РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.05.2019Справа № 910/3533/19

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс"

про стягнення 72 126,20 грн.

Суддя Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники учасників судового процесу:

від позивачa: Лобода М.А., за довіреністю;

від відповідача: Постой М.В., за довіреністю; Оздоба В.О., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Українська страхова група" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" про стягнення суми страхового відшкодування у розмірі 72 126 (сімдесят дві тисячі сто двадцять шість) грн. 20 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем на підставі Договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0301-17-00159 від 03.05.2017, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування у розмірі 161 156 (сто шістдесят одна тисяча сто п`ятдесят шість) грн. 29 коп. на рахунок ТОВ "Сканія України", а тому позивачем отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу - FORD, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким скоєно ДТП, застрахована СК "Провідна" на підставі полісу серії АМ/0946067. На підставі вказаного полісу СК "Провідна" сплачено на користь позивача 89 030 грн. 09 коп. Тому, позивач стверджує, що обов`язок відшкодування збитків, в межах різниці між фактичним розміром шкоди і стразовою виплатою, покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.03.2019 відкрито провадження у справі № 910/3533/19, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначене на 26.04.2019.

12.04.2019 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків. Оскільки винна у ДТП особа - ОСОБА_1 не перебував у трудових відносинах з відповідачем, за твердженням останнього Товариство з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" не є належним відповідачем у даній справі.

Судове засідання 26.04.2019 не відбулось у зв`язку з відсутністю електроенергії у приміщеннях Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2019 судове засідання відкладено на 28.05.2019.

Представник позивача у судовому засіданні 28.05.2019 підтримав заявлені позовні вимоги.

У судовому засіданні 28.05.2019 представники відповідача заперечували проти заявлених позовних вимог.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

03.05.2017 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Українська страхова група" (страховик) та ВКФ у формі ТОВ «Віта-Авто» (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування № 28-0301-17-00159, відповідно до умов якого страховик зобов`язався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля «Сканія», державний номер НОМЕР_2 .

02.03.2018 близько 00 год. 50 хв. ОСОБА_1 , рухаючись заднім ходом по вулиці Вербова, 6 в м. Києві, керуючи автомобілем «Форд», державний номер НОМЕР_1 , не був уважним, не впевнився в безпеці, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль «Сканія», державний номер НОМЕР_2 , що призвело до механічного пошкодження обох транспортних засобів.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України.

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2018 у справі № 756/3103/18 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення.

02.03.2018 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

На підставі рахунку № SK-1801545 від 02.03.2018 позивачем було складено страховий акт № ЗСКА-7905 від 19.03.2018, відповідно до якого сума страхового відшкодування складає 161 156,29 грн.

На підставі страхового акту позивач, виконуючи свої зобов`язання за Договором добровільного страхування № 28-0301-17-00159 від 03.05.2017, сплатив страхове відшкодування в розмірі 161 156,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5362 від 20.03.2018.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Форд», державний номер НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Провідна», згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/0946067.

Згідно полісу № АМ/0946067 ПрАТ «СК «Провідна» 11.07.2018 сплатило позивачу 89 030,09 грн. страхового відшкодування.

Позивач зазначає, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Внаслідок чого, позивач просить стягнути з відповідача 72 126,20 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (161 156,29 грн. - 89 030,09 грн. = 72 126,20 грн.).

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до статті 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв`язку з виконанням трудових (службових) обов`язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Згідно зі статтею 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Судом відхиляються докази надані відповідачем щодо відсутності трудових відносин з ОСОБА_1 , а саме довідка б/н від 12.04.2019 видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" про те, що громадянин України ОСОБА_1 не перебуває та не перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс", оскільки з висновку Оболонського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві вбачається, що ОСОБА_1 є колишнім працівником Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс".

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не доведено, а матеріалами справи не підтверджено відсутності перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з відповідачем на момент дорожньо-транспортної пригоди, не надано доказів на підтвердження того, що автомобіль на момент ДТП незаконно вибув з його володіння.

Отже, відповідальність за шкоду, заподіяну застрахованому транспортному засобу «Сканія», державний номер НОМЕР_2 , має нести відповідач, як особа-власник джерела підвищеної небезпеки, з винних неправомірних дій працівника якого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, на відповідача покладається обов`язок відшкодувати суму страхового відшкодування у розмірі 72 126,20 грн., як різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (161 156,29 грн. - 89 030,09 грн. = 72 126,20 грн.).

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 231, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" про стягнення 72 126,20 грн. задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оріон-Транс" (04080, м. Київ, вулиця Тульчинська, будинок 6, ідентифікаційний код 38180530) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 літ.А, ідентифікаційний код 30859524) 72 126 (сімдесят дві тисячі сто двадцять шість) грн. 20 коп. страхового відшкодування, 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Л.М. Шкурдова

Дата складення рішення: 19.06.19