становитиме 77 685,44 доларів США;

- заборгованість по договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015 в загальній сумі 124 800,00 грн;

- пеню по договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 17.01.2014, договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015 в загальному розмірі 247 600,84 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем договорів про надання юридичних послуг та правової допомоги від 17.01.2014 та від 14.05.2015 в частині здійснення ним оплати за надані послуги.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 24.01.2019 у справі № 910/13091/18 (суддя Смирнова Ю.М., м.Київ, повний текст рішення складено 04.02.2019) позов задоволено частково; стягнуто з державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" на користь фізичної особи-підприємця Яцка Віталія Володимировича заборгованість по договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 17.01.2014 у розмірі 481 531 грн 58 коп.; заборгованість по договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015 у розмірі 101 200 грн 00 коп.; пеню у розмірі 35 633 грн 91 коп.; судовий збір у розмірі 9 275 грн 48 коп.; у іншій частині позову відмовлено.

У судовому засіданні від 24.01.2019 фізичною особою-підприємцем Яцком Віталієм Володимировичем подано заяву, в якій позивач повідомив суд про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у даній справі.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 у справі № 910/13091/18 (суддя Смирнова Ю.М., м. Київ, повний текст рішення підписано 14.02.2019) у задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Яцка Віталія Володимировича про стягнення з державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" 108 625,50 грн витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, у вигляді поштових витрат відмовлено.

Суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст. ст. 126, 129, 244 ГПК України, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись із вказаним додатковим рішенням, фізична особа-підприємць Яцко Віталій Володимирович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 у справі №910/13091/18 та прийняти нове судове рішення, яким стягнути з державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" на користь фізичної особи-підприємця Яцка Віталія Володимировича судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 108 625,50 грн та витрати, які пов`язані з вчиненням процесуальних дій у поштових витрат.

Підставами для скасування судового рішення позивач зазначає порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, ст.ст. 126, 129, 221 ГПК України. На думку скаржника, суд, відмовивши у задоволенні заяви, не надав оцінку всім обставинам справи, а саме не дослідив питання складності справи, проігнорував той факт, що професійна правова допомога полягає не лише у представництві, а й у підготовці процесуальних документів. Скаржник звернув увагу на те, що законодавством не передбачено обов`язкового підписання документів по справі адвокатом, який надає правову допомогу. Крім того, зазначив, що подання договору про надання правової допомоги після ухвалення судового рішення не впливає на обґрунтованість розміру витрат на професійну правову допомогу. Вказав, що позивачем у справі є Фізична особа-підприємець Яцко Віталій Володимирович, а не адвокат Яцко Віталій Володимирович.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає оскаржене додаткове рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

До судового засідання від 19.06.2019 з`явилися усі сторони апеляційного провадження.

Дослідивши наведені у апеляційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що скаргу необхідно залишити без задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.01.2019 Господарським судом міста Києва було ухвалено рішення в даній справі про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до пункту 1 частини 3 зазначеної статті належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У судовому засіданні від 24.01.2019 Фізичною особою-підприємцем Яцком Віталієм Володимировичем подано заяву, в якій позивач повідомив суд першої інстанції про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у даній справі.

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 910/8682/18).

Так, позивач, обґрунтовуючи розмір заявленої суми витрат на правничу допомогу, зазначив, що 20.09.2018 між фізичною особою-підприємцем Яцком Віталієм Володимировичем (замовник) та адвокатом Глазковим Євгеном Станіславовичем (виконавець) було укладено договір про надання правової допомоги адвоката (надалі - Договір), п. 1.1 якого передбачено, що виконавець зобов`язується за завданням замовника надавати послуги адвоката в об`ємі і на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний сплатити зазначені послуги.

Відповідно до п. 1.2 вказаного Договору на підставі ст. 59 Конституції України відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" виконавець приймає на себе зобов`язання по наданню адвокатських послуг з наступних питань: захист прав та інтересів замовника у будь-яких правовідносинах, що пов`язані з Договором про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015 (з усіма змінами та доповненнями), укладеними між замовником та Українською студією телевізійних фільмів "Укртелефільм" (ідентифікаційний код 02841347).

Пунктом 2 Додатку № 1 від 20.09.2018 до Договору передбачено, що розмір гонорару виконавця становить: за аналіз документів, наданих замовником - 1415,00 грн за одну годину роботи; за підготовку позовної заяви - 2830,00 грн за одну годину роботи, але не менше, ніж 10000,00 грн; за підготовку будь-якого іншого (в тому числі процесуального) документа - 2830,00 грн за одну годину роботи; за представництво інтересів замовника в одному судовому засіданні (оплата здійснюється за участь у кожному судовому засіданні) - 4000,00 грн; за виконання будь-яких інших робіт - 1415,00 грн за одну годину роботи.

Позивач в заяві визначив, що за результатами розгляду справи №910/13091/18 в Господарському суді міста Києва ним понесено витрати у загальному розмірі 108 625,50 грн.

В підтвердження зазначеного розміру витрат, позивачем 30.01.2019 надано наступні документи:

- копію Договору про надання правової допомоги адвоката від 20.09.2018, копію Додатку №1 від 20.09.2018 до Договору про надання правової допомоги адвоката від 20.09.2018;

- копію акту від 24.01.2019 наданих послуг за Договором про надання правової допомоги адвоката від 20.09.2018;

- копію рахунку-фактури №1 від 24.01.2019 на суму 108 625,50 грн.

Зі змісту акту від 24.01.2019 наданих послуг за Договором про надання правової допомоги адвоката від 20.09.2018, на виконання Договору виконавець за завданням замовника надав наступні послуги:

«- підготовано позовну заяву до Господарського суду міста Києва про стягнення з Української студії телевізійних фільмів "Укртелефільм" (боржник) заборгованості на користь замовника (ціна позову - 2 568 560,51 грн) - вартість 10 000,00 грн;

- проаналізовано відзив боржника від 25.10.2018 на позов по справі №910/13091/18 - витрачений час 15,0 годин, обсяг документа 21 аркуш, вартість 21225,00 грн;

- підготовано відповідь на відзив по справі №910/13091/18 - витрачений час 4,0 години, обсяг документа 4 аркуші, вартість 11320,00 грн;

- підготовано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи №910/13091/18 - витрачений час 0,2 години, обсяг документа 1 аркуш, вартість 566,00 грн;

- проаналізовано заперечення боржника від 12.11.2018 на позов по справі №910/13091/18 - витрачений час 5,0 годин, обсяг документа 5 аркушів, вартість 7075,00 грн;

- проаналізовано клопотання боржника від 15.11.2018 про долучення доказів по справі №910/13091/18 - витрачений час 3,0 години, обсяг документа 7 аркушів, вартість 4245,00 грн;

- підготовано клопотання по справі №910/13091/18 про врахування про врахування актуальної назви боржника - витрачений час 0,5 години, обсяг документа 1 аркуш, вартість 1415,00 грн;

- підготовано додаткові пояснення по справі №910/13091/18 - витрачений час 5,0 годин, обсяг документа 5 аркушів, вартість 14150,00 грн;

- підготовано заперечення на клопотання боржника від 28.11.2018 по справі №910/13091/18 про зупинення провадження по справі №910/13091/18 до вирішення пов`язаної з нею справи №910/15881/18 - витрачений час 4,0 години, обсяг документа 4 аркуші, вартість 11320,00 грн;

- підготовано заяву про забезпечення позову по справі №910/13091/18 - витрачений час 6,0 годин, обсяг документа 6 аркушів, вартість 16980,00 грн;

- проаналізовано заяву боржника від 17.01.2019 по справі №910/13091/18 про поновлення пропущеного строку для зупинення провадження по справі шляхом повернення до підготовчого провадження - витрачений час 3,0 години, обсяг документа 6 аркушів, вартість 4245,00 грн;

- проаналізовано клопотання боржника від 17.01.2019 по справі №910/13091/18 про долучення доказів та пояснень - витрачений час 4,0 години, обсяг документа 4 аркуші, вартість 5660,00 грн;

- підготовано заяву про намір подати докази, які підтверджують розмір судових витрат - витрачений час 0,3 години, обсяг документа аркуш, вартість 424,50 грн.».

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Оцінивши зазначені докази, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні заяви, враховуючи наступне.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відтак, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04, п. 269).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат. (Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України")

Судом першої інстанції вірно відмічено, що із наданих позивачем документів не вбачається, що витрати у розмірі 108625,50 грн мають характер необхідних, а їх розмір є розумним та виправданим (як обов`язкової умови для відшкодування таких витрат іншою стороною). Виходячи з конкретних обставин даної справи, такі витрати не відповідають критерію реальності (дійсності) адвокатських витрат.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Яцко Віталій Володимирович є адвокатом. Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача заборгованості саме за надані позивачем юридичні послуги на підставі укладених між сторонами Договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 17.01.2014 та Договору про надання юридичних послуг та правової допомоги від 14.05.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, всі подані від імені позивача письмові заяви (як заяви по суті справи, так і заяви з процесуальних питань), в тому числі і позовна заява, підписані особисто позивачем - Фізичною особою-підприємцем Яцком Віталія Володимировича. Додані до них копії документів так само завірені особисто позивачем.

У судових засіданнях (в ході підготовчого провадження та під час розгляду справи по суті) позивач брав участь особисто, надавав пояснення по суті позовних вимог, заявлених ним клопотань, а також висловлював позицію стосовно заяв та клопотань, поданих відповідачем.

При цьому, будь-яких документів, на підставі яких можна було б дійти висновку про надання адвокатом Глазковим Євгеном Станіславовичем позивачу правничої допомоги, пов`язаної зі справою (таких як підписані адвокатом заяви або клопотання від імені позивача, адвокатські запити, завірені адвокатом копії документів тощо), у справі відсутні.

Власне договір про надання правової допомоги адвоката, на який посилається позивач в обґрунтування поданої заяви, датований 20.09.2018. В той же час, копію даного договору долучено позивачем до справи лише після ухвалення судом рішення. Причин та пояснень щодо подачі цього договору тільки після прийняття судового рішення у справі, як в заяві про намір подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, і у клопотанні про долучення до матеріалів справи доказів щодо розміру судових витрат, так і під час апеляційного перегляду не наведено.

Відтак, фактичні обставини свідчать про те, що позивач, володіючи необхідними знаннями та маючи відповідну кваліфікацію, особисто брав участь в судовому процесі по справі №910/13091/18 (тобто здійснював самопредставництво), а сам факт надання адвокатом Глазковим Євгеном Станіславовичем професійної правничої допомоги, пов`язаної з даної справою, матеріалами справи не підтверджується.

Серед іншого, доцільно звернуто увагу місцевим судом, що відповідно до ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Отже, з положень ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України слідує, що суд може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог виключно у разі, якщо докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, сторона не може подати до закінчення судових дебатів у справі з поважних причин.

Проте, позивачем не наведено поважних причин, через які позивач не мав можливості подати докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, до судових дебатів.

Окремо, суд апеляційної інстанції також звертає увагу, що Верховний Суд дотримується позиції, що необхідною умовою для вирішення питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи (постанови КГС ВС від 31.01.2019 у справі № 19/64/2012/5003, від 05.01.2019 у справі № 906/194/18, від 19.02.2019 у справі № 917/1071/18).

Так, на підтвердження фактичного здійснення учасником справи судових витрат на професійну правничу допомогу суду має бути надано, зокрема належні фінансові документи, що свідчать про перерахування цією особою коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги.

Такими документами, як убачається із рішень Верховного Суду, можуть бути, зокрема, квитанції про оплату послуг адвоката; видаткові касові ордери; платіжні доручення про передачу коштів адвокату; виписки з рахунків тощо.

Як вбачається з матеріалів справи зазначених фінансових документів позивачем не подано. Суду апеляційної інстанції надано лише платіжне доручення № 4 від 30.05.2019 на суму 4 630,00 грн, яке долучено до клопотання б/н від 03.06.2019 про долучення до матеріалів справи доказів щодо розміру судових витрат.

Разом з тим, копія Договору про надання правової допомоги адвоката від 20.09.2018, копія Додатку №1 від 20.09.2018 до Договору про надання правової допомоги адвоката від 20.09.2018, копія акту від 24.01.2019 наданих послуг за Договором про надання правової допомоги адвоката від 20.09.2018, копія рахунку-фактури №1 від 24.01.2019 на суму 108 625,50 грн. не можуть розцінюватись як безпосереднє отримання адвокатом грошових коштів.

Стосовно зазначеного апеляційним судом також враховано, що за правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015 р., пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009 р., пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006 р., пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, за оцінкою колегії суддів апеляційної інстанції, враховуючи викладене, місцевим судом правомірно відмовлено у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця Яцка Віталія Володимировича про стягнення з Державного підприємства "Українська студія телевізійних фільмів "Укртелефільм" 108625,50 грн витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з вчиненням процесуальних дій, у вигляді поштових витрат.

Усі інші доводи та міркування позивача, окрім зазначених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведеного.

Оцінюючи прийняте місцевим господарським судом рішення через призму застосування принципів оцінки доказів та аргументації своїх висновків, викладених в Рішенні ЄСПЛ від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", Суд зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції не зобов`язує національні суди надавати детальну відповідь на кожен аргумент заявника (сторони у справі); суди зобов`язані давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент; межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення; питання чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає із статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки в світлі конкретних обставин справи (пункти 21, 23 Рішення).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги фізичної особи-підприємця Яцка Віталія Володимировича є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на фізичну особу-підприємця Яцка Віталія Володимировича.

Керуючись ст. ст. 124, 129-1 Конституції України, ст. ст. 11, 74, 129, 240, 244, 267 - 270, 273, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Яцка Віталія Володимировича залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2019 у справі № 910/13091/18 залишити без змін.

3. Справу № 910/13091/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано - 25.06.2019.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді Л.В. Чорна

Ю.Б.Михальська