АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/2434/18
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

секретар судового засідання: Чеголя Є.О.

за участю представників учасників справи:

від ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект директор Мозенков О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Економічна Клініка Український ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2019

у справі №916/2434/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект

до Комунального підприємства Білгород-Дністровськводоканал

про стягнення 272129,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 Товариство з обмеженою відповідальністю Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект (далі ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Комунального підприємства Білгород-Дністровськводоканал (далі КП Білгород-Дністровськводоканал) в якому просило стягнути з відповідача на свою користь пеню, три проценти річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 272129,46 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект посилається на неналежне виконання відповідачем умов укладених між сторонами договорів про надання аналітико-правових послуг в частині своєчасної оплати за отримані послуги.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.03.2019 позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 17703 грн. 00 коп. 3% річних, 35042 грн. 19 коп. інфляційних витрат, 688 грн. 45 коп. судового збору, у задоволенні позовних вимог ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект про стягнення з КП Білгород-Дністровськводоканал 219384,27 грн. пені відмовлено.

В мотивах оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначив, що позивачем на виконання умов укладених між сторонами договір було виконано взяті на себе зобов`язання на надано КП Білгород-Дністровськводоканал аналітико-правові послуги. Проте, відповідач у порушення взятих на себе договірних зобов`язань своєчасно не оплатив надані позивачем послуги.

Як відзначено місцевим господарським судом за порушення відповідачем умов договорів щодо своєчасної оплати наданих послуг позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 219384,27грн. за період з 01.12.2017 р. по 15.10.2018 р.

Посилаючись на приписи ч.ч. 1,3 ст.549, ч.2 ст.551, ст. 547 ЦК України судом першої інстанції відзначено, що ст. 547 Цивільного кодексу України визначено умову, згідно якої забезпечення виконання зобов`язання має відбуватися у письмовій формі, тобто встановлення штрафних санкції за порушення виконання зобов`язання має бути вчинене у письмові формі, як того вимагає зазначена норма закону.

Проте, за твердженням суду першої інстанції, сторонами у договорах про надання аналітико-правових послуг не була передбачена пеня за порушення виконання зобов`язання щодо несвоєчасного оплати наданих послуг. Враховуючи, що між сторонами не укладався відповідний письмовий правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання відповідачем, чинним законодавством України також не встановлено нарахування пені у спірних правовідносинах.

З огляду на що місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені задоволенню не підлягають.

Щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних та інфляційних витрат місцевий господарський суд визнав означені вимоги обґрунтованими, такими що здійснені арифметично правильно та задовольнив в повному обсязі.

Не погодившись із даним рішенням до Південно-західного апеляційного господарського суду звернулось ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2019 у даній справі в частині стягнення пені у сумі 219384,27 грн., прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект в частині стягнення пені у сумі 219384,27 грн. та судового збору у сумі 4081,94 грн. задовольнити, в частині стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат рішення залишити в силі та стягнути з відповідача на користь позивача 6122,91 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що суд першої інстанції формально вивчав матеріали справи, а тому оскаржуване рішення було винесено без повного відображення фінансово-господарських відносин між сторонами, які є правовою базою для розгляду позовної заяви.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції мав підстави притягнути відповідача до відповідальності за зловживання процесуальними правами, зокрема подання завідомо безпідставного відводу, проте ним правом не скористався.

На думку апелянта місцевий господарський суд безпідставно продовжив строк підготовчого засідання, оскільки нез`явлення у судове засідання відповідача не є, у розумінні ст. 182 ГПК України, підставою для відкладення підготовчого засідання. Скаржник вважає, що такі дії суду першої інстанції вчиненні у співпраці з відповідачем, який тричі заявляв відводи судді та такі заяви співпадали з датами підготовчих засідань.

За твердженням апелянта суд першої інстанції, у порушення норм процесуального права, закривши ухвалою від 31.01.2019 підготовче провадження та призначивши розгляд справи по суті на 14.02.2019, ухвалами від 14.02.2019 та 28.02.2019 відклав підготовче засідання.

ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект зазначає, що у п. 5.2. укладених між сторонами договір погоджено, що у випадках, не передбачених цим договором, сторони керуються діючим законодавством України. Саме тому, як стверджує апелянт, у позовній заяві наведений розрахунок пені у порядку ст. 549 ЦК України.

Скаржник відзначає, що вчасно виконував взяті на себе зобов`язання про наданню аналітико-правових послуг та надавав акти прийому-передачі виконаних робіт, у яких чітко визначено результат виконання наданих послуг. В той же час, відповідач не виконав комплексно вимоги чинного законодавства щодо своєчасної оплати за отримані послуги, що в свою чергу є підставою для нарахування пені у відповідності до ст. 549 ЦК України.

З огляду на що апелянт вважає необґрунтованим посилання суду першої інстанції на приписи ст.ст. 547, 551 ЦК України та зазначає, що сторонами повністю дотримано вимоги ст. 547 ЦК України під час підписання договорів та додаткових угод до них, які забезпечують правове виконання зобов`язань обома сторонами, у тому числі, вказали терміни оплати за надані позивачем послуги, які наведені у договорах та додаткових угодах до них.

З приводу посилання суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду апелянт вважає, що Господарський суд Одеської області взагалі не мав права використовувати результати роботи суду касаційної інстанції. Так, на думку апелянта, суд першої інстанції не досліджував матеріали справи, а для обґрунтування правових підстав для відмови у позові в частині стягнення пені наводить постанову Верховного Суду. Проте, як вважає апелянт справа що розглядається, та наведена у постанові суду касаційної інстанції не є тотожними. До того ж, як стверджує апелянт в означеній постанові Верховного Суду зазначено про те, що суд заслухав пояснення сторін, дослідив доводи та заперечення та перевірив матеріали справи, чого не було здійснено судом першої інстанції при розгляду даної справи.

Скаржник також наголошує, що при поданні позовної заяви ним було сплачено судовий збір у розмірі 4081,94 грн., разом з цим у оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції загалом здійснив розподіл судових витрат на суму 3551,94 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.04.2019 відкрито апеляційне провадження у справі №916/2434/18 за апеляційною скаргою ТОВ Економічна Клініка Український ОСОБА_2 Інтелект на рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2019.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2019 призначено справу до розгляду на 11.06.2019.

10.06.2019 Південно-західним апеляційним господарським судом отримано правову позицію ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект, яка була озвучена та підтримала представником апелянта під час судового засідання.

У судовому засіданні від 11.06.2019 представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою на наполягав на її задоволенні.

Представник КП Білгород-Дністровськводоканал в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив, про час, дату та місце розгулу справи повідомлявся належним чином

Відповідно до ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області та проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, 01.06.2017 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект (Виконавець) та Комунальним підприємством Білгород-Дністровськводоканал (Замовник) було укладено договір №073/06-АП про надання аналітико-правових послуг (т.1, а.с. 18-20) відповідно до умов якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Замовнику наступні аналітико-правові послуги: продовжити організаційно-правову роботу з Одеським апеляційним господарським судом по справі №916/3726/14 для отримання інформації, яку використати при розробці Аналітичної записки для звернення до Міністерства юстиції України зі скаргою про грубе порушення термінів та основних вимог нормативно-правових документів при проведенні судово-економічної експертизи відповідно до Ухвали суду від 03.08.2016р.; розробити аналітичні матеріали - порівняльний аналіз завдань Господарського суду Одеської області та Одеського апеляційного господарського суду на проведення судових економічних експертиз у Київському НДІ судових експертиз та Одеському НДІ судових експертиз для підготовки до судового засідання у апеляційній інстанції після повернення справи до суду (п.1.1. договору).

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору Виконавець надає аналітико-правові послуги (виконує роботи) згідно п. 1.1 договору у термін, завершенням якого - є дата остаточного рішення господарськими судами різних інстанцій по справі № 916/3726/14. Замовник безпосередньо приймає участь у кожному судовому засіданні господарських судів різних інстанцій по справі №916/3726/14, до якого розробляє відповідні матеріали та документи згідно зобов`язань п. 1.1 договору, керуючись змістом ухвали суду або довідки про оголошення перерви у судовому засіданні, а також обов`язково керуючись підписаними сторонами додатковими угодами (на кожне, окреме судове засідання суду), які є невід`ємними частинами договору та включають предмет угоди, вартість послуг (робіт) і порядок оплати.

Розділом 2 договору визначено права та обов`язки сторін. Так замовник, зокрема, має право одержати від виконавця результати виконаних робіт згідно п.1.1. цього договору у вигляді аналітичної записки.

Замовник зобов`язується, серед іншого, оплатити виконавцю вартість робіт у порядку, зазначеному у розділі 3 даного договору (п. 2.2.3. договору).

Пунктом 3.1. договору сторони встановили, що вартість послуг та порядок оплати за надання аналітико-правових послуг зазначені у додаткових угодах, які є невід`ємними частинами договору.

Розділом 4 договору сторони передбачили, що результати виконання робіт згідно договору Виконавець оформляє та дає в установлені терміни Замовнику у вигляді Аналітичної записки. Виконавець надає Замовнику при виконанні договору також акт йому-передачі виконаних послуг (робіт) для підписання. Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання від Виконавця аналітичної записки, а також акту прийому - передачі виконаних послуг (робіт), зобов`язаний дати Виконавцю підписаний акт прийому-передачі виконаних послуг (робіт).

20.11.2017 р. між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору №073/06-АП (т.1, а.с. 21-22) відповідно до якої Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе додаткові зобов`язання надати наступні аналітико-правові послуги Замовнику, а саме постійно вести своєчасний та повний моніторинг і практично здійснювати спілкування із службами Одеського апеляційного господарського суду з метою не пропустити факту подачі касаційної скарги до цього суду позивачем - ПАТ ЕК Одесаобленерго, враховуючи досвід вивчення різних документів, матеріалів, практичних виступів представників позивача у судових засіданнях протягом всього часу слухань з вересня 2014 року по листопад 2017 року по справі №916/3726/14 з урахуванням, що господарські суди першої та другої інстанцій приймали апеляційні скарги та касаційні скарги від ПАТ ЕК Одесаобленерго, незважаючи на те, що позивач неодноразово порушував терміни подачі цих документів та обґрунтовував ці документи із значним порушенням діючого законодавства. Виконавець виконує завдання згідно додаткової угоди №2 до договору №073/06-АП не пізніше 22 грудня 2017 р. Замовник проводить оплату Виконавцю за надання аналітико-правових послуг (виконання робіт) згідно додаткової угоди №2 шляхом перерахування коштів у сумі 62502,00грн. у тому числі, ПДВ - 10417,00грн. у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця протягом не пізніше 01 грудня 2017 р.

27.11.2017 р. позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату №110 на суму 62502,00 грн. (т.1, а.с. 23).

29.11.2017р. між сторонами було укладено додаткову угоду №3 до договору №073/06-АП (т.1, а.с. 24-25) відповідно до якої Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе додаткові зобов`язання надати наступні аналітико-правові послуги Замовнику, а саме: провести законодавчо-правовий аналіз касаційної скарги Скаржника - позивача ПАТ ЕК Одесаобленерго, керуючись Постановою від 13 листопада 2017 р. Одеського апеляційного господарського суду по справі №916/3726/14. Розробити для судових засідань у Вищому Господарському Суді України документ 1 - Відзив Відповідача - КП БДВК на касаційну скаргу позивача - ПАТ ЕК Одесаобленерго по справі №916/3726/14 для подачі до суду касаційної інстанції. Розробити для судових засідань документ 2 - Аналітико-правове обґрунтування на основі порівняльного аналізу суттєвих порушень законодавства експертом Одеського НДІ судових експертиз та дотримання вимог законодавства судовим експертом Київського НДІ судових експертиз при виконанні повторної судової економічної експертизи та судової економічної експертизи. Підготувати документ 3 - Правова позиція представника відповідача - КП БДВК для доповіді при безпосередній участі у судових засіданнях суду касаційної інстанції по справі №916/3726/14. Виконавець виконує завдання згідно додаткової угоди №3 до винесення судом касаційної інстанції постанови по справі №916/3726/14. Замовник проводить оплату ВИКОНАВЦЮ за надання аналітико-правових послуг (виконання робіт) згідно Розділу 1 додаткової угоди №3 шляхом перерахування коштів у сумі 160005,00грн. у тому числі, ПДВ - 26677,50грн., у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 11 грудня 2017 року.

08.12.2017 р. позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату №119 на суму 160005,00 грн. (т.1, а.с. 26).

16.04.2018р. між сторонами було укладено додаткову угоду №4 до договору №073/06-АП (т.1, а.с. 27-28) відповідно до якої Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе додаткові зобов`язання надати наступні аналітико-правові послуги ЗАМОВНИКУ, а саме: провести аналітику правових порушень позивачем - ПАТ ЕК Одесаобленерго нових вимог ГПК України у порівнянні з правовими умовами прийняття ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2018р. про повернення Касаційної скарги - Скаржнику на усунення недоліків; провести правовий аналіз законності розгляду справи №916/3726/14 в поряду спрощеного провадження щодо перегляду рішення господарського суду Одеської області від 23.05.2016р. та постанови Одеського апеляційного господарського суду від 13.11.2017р. з метою виконати вимоги ухвали Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.04.2018р. щодо терміну подання Відзиву КП БДВК на касаційну скаргу згідно нових вимог ГПК України; розробити Відзив відповідача - КП БДВК на касаційну скаргу №21/658 від 01.12.2017р. ПАТ ЕК Одесаобленерго на основі аналітики правових порушень позивачем та правового аналізу законності розгляду справи №916/3726/14 для фінансово-правового обґрунтування - унеможливити повернення розгляду справи №916/37/26/14 (в четвертий раз) до господарського суду першої інстанції. Виконавець виконує завдання згідно додаткової угоди № 4 до договору № 073/06-АП від 01.06.2017р. до винесення Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постанови по справі №916/3726/14. Замовник проводить оплату Виконавцю за надання аналітико-правових послуг (виконання робіт) згідно Розділу 1 додаткової угоди №4 шляхом перерахування коштів у сумі 132004,00грн. у тому числі, ПДВ - 22000,67грн., у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 16 травня 2018 року.

11.05.2018 р. позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату №27 на суму 132004,00 грн. (т.1, а.с. 29).

07.02.2018 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект (Виконавець) та Комунальним підприємством Білгород-Дністровськводоканал (Замовник) було укладено договір №032/02-АП (т.1, а.с. 30-32) відповідно до якого Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання надати Замовнику наступні аналітико-правові послуги: провести аналіз позовної заяви №21/64 від 25.01.2018 року позивача - ПАТ ЕК Одесаобленерго до відповідача - КП Білгород-Дністровськводоканал та вимог Ухвали Господарського суду Одеської області від 30 січня 2018 року по справі №916/148/18 для визначення структури відзиву відповідача - КП БДВК. Обґрунтувати на основі бухгалтерсько-правової експертної аналітики фактичну заборгованість (2015-2017рр.) відповідача за спожиту активну електричну енергію, як фінансову базу, яка використана позивачем - ПАТ ЕК Одесаобленерго при розрахунках пені, 3% річних та збитків від інфляції. Провести аналіз-ревізію фактичної заборгованості (2015-2017рр.) відповідача за перетікання реактивної електричної енергії, як фінансової бази, яка використана позивачем - ПАТ ЕК Одесаобленерго для розрахунків пені, 3% річних та збитків від інфляції. Провести бліц-аналіз усіх додатків (2015-2017рр.) до позовної заяви ПАТ ЕК Одесаобленерго з метою розробки відповідних розділів відзиву відповідача - КП БДВК. Розробити основний аналітичний документ - відзив відповідача - КП Білгород- Дністровськводоканал на позовну заяву позивача - ПАТЕК Одесаобленерго. Розробити документ згідно вимог Господарського суду Одеської області - заперечення до позивача - ПАТ ЕК Одесаобленерго на відповідь позивача на відзив КП БДВК.

Відповідно до п.1.2. договору №032/02-АП Виконавець надасть аналітико-правові послуги (виконає роботи) згідно договору у терміни, зазначені в Ухвалі Господарського суду Одеської області по справі №916/148/18.

Пунктом 3.1. договору №032/02-АП сторони встановили, що Замовник проводить оплату Виконавцю за надання аналітико-правових послуг (виконання робіт) згідно договору шляхом перерахування коштів у сумі 195011,00грн. у тому числі ПДВ 32501,83грн. у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 14 лютого 2018р.

Розділом 4 договору №032/02-АП сторони передбачили, що результати виконання робіт згідно договору Виконавець оформляє та дає в установлені терміни Замовнику у вигляді Аналітичної записки. Виконавець надає Замовнику при виконанні договору також акт йому-передачі виконаних послуг (робіт) для підписання. Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання від Виконавця аналітичної записки, а також акту прийому - передачі виконаних послуг (робіт), зобов`язаний дати Виконавцю підписаний акт прийому-передачі виконаних послуг (робіт).

12.02.2018 р. позивачем було виставлено відповідачу рахунок №15 на суму 195011,00 грн. (т.1, а.с. 33).

05.03.2018р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору №032/02-АП (т.1, а.с. 34-35) відповідно до якої Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе додаткові зобов`язання надати наступні аналітико-правові послуги Замовнику, а саме: провести бухгалтерсько-правовий аналіз для обґрунтування юридичної помилки в Ухвалі від 28 лютого 2018 р. Господарського суду Одеської області щодо вартості спожитої активної електричної енергії у розмірі 238941,73грн. з метою надання відповідних доказів системного порушення діючого законодавства позивачем - ПАТ ЕК Одесаобленерго. Додатково розробити та надати до господарського суду першої інстанції заперечення згідно ст. 167 ГПК України на відповідь позивача - ПАТ ЕК Одесаобленерго на відзив Відповідача - КП БДВК від 15 лютого 2018р. Взяти безпосередню участь у судовому засіданні Господарського суду Одеської області 28 березня 2018р. по справі №916/148/18, до якого підготувати доповідь представника відповідача - КП БДВК з презентацією відповідних документів. Виконавець виконує завдання згідно додаткової угоди №1 до договору №032/02-АП не пізніше 26 березня 2018 року. Замовник проводить оплату Виконавцю за надання аналітико-правових послуг (виконання робіт) згідно додаткової угоди №1 шляхом перерахування коштів у сумі 153254,00грн. у тому числі, ПДВ - 25542,33 грн., у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 22 березня 2018р.

19.03.2018 р. позивачем було виставлено відповідачу рахунок №19 на суму 153254,00 грн. (т.1, а.с. 36).

04.04.2018 р. між сторонами було укладено додаткову угоду №2 до договору №032/02-АП (т.1, а.с. 38-39) відповідно до якої Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе додаткові зобов`язання надати наступні аналітико-правові послуги замовнику, а саме: розробити важливу законодавчо-правову частину доповнення до відзиву, яка буде покладена в правове переконання Господарського суду Одеської області про позицію відповідача - КП БДВК, який у відзиві, запереченнях та доповідях представника відповідача (у судових засіданнях) повністю обґрунтовує на основі правової оцінки обставин кожної незаконної вимоги ПАТ Енергопостачальна компанія Одесаобленерго у позовній заяві; розробити аналітичні законодавчо-правові та фінансово-бухгалтерські документи, як додатки до доповнення до відзиву відповідача - КП БДВК згідно нових вимог ст. 165 ГПК України; розробити аналітико-правове доповнення до відзиву з обґрунтуванням права відповідача - КП БДВК надавати під час проведення підготовчих засідань Господарського суду Одеської області документи, по яких безпосередньо у цих засіданнях мати право доповідати представнику відповідача - КП БДВК; розробити аналітико-правові пояснення до заперечення КП БДВК на відповідь ПАТ ЕК Одесаобленерго на відзив відповідача на позовну заяву позивача згідно нових вимог ст. 167 ГПК України, обов`язково керуючись відповідними так званими обґрунтованими міркуваннями та документами, які позивач надав до суду, перекручуючи зміст пунктів договору № 198 від 15.07.2005р., як неправової основи поданої позовної заяви та відповіді на відзив; розробити додаткові аналітичні фінансово-правові документи за результатами підготовчого засідання Господарського суду Одеської області 28 березня 2018 року з всебічним законодавчо-правовим обґрунтуванням згідно нових вимог ст. 185 ГПК України, про прийняття судом ухвали з рішенням про залишення позовної заяви №21/64 від 25.01.2018р. ПАТ ЕК Одесаобленерго - без розгляду; провести з основними фахівцями КП БДВК практичні навчально-інструктивні заходи з розробки необхідних бухгалтерсько-виробничих документів з урахуванням вимог законодавства щодо бухгалтерського обліку та звітності, які покладені в законні обґрунтування відповідача - КП БДВК про відсутність заборгованості за спожиту активну електричну енергію та послуги з перетікання реактивної електричної енергії і як наслідок відсутність правових підстав для позивача нараховувати будь-які штрафні та фінансові санкції для надання у Господарський суд Одеської області, а при необхідності - в інші інстанції господарських судів, згідно багаточисельних змін законодавства, керуючись новими вимогами Господарського процесуального кодексу України щодо розгляду справи №916/148/18 за новими правилами загального позовного провадження згідно ухвали від 28 лютого 2018 року Господарського суду Одеської області за позовом ПАТ Енергопостачальна компанія Одесаобленерго до відповідача - Комунальне підприємство КП Білгород- Дністровськводоканал; взяти безпосередню участь у судовому засіданні Господарського суду Одеської області 25 квітня 2018р. по справі № 916/148/18, до якого підготувати доповідь представника відповідача - КП БДВК з презентацією відповідних документів, які обґрунтовують вимоги відповідача до суду прийняти рішення - залишити позов ПАТ ЕК Одесаобленерго - без розгляду. Виконавець виконує завдання згідно п.1.1.1.-1.1.6. додаткової угоди №2 до договору №032/02-АП не пізніше 23 квітня 2018р., а п.1.1.7. 25 квітня 2018р. Першу частину у сумі 27600,00грн. у тому числі, ПДВ 4600,00грн., Замовник оплачує шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 13 квітня 2018 року . Другу частину у сумі 27300,00грн., у тому числі, ПДВ 550,00грн., Замовник оплачує шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 19 квітня 2018 року. Останню частину у сумі 29100,00грн. у тому числі, ПДВ 850,00грн., Замовник оплачує шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 24 квітня 2018 року. Сторони дійшли згоди, що відповідно до договору №032/02-АП та додаткової угоди №2 Виконавець представляє інтереси Замовника у Господарському суді Одеської області по справі №916/148/18.

13.04.2018 р. позивач виставив відповідачу рахунок №22 на суму 27600,00 грн. (т.1, а.с. 40), 19.04.2018 р. позивач виставив відповідачу рахунок №23 на суму 27300,00 грн. (т.1, а.с. 41), 24.04.2018 р. позивач виставив відповідачу рахунок №24 на суму 29100,00 грн. (т.1, а.с. 42).

26.04.2018 р. між сторонами було укладено додаткову угоду №3 до договору №032/02-АП (т.1, а.с. 44-45) відповідно до якої Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе додаткові зобов`язання надати наступні аналітико-правові послуги Замовнику, а саме: керуючись новими вимогами ГПК України щодо завдання відповідачу - КП БДВК, у зв`язку з початком розгляду справи №916/148/18 по суті, розробити фінансово-правовий документ - пояснення представника відповідача - КП БДВК з урахуванням наданих до Господарського суду Одеської області відповідних документів при підготовчому засіданні суду першої інстанції у лютому-квітні 2018 року; взяти 16 травня 2018р. безпосередню участь у судовому засіданні Господарського суду Одеської області по справі №916/148/18, до якого підготувати та надати до суду документ - доповідь представника відповідача - КП БДВК, згідно нових вимог законодавства, керуючись також вимогами нових статей ГПК України при розгляді справи по суті. Виконавець виконує завдання згідно п. 1.1.1 додаткової угоди №3 до договору №032/02-АП не пізніше 15 травня 2018 року, а п. 1.1.2 додаткової угоди №3 до договору №032/02-АП - 16 травня 2018 року. Замовник проводить оплату Виконавцю за надання аналітико-правових послуг (виконання робіт) згідно додаткової угоди №3 шляхом перерахування коштів у сумі 183757,00 грн. у тому числі, ПДВ - 30626,17грн. у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 22 травня 2018 року. Сторони дійшли згоди, що відповідно до договору №032/02-АП та додаткової угоди №3 Виконавець представляє інтереси Замовника у Господарському суді Одеської області по справі №916/148/18.

17.05.2018 р. позивач виставив відповідачу рахунок №32 на суму 183757,00 грн. (т.1, а.с. 46).

17.05.2018 р. між сторонами було укладено додаткову угоду №4 до договору №032/02-АП (т.1, а.с. 48-49) відповідно до якої Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе додаткові зобов`язання надати наступні аналітико-правові послуги Замовнику, а саме: провести аналітику обґрунтованого балансу усіх матеріалів та документів, наданих Господарському суду Одеської області у судових засіданнях підготовчого провадження, та вимог нового ГПК України (насамперед, Глава 6 - Розгляд справи по суті, ст.ст. 194-221) з метою мати обґрунтовані докази та факти для суду першої інстанції під час досліджень у судових засіданнях по суті доказів відповідача - КП БДВК по справі №916/148/18, які можуть бути покладені в основу законного рішення суду; розробити відповідні аналітичні матеріали з урахуванням наданого судом часу обґрунтувати позицію щодо предмету спору та вимог до суду від Відповідача - КП БДВК під час проведення судових дебатів у Господарському суді Одеської області 23 травня 2018 року. Виконавець виконує завдання згідно п. 1.1.1 додаткової угоди №4 до договору №032/02-АП не пізніше 22 травня 2018 року, а п. 1.1.2 додаткової угоди №4 до договору №032/02-АП - 23 травня 2018 року. Замовник проводить оплату Виконавцю за надання аналітико-правових послуг (виконання робіт) згідно додаткової угоди №4 шляхом перерахування коштів у сумі 177506,00грн. тому числі, ПДВ - 29584,33грн., у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця не пізніше 05 червня 2018 року. Сторони дійшли згоди, що відповідно до договору №032/02-АП та додаткової угоди №4 Виконавець представляє інтереси Замовника у Господарському суді Одеської області по справі №916/148/18.

05.06.2018 р. позивач виставив відповідачу рахунок №36 на суму 177506,00 грн. (т.1, а.с. 50).

Звертаючись із позовом до суду першої інстанції позивач зазначив, що належним чином виконав взяті на себе зобов`язання та надав послуги відповідачеві, проте, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати наданих за договорами №073/06-АП та №032/02-АП та додатковими угодами до них послуг, позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 219384,27 грн. за період з 01.12.2017 р. по 15.10.2018 р., 3% річних у сумі 17703,00 грн. за період з 01.12.2017 р. по 15.10.2018 р. та інфляційні витрати у сумі 35042,19 грн. за період з грудня 2017 р. по жовтень 2018 р., які просить стягнути з відповідача на свою користь.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача трьох процентів річних та інфляційних втрат. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені судом відмовлено.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського процесуального кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так наявними матеріалами справи підтверджується, що позивач свої зобов`язання згідно договору №073/06-АП та додаткової угоди №2 до цього договору виконав у повному обсязі, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією аналітичної записки (т.1, а.с. 145-165) та актом прийому-передачі виконаних робіт від 20.12.2017 р. (т.1, а.с. 166),

Однак, в порушення умов договору №073/06-АП та додаткової угоди №2 відповідач не оплатив вчасно у термін до 01.12.2017 р. кошти за отримані послуги та виконані роботи у сумі 62502,00 грн.

Відповідно до умов додаткової угоди №3 до договору №073/06-АП, позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією аналітичної записки (т.1, а.с. 168-194) та актом прийому-передачі виконаних послуг від 12.03.2018 р. (т.1, а.с. 195), однак, в порушення умов договору №073/06-АП та додаткової угоди №3 відповідач не оплатив вчасно у термін до 11.12.2017 р. кошти за отримані послуги та виконані роботи у сумі 160005,00 грн.

Згідно з умовами додаткової угоди №4 до договору №073/06-АП, позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією аналітичної записки (т.1, а.с. 196-221) та актом прийому-передачі виконаних робіт від 12.06.2018 (т.1, а.с. 222) , однак, в порушення умов договору №073/06-АП та додаткової угоди №4 відповідач не оплатив вчасно у термін до 16.05.2018р. кошти за отримані послуги та виконані роботи у сумі 132004,00 грн.

Свої зобов`язання згідно з договором №032/02-АП та додаткової угоди №1 до цього договору позивач виконав у повному обсязі, що підтверджується наданою до матеріалів справи копіями аналітичних записок (т.1, а.с. 223-239, 241-250, т.2, а.с. 1-6) та актами прийому-передачі виконаних робіт від 22.02.2018 (т.1, а.с. 240) та від 28.03.2018 (т.2, а.с. 7), однак, в порушення умов договору №032/02-АП та додаткової угоди №1 відповідач не оплатив вчасно у термін до 22.03.2018 р. кошти за отримані послуги та виконані роботи у сумі 153254,00 грн.

У відповідності до умов додаткової угоди №2 до договору №032/02-АП, позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією аналітичної записки (т.2, а.с. 8-28) та актом прийому-передачі виконаних робіт від 26.04.2018 р. (т.2, а.с. 29), однак, в порушення умов договору №032/02-АП та додаткової угоди №2 відповідач не оплатив вчасно у термін до 24.04.2018 р. кошти за отримані послуги та виконані роботи у сумі 84000,00 грн.

Відповідно до умов додаткової угоди №3 до договору №032/02-АП, позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією аналітичної записки (т.2, а.с. 30-45) та актом прийому-передачі виконаних робіт від 23.05.2018 (т.2, а.с. 46), однак, в порушення умов договору №032/02-АП та додаткової угоди №3 відповідач не оплатив вчасно у термін до 22.05.2018 р. кошти за отримані послуги та виконані роботи у сумі 183757,00 грн.

Згідно з умовами додаткової угоди №4 до договору №032/02-АП, позивач свої зобов`язання виконав у повному обсязі, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією аналітичної записки (т.2, а.с. 47-76) та актом прийому-передачі виконаних робіт від 25.05.2018 р. (т.2, а.с. 77), однак, в порушення умов договору №032/02-АП та додаткової угоди №4 відповідач не оплатив вчасно у термін до 05.06.2018р. кошти за отримані послуги та виконані роботи у сумі 177506,00 грн.

Разом з цим наявні матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання взятих на себе договірних зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за надані позивачем послуги.

Так, за порушення відповідачем умов договорів щодо своєчасної оплати наданих послуг позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 219384,27 грн. за період з 01.12.2017 р. по 15.10.2018 р.

У відповідності до статті 547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням форми, є нікчемний.

Отже, майнова відповідальність за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання, тобто зобов`язання, в силу якого боржник зобов`язаний сплатити певну грошову суму за будь-якою цивільно-правовою угодою, настає відповідно до закону чи договору у вигляді неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" встановлено, що розмір пені за прострочку платежу повинен встановлюватися за згодою сторін, тобто в договорі (стаття 1 Закону).

Однак, як вбачається з умов укладених між сторонами договорів №073/06-АП від 01.06.2017 р. та №032/02-АП від 07.02.2018 р., а також додаткових угод до них, сторонами не було передбачено пеню за неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Крім того колегія суддів відзначає, що наявні матеріали справи не містять доказів існування між сторонами договору, яким останні передбачили відповідальність за порушення грошового зобов`язання у вигляді пені.

Чинним законодавством України також не встановлено нарахування пені у спірних правовідносинах.

При цьому колегією суддів не приймаються до уваги заперечення апелянта з приводу того, що сторонами у договорах, зокрема п. 5.2. визначено, що у випадках, не передбачених договором замовник та виконавець керуються діючим законодавством України, а тому позивачем до спірних відносин застосовано приписи ст. 549 ЦК України, з наступних підстав.

Так за приписами ст.ст. 230, 231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов`язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов`язання. Якщо розмір штрафних санкцій не визначено, санкції застосовуються у розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій також за інші порушення окремих видів господарських зобов`язань, зазначених у частині другій цієї статті.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Отже законодавцем чітко визначено, що неустойка (пеня) може бути передбачена законом або договором.

При цьому у договорі має бути чітко визначений розмір неустойки (пені) та порядок її нарахування.

Проте, договори про надання аналітико-правових послуг, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект не містять ані визначення розміру пені за невиконання відповідачем обов`язку оплати наданих позивачем послуг, ані порядку її нарахування.

З огляду на що саме лише посилання у договорах на те, що сторони у випадках, не передбачених договором керуються діючим законодавством України не є підставою для нарахування та стягнення з відповідача пені за невиконання договірного зобов`язання.

Разом з цим, у випадку коли ані договором, ані чинним законодавством не передбачено нарахування пені за невиконання договірного зобов`язання, сторона, яка вважає свої права порушеними, має право на стягнення з винної сторони трьох процентів річних та інфляційних втрат визначених ст. 625 ЦК України.

З приводу стягнення з відповідача 17703,00 грн. 3% річних за період з 01.12.2017 р. по 15.10.2018 р. та 35042,19 грн. інфляційних витрат за період з грудня 2017 р. по жовтень 2018 р. судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок, період нарахування суми трьох відсотків річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає, що відповідний розрахунок є арифметично правильним та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 17703 грн. 00 коп. трьох відсотків річних та 35042 грн. 19 коп. інфляційних витрат є такими, що підлягають задоволенню.

При цьому колегією суддів не приймаються до уваги посилання апелянта на те, що в суд першої інстанції в своїх ухвалах зазначав лише один договір, у той час як заявлені позовні вимоги ґрунтуються на двох укладених між сторонами договорах про надання аналітико-правових послуг, оскільки в оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд зазначив на надав оцінку обом договором, які укладені між сторонами. До того ж, колегія суддів відзначає, що позивач, за необхідності, не був позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції із заявою про виправлення описки в означених ухвалах.

З приводу посилань апелянта не те, що суд першої інстанції мав підстави притягти відповідача до відповідальності за зловживання процесуальними правами, зокрема через подання необґрунтованих відводів, колегія суддів зазначає, що приписи ст. 43 ГПК України визначають право, а не обов`язок суду визнати залежно від конкретних обставин зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства. Так само як і визначено право учасника справи на заявлення відводу.

Щодо тверджень апелянта про безпідставне відкладення судом першої інстанції підготовчого засідання, колегія суддів зазначає наступне.

Так приписами ст.183 ГПК України суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 202 ГПК України визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав, зокрема, неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Отже, суд першої інстанції не був позбавлений можливості відкласти розгляд справи у зв`язку з нез`явленням в підготовче засідання представника відповідача.

Твердження апелянта про те, що такі дії суду першої інстанції вчинені у співпраці з відповідачем та є упередженим ставленням до позивача, є лише припущенням останнього та не підтверджується жодними з наявних у матеріалах справи доказами.

Щодо посилань апелянта на те, що у порушення норм процесуального права, закривши ухвалою від 31.01.2019 підготовче провадження та призначивши розгляд справи по суті на 14.02.2019, суд першої інстанції ухвалами від 14.02.2019 та 28.02.2019 відклав підготовче засідання колегія суддів зазначає наступне.

Так у хвалою Господарського суду Одеської області від 31.01.2019 закрито підготовче провадження у справі №916/2763/18 та призначено справу до судового розгляду по суті в засіданні суду на 14.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 14.02.2019, у зв`язку з нез`явленням у судове засідання представників сторін, відкладено розгляд справи на 28.02.2019.

20.02.2019 р. ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект звернулось до Господарського суду Одеської області з клопотанням про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 28.02.2019 р., у зв`язку з надходженням клопотання позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 14.03.2019 р.

Наведене, на думку колегії суддів, спростовує твердження апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час відкладення розгляду справи.

Спростовуються наявними матеріалами справи й твердження апелянта з приводу того, що судом першої інстанції під час судового засідання від 14.03.2019 р. не було надано можливості позивачу надати пояснення, які стосуються змісту договірних відносин між сторонами. Так відповідно до протоколу судового засідання від 14.03.2019 р. у судовому засіданні приймав участь представник ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект Мозенков О.В., який надавав пояснення та зазначив, що судом першої інстанції було оглянуто всі докази (т.2, а.с. 132-134).

Разом з цим знайшли своє підтвердження посилання апелянта на невірний розподіл судом першої інстанції судових витрат.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено розмір судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи із суми заявлених позовних вимог, судовий збір, що підлягав сплаті при поданні позовної заяви складає 4081,94 грн.

До позовної заяви ТОВ Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект додано платіжне доручення №19 від 29.10.2018 р. про сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3551,94 грн.

08.11.2018 р., на виконання вимог ухвали Господарського суду Одеської області від 02.11.2018 р. про залишення позову без руху, позивачем було надано платіжне доручення №24 від 07.11.2019 про сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 530 грн.

Отже здійснюючи розподіл судових витрат суд першої інстанції повинен був здійснити такий розподіл виходячи із суми судового збору у розмірі 4081,94 грн.

Між тим Господарським судом Одеської області при розрахунку пропорції судового збору, що підлягає стягненню зі сторін помилково взято за розрахункову суму 3551,94 грн.

За приписами ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ст. 277 ГПК України).

З огляду на що колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає зміні в частині розподілу судових витрат.

В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2019 у справі №№916/2434/18 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 269, 271, 275, 277, 282, 283 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2019 змінити, виклавши п.п. 2, 4 резолютивної частини рішення у наступній редакції:

« 2. Стягнути з Комунального підприємства Білгород-Дністровськводоканал на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект 17703 грн. 00 коп. 3% річних, 35042 грн. 19 коп. інфляційних витрат, 791 грн. 07 коп. судового збору за подання позову.

4. Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3290,87 грн. покласти на позивача».

В решті рішення Господарського суду Одеської області від 14.03.2019 р. у справі №916/2434/18 залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства Білгород-Дністровськводоканал на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Економічна Клініка Український Менеджмент Інтелект 1186 грн. 61 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідні накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постави складено та підписано 18.06.2019 р.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Філінюк І.Г.