УХВАЛА

12.06.2019Справа № 910/3901/19
Суддя Господарського суду міста Києва Чинчин О.В., розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз» про відстрочку сплати судового збору по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз» (01010, м.Київ, ВУЛИЦЯ СУВОРОВА, будинок 4)
до проНаціонального банку України (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 9) стягнення грошових коштів
Представники:

від Позивача: Глуховецький О.С. (представник за довіреністю);

від Відповідача: Таран Є.О. (представник за довіреністю);

ВСТАНОВИВ

Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Союз» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України про стягнення грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для стягнення грошових коштів, які знаходяться на банківських (накопичувальних) рахунках, відкритих АТ «КБ «Союз» уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ «КБ «Союз» в НБУ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2019 року відкрито провадження у справі №910/3901/19, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 24.04.2019 року.

18.04.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

22.04.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

23.04.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла відповідь на відзив.

24.04.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

22.04.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

24.04.2019 року підготовче судове засідання не відбулось у зв`язку із перебуванням судді Чинчин О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів. підготовче засідання призначено на 22.05.2019 року, клопотання Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз» про витребування доказів по справі №910/3901/19 задоволено. Витребувано від Національного банку України (01601, м.Київ, ВУЛИЦЯ ІНСТИТУТСЬКА, будинок 9) інформацію щодо наявності та залишку грошових коштів, які знаходяться (розміщені) на банківських (накопичувальних) рахунках № НОМЕР_1 (валюта українська гривня), № НОМЕР_2 (валюта долар. євро, російський рубль), відкритих Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Союз» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз» в Національному банку України.

14.05.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли заперечення на клопотання про зупинення провадження у справі.

21.05.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на виконання вимог ухвали суду та розгляд справи у закритому судовому засіданні.

22.05.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В судове засідання 22.05.2019 року з`явились представники позивача та відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2019 року, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про розгляд справи у закритому судовому засіданні, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі, відмовлено в задоволенні клопотання Відповідача про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні Відповідача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, надано Відповідачу строк для надання письмових пояснень чи заперечень щодо клопотання Позивача про відстрочення сплати судового збору, оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 12.06.2019 року.

11.06.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз» Смолія Богдана Володимировича.

11.06.2019 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли письмові пояснення.

В судовому засіданні 12.06.2019 року представник Позивача підтримав подане клопотання про відстрочення сплати судового збору, просив суд його задовольнити. Представник Відповідача заперечив проти задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників Сторін, Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Одночасно, відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно із ст.ст.1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі..

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн. 00 коп.) та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (672 350 грн. 00 коп.) З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн. 00 коп.)

Судом враховано, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Згідно зі ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при розгляді справи.

У разі збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову несплачену суму судового збору належить сплатити до звернення в суд із відповідною заявою.

Як вбачається з матеріалів заяви, Позивачем заявлено вимоги про стягнення з Національного банку України залишків грошових коштів, які знаходяться на накопичувальних рахунках, тобто одну вимогу майнового характеру.

Проте, у зв`язку з тим, що станом на момент звернення до суду з вказаною позовною заявою та відкриття провадження у справі №910/3901/19 була відсутня інформація щодо точного розміру грошових коштів, які знаходяться на накопичувальних рахунках, Позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

На виконання вимог ухвали Господарського суду міста Києва від 06.05.2019 року Національним банком України надана інформація щодо залишку грошових коштів на вказаних рахунках, загальний розмір яких становить 42 840 644 грн. 04 коп.

Таким чином, при зверненні до суду з вказаним позовом Позивачем повинен бути сплачений судовий збір у загальному розмірі 642 609 грн. 66 коп. відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Проте, Судом встановлено, що до матеріалів вказаної позовної заяви додано квитанцію №ПН878313 від 27.03.2019 року лише на суму 1921 грн., яка не може бути належним та допустимим доказом сплати судового збору у встановлених Законом України «Про судовий збір» порядку та розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даною статтею передбачено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору.

Суд, дослідивши норми статті 8 Закону України «Про судовий збір» дійшов висновку про відсутність підстав для відстрочки сплати судового збору Заявнику, оскільки в даному випадку відсутні умови, передбачені чинним законодавством України для вчинення Судом даної процесуальної дії, зокрема, предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. Підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування майнового стану заявника.

Тобто, передбачена законодавчо можливість відстрочки судом від сплати судового збору не є безумовною підставою для її застосування судом у разі самого лише заявлення відповідного клопотання без підтвердження викладених доводів належними доказами.

Пунктом 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 р. № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" роз`яснено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади).

Відтак, відстрочення, розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком. При цьому, це право суду закон пов`язує із встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

Водночас, законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов`язку вчинення відповідних дій, а обґрунтування відповідних обставин покладається на заінтересовану сторону.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади. Отже, самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 8 Закону України "Про судовий збір" господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочки сплати судового збору.

Суд також зазначає, що Позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для відстрочки сплати судового збору, а також не додано належних та допустимих доказів на підтвердження його доводів.

В свою чергу, особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати повинна навести доводи того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору та підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття рішення у справі.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27 березня 2014 року по справі № 913/740/13-г.

Жодних доказів, які б підтверджували можливість сплати судового збору до прийняття рішення у справі, Позивачем надано не було.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пункт 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Тим не менш, обмеження, що застосовуються, не повинні обмежувати доступ, що залишається для особи, у такий спосіб або такою мірою, щоб сама суть права була порушена. Більш того, обмеження не відповідає п. 1 ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимну ціль та якщо немає розумного співвідношення між засобами, що застосовуються та ціллю, якої прагнуть досягти (п. 31 рішення Європейського суду з прав людини від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України").

Таким чином, обмеженням права на доступ до суду, зокрема, є визначений в ГПК України обов`язок заявника при зверненні до суду сплачувати судовий збір. Невиконання заявником вищенаведених вимог процесуального законодавства наділяє суд правом не приймати до розгляду та повертати позовну заяву заявнику.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі, no. 28249/95, від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги недоведеність обставин, які перешкоджають сплаті судового збору в розумінні ст. 8 Закону України "Про судовий збір", клопотання Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз» про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 123, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, статтею 8 Закону України "Про судовий збір", Суд -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Союз» про відстрочення сплати судового збору за подання до Господарського суду міста Києва позовної заяви до Національного банку України про стягнення грошових коштів по справі №910/3901/19 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 14 червня 2019 року

Суддя О.В. Чинчин