ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.06.2019 Справа № 905/352/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Барбаш Д.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області (85302, Донецька область, місто Покровськ, вулиця Центральна, будинок 148) в інтересах держави в особі Мирноградської міської ради (85323, Донецька область, місто Мирноград, вулиця Центральна, будинок 9; )

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Балтіка (03039, місто Київ, проспект Науки, будинок 8; )

про стягнення збитків в сумі 194 850,52 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів,-

за участю представників сторін:

прокурор: Владимирець А.О. на підставі посвідчення № 041301 від 10.02.2016

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Керівник Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області звернувся до господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави в особі Мирноградської міської ради Донецької області до товариства з обмеженою відповідальністю Балтіка про стягнення збитків в сумі 194 850,52 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що в період з 2017 до теперішнього часу товариство з обмеженою відповідальністю Балтіка користується спірною земельною ділянкою з кадастровим номером :01:010:0160, яка розташована за адресою: Донецька область, місто Мирноград, м-н Світлий, 23 без правовстановлюючих документів, внаслідок чого було заподіяно збитки у розмірі 194 850,52 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.02.2019 прийнято до провадження справу № 905/352/19 та вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 21.05.2019 закрито підготовче провадження у справі №905/352/19 та призначено розгляд справи по суті на 11.06.2019

Прокурор в судове засідання з`явився, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання 20.06.2019 не з`явився. 18.04.2019 на адресу господарського суду Донецької області від представника позивача надійшли пояснення по справі, в яких останній просив суд задовольнити позовні вимоги прокурора в повному обсязі. Зокрема, у наданих поясненнях представник позивача зазначив, що невиконання власником нерухомого майна обов`язку протягом розумного строку є підставою для притягнення суб`єкта господарювання до цивільної відповідальності. Розрахунок збитків проведено на підставі рішення комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, створеної згідно рішення Виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 387 від 21.12.2017. Також у вказаних поясненнях представник позивача зазначив, що при визначенні розміру відшкодування збитків за земельну ділянку комісією розмір збитків був порахований з моменту набуття права власності на нерухоме майно, а саме з 01.08.2017 по 30.06.2018, була врахована сума сплаченого на користь Мирноградської міської ради земельного податку в розмірі 8,1 тис. грн. за 2017 рік та 4,7 тис. грн. за 2018 рік.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. 15.04.2019 на адресу господарського суду Донецької області від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на наступне. Відповідач з дати набуття права власності на об`єкт нерухомого майна розпочав сплату податку на землю відповідно до приписів Податкового кодексу України. Так, у 2017 та 2018 відповідачем було сплачено податок на землю в розмірі 19 391,79 грн., з яких у 2017 - 9648,53 грн., у 2018 9743,26 грн. Оскільки відповідачем фактично сплачений податок на землю в більшому розмірі, ніж зазначає позивач, розмір збитків повинен складати суму 188 258,73 грн. Також у вказаному відзиві відповідач посилався на те, що прокурор необґрунтовано звернувся до суду, оскільки у даному випадку інтерес держави як такий відсутній, оскільки грошові кошти у вигляді збитків за землю підлягають зарахуванню до місцевого бюджету територіальної громади м. Мирноград.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Як зазначено в ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

27.06.2017 між товариством з обмеженою відповідальністю «Балтіка» (далі - покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО» (далі - продавець) був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна (далі договір купівлі-продажу), згідно умов якого продавець передає у власність покупця нерухоме майно, а саме: торгівельний комплекс, який знаходиться за адресою: Донецька область, місто Мирноград (Димитров АДРЕСА_1 , «Світлий» м-н, 23, загальною площею 1 288,8 кв.м. (далі по тексту об`єкт), а покупець в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобов`язаний прийняти об`єкт та оплатити продавцю його вартість.

Відповідно до п. 1.2. вищезазначеного договору об`єкт належить продавцю на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно Серія САС № НОМЕР_1 від 22.11.2011 року, виданого Виконавчим комітетом Димитрівської міської ради, на підставі рішення виконкому № 559 від 18.11.2011 року. Право власності на об`єкт зареєстроване в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 81271217 від 27.02.2017, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевою Є.І. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 113.

Земельна ділянка розташування об`єкту :01:010:0160, площа 0,2200 га.

Вищезазначений договір підписаний представниками сторін без зауважень, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Виходцевою Є.І. 27.06.2017 та зареєстрований в реєстрі за № 987 та зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.06.2017, номер запису про право власності 21161165, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 90839493 від 29.06.2017 (а.с. 113).

У відповідності до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Статтею 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється права власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою припиняється, зокрема, набуттям іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Отже, з моменту набуття товариством з обмеженою відповідальністю «Балтіка» у власність нерухомого майна - торгівельного комплексу, який знаходиться за адресою: Донецька область, місто Мирноград (Димитров), «Світлий» м-н, 23, загальною площею 1 288,8 кв.м., припинилось право користування у попереднього землекористувача (ТОВ «ЕКО») земельною ділянкою площею 0,2200 (кадастровий номер :01:010:0160) на м-ні Світлий, 23, в силу положень ст. 377 Цивільного кодексу України, ст. 120 та ст. 141 Земельного кодексу України.

Водночас, за змістом ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Зважаючи на ці положення, новий власник (користувач) земельної ділянки не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до вимог законодавства.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею, а також обов`язок по сплаті орендної плати за користування такою земельною ділянкою.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.10.2013 між Димитровською міською радою та товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО» було укладено договір оренди земельної ділянки, згідно умов якого в оренду передається земельна ділянка (кадастровий номер - :01:010:0160) загальною площею 0,2200 га, в тому числі: 0,1364 га під капітальною одноповерховою забудовою, 0,0071 під спорудами, 0,0701 га під проходами та площадками, 0,0064 га під зеленими насадженнями. На земельній ділянці розташований торгівельний комплекс, який на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 559 від 18.11.2011 належить орендарю. Договір укладено на 10 (десять) років. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі і складає 119401,92 грн., а саме 12 відсотків нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік.

Згідно наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 17163590 від 31.01.2014 вищезазначений договір зареєстровано 28.01.2014 Реєстраційною службою Димитровського міського управління юстиції Донецької області.

В подальшому, рішенням Мирноградської міської ради №VІІ/34-32 від 09.08.2017 «Про припинення права оренди земельної ділянки ТОВ «ЕКО» на м-ні Світлий, 23» на підставі листа ТОВ «ЕКО» про припинення дії договору оренди земельної ділянки припинено право оренди земельної ділянки площею 0,2200 (кадастровий номер :01:010:0160) на м-ні Світлий, 23 ТОВ «ЕКО».

Вказаним рішенням було зобов`язано ТОВ «ЕКО» укласти додаткову угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки від 08.10.2013, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 31.10.2014 індексний номер витяг 17163590, номер запису про інше речове право 4516170 від 28.01.2014 та зареєструвати припинення права оренди на вищевказану земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Також п. 6. вищезазначеного рішення зобов`язано ТОВ «Балтика» протягом місяця з дня отримання копії даного рішення звернутися до Мирноградської міської ради з клопотанням щодо оформлення права користування вищевказаною земельною ділянкою у встановленому законом порядку.

Згідно наявного в матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 100674157 від 18.10.2017 договір оренди земельної ділянки від 08.10.2013, укладений між Димитровською ( ОСОБА_1 ) міською радою та ТОВ «ЕКО» на підставі додаткової угоди від 09.08.2017 є таким, що припинив свою дію (а.с. 46).

Як свідчать матеріали справи, листом № 01-14-048 від 12.04.2018 Мирноградська міська рада зверталась до товариства з обмеженою відповідальністю «Балтіка» з роз`ясненням щодо необхідності оформлення права на земельну ділянку. Вказаний лист був залишений відповідачем без відповіді.

Прокурор у позовній заяві зазначає, що до теперішнього часу ТОВ «Балтіка» жодного разу не зверталось до міської ради з питанням щодо оформлення права користування спірною земельною ділянкою, тобто користується нею з 2017 року без достатніх правових підстав, у зв`язку з чим місцевий бюджет недоотримує орендну плату за користування даною земельною ділянкою. Оскільки внаслідок бездіяльності Мирноградської міської ради, а саме не здійснення контролю за додержанням земельного законодавства на відповідній території та отримання плати за використання земель територіальної громади, місцевим бюджетом недоотримано значну суму коштів, а саме 194 850,52 грн., прокурор звернувся до господарського суду Донецької області із даним позовом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону України Про прокуратуру представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Так, частиною 3 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Частина 4 вказаної статті передбачає, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Звернення прокуратури з вказаним позовом обумовлені неналежним здійсненням позивачем своїх повноважень щодо судового захисту порушених інтересів держави. Незважаючи на виявлене порушення позивачем, останній за судовим захистом інтересів держави безпідставно не звертався.

Вказані обставини обумовлюють необхідність застосування прокурором наданих Конституцією України та Законом України Про прокуратуру повноважень щодо представництва інтересів держави в суді та є підставою для звернення до суду із позовною заявою на захист інтересів держави.

Відтак, з огляду на наведене вбачається, що звернення керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Мирноградської міської ради Донецької області до господарського суду з даним позовом, направлено на захист охоронюваних законом інтересів держави.

Оцінюючи позовні вимоги, суд виходить з наступного.

Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт "е" частини першої статті 141 Земельного кодексу України).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобовязані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт "в" частини першої статті 96 ЗК України).

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

Відповідно до частини 2 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних положень Земельного кодексу України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Згідно правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеної у постанові від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17, до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. «д» ст. 156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно ч. 3 ст. 157 Земельного кодексу України порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 284 від 19.04.1993 затвердженний Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам. Відповідно до цього Порядку стягуються збиткі завдані внаслідок тимчасового невикористання землі (п. 1), розміри збитків визначаються комісіями, створеними районними державними адміністраціями, результати роботи комісій оформлюються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії (п.2), відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані (п.3), збитки відшкодовуються власникам землі і землекористувачам, у т. ч. орендарям, підприємствами, установами, організаціями та громадянами, що їх заподіяли, за рахунок власних коштів не пізніше одного місяця після затвердження актів комісій (п.5).

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно приписів ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до приписів ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього Кодексу застосовується також до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до загальних положень законодавства про відшкодування завданої шкоди таке відшкодування є мірою відповідальності. Разом з тим обов`язок набувача повернути безпідставно набуте (збережене) майно потерпілому не належить до заходів відповідальності, оскільки боржник при цьому не несе жодних майнових втрат - він зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно утримував (зберігав). На відміну від зобов`язань, які виникають із завдання шкоди, для відшкодування шкоди за пунктом 4 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України вина не має значення, оскільки важливий сам факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Частиною 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Суд зазначає, що відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Навіть за умови правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, в обраний позивачем спосіб захисту відбувається відновлення справедливої рівноваги між правами та обов`язками сторін спору, встановлення якої ґрунтується на визначеній нормами земельного законодавства умові платності використання земельної ділянки.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю - це загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексуУкраїни).

Земельним податком є обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів, а орендною платою за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункти 14.1.72, 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового Кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття "земельний податок" і "орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності".

Податковим кодексом України визначено, що оренда плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (стаття 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

Відповідно до п.284.1 ст.284 Податкового кодексу України Верховна Рада Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування встановлюють ставки плати за землю та пільги щодо земельного податку, що сплачується на відповідній території.

Органи місцевого самоврядування до 25 грудня року, що передує звітному, подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки рішення щодо ставок земельного податку та наданих пільг зі сплати земельного податку юридичним та/або фізичним особам за формою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 286.1. статті 286 Податкового кодексу України встановлено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі (пункт 286.2. статті 286 Податкового кодексу України).

Пунктом 287.1. статті 287 Податкового кодексу України встановлено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

У разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця (п.287.3 ст.287 цього Кодексу).

Згідно пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Мирноградської міської ради від 21.12.2016 № 387 створено комісію з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувача, затверджено її склад та Положення про комісію для визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (з урахуванням змін, внесених рішенням Виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 198 від 21.06.2017)

Згідно п. 1 вказаного положення завданням комісії є визначення розміру збитків, заподіяних територіальній громаді міста Мирноград внаслідок невикористання земельних ділянок, самовільного зайняття земельних ділянок та використання земельних ділянок з порушенням земельного законодавства.

Розділом ІІІ вищевказаного положення визначено порядок розгляду питань щодо визначення розміру збитків. Так, питання щодо визначення розміру збитків розглядаються комісією на її засіданні. При розгляді питання щодо визначення розміру збитків у роботі комісія бере участь зацікавлена особа, яка повинна бути завчасно повідомлена секретарем комісії про час, місце і дату проведення засідання комісії за 5 днів до дня розгляду питання.

У разі відсутності зацікавленої особи при першому вирішенні питання і відсутності офіційної згоди на проведення засідання щодо визначення розміру збитків без її участі засідання комісії переноситься.

У випадку повторної відсутності зацікавленої особи (осіб), належним чином повідомленої про час і місце проведення засідання, комісія має право проводити засідання без участі зацікавленої особи.

Розділом VІІ вищевказаного положення визначено, що у разі використання земельної ділянки без документів, що підтверджують право користування, збитки визначаються за фактичний період користування земельною ділянкою, але не більше строку давності та застосування податкових зобов`язань, визначених Податковим кодексом України.

Відшкодування збитків проводиться за період використання землі з порушенням земельного законодавства у розмірі орендної плати за землю, яку власник землі (міська рада) міг би отримати при належному виконанні (дотриманні) землекористувачем вимог земельного законодавства. Збитки визначаються за ставками орендної плати, які діяли на момент виникнення таких збитків.

Рішенням Виконавчого комітету Мирноградської міської ради № 245 від 15.08.2018 «Про затвердження акту про визначення збитків власникам землі та землекористувачам» затверджено акт про визначення збитків власникам землі та землекористувачам від 19.07.2018 щодо нарахування збитків, завданих територіальній громаді м. Мирноград, в особі Мирноградської міської ради, ТОВ «Балтіка» за використання земельної ділянки на м-ні «Світлий», 23, м. Мирноград без оформлення правовстановлюючих документів в сумі 194850,52 грн. за період з 01.08.2017 по 30.06.2018. на підставі ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до зазначеного акту 19.07.2018 було визначено розмір відшкодування збитків за використання комунальної власності Мирноградської міської ради площею 2200 м2 під об`єктом нерухомого майна, що є власністю ТОВ «Балтіка» на м-ні «Світлий», 23, м. Мирноград, Донецька область, без оформлення права користування в установленому законодавством порядку. Як зазначено у даному акті, спірна земельна ділянка раніше знаходилась в оренді у колишнього власника об`єкта ТОВ «ЕКО» з розміром орендної плати 12% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Також у вказаному акті наявний розрахунок збитків, який здійснено з використанням вартості 1 га по Донецькій області станом на 2017 та 2018 роки та 12% плати за рік від вартості земельної ділянки.

Згідно наявного в матеріалах справи листа Міськрайонного управління у Покровському районі та м. Мирнограді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 18-5-0.2220-443/115-18 від 18.04.2018 площа спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0160 складає 0,2200 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Також у вказаному листі зазначено, що нормативна грошова оцінка 1 кв.м землі м. Мирноград 63-го оціночного району комерційного використання дорівнює: 858,06 грн. 2018; 858,06 грн. 2017 рік, 809,49 грн. 2016 рік, 564,90 грн. 2015 рік.

В матеріалах справи наявна копія листа Головного управління ДФС у Донецькій області №18076/10/05-99-45-07 від 25.04.2018, відповідно до якого ТОВ «Балтика» було сплачено земельний податок: у 2017 році 8100,00 грн., у 2018 році 4700,00 грн.

Щодо розміру завданої шкоди, суд зазначає наступне.

При розрахунку розміру завданих збитків відповідна комісія виходила з площі земельної ділянки та розмірів ставки податку, передбачених п. 274.1 ст. 274 Податкового кодексу України, відповідно до якої ставки податку за земельні ділянки, нормативно грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Як вбачається із наявного розрахунку збитків за використання спірної земельної ділянки без оформлення права користування в установленому законодавством порядку, позивачем зменшено розмір збитків на суму сплаченого земельного податку, а саме: за період з 01.08.2017 по 31.12.2017 зменшено на 8100,00 грн., а за період з 01.01.2018 по 30.06.2018 на 4700,00 грн.

Разом із тим, під час розгляду даної справи представником відповідача були надані податкові декларації з плати за землю за 2017 та 2018 рік (а.с. 114-119, 127-131), а також платіжні доручення за період з 27.06.2017 по 06.07.2018 (а.с. 120-126, 132-138). Судом встановлено, що відповідачем у 2017 році було сплачено земельний податок в сумі 9648,53 грн., що відображено в податковій декларації за 2017 рік, а у 2018 році 9743,26 грн. Таким чином, згідно здійсненого судом розрахунку, сума збитків за шкоду, заподіяну внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів за заявлений період, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 188 258,73 грн.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір відповідно ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 75, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги керівника Красноармійської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Мирноградської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю Балтіка про стягнення збитків в сумі 194 850,52 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Балтіка (03039, місто Київ, проспект Науки, будинок 8; ) на користь Мирноградської міської ради (85323, Донецька область, місто Мирноград, вулиця Центральна, будинок 9; , УДКСУ у м. Мирнограді/Мирноград № 0034, отримувач Мирноградське УК/м. Мирноград/24060300, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 8340016, код платежу 24060300 «інші надходження) збитки, завдані використанням без правовстановлюючих документів земельної ділянки з кадастровим номером :01:010:0160, яка розташована за адресою: Донецька область, м. Мирноград, м-н «Світлий», 23, в розмірі 188 258,73 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Балтіка (03039, місто Київ, проспект Науки, будинок 8; ) на користь прокуратури Донецької області (87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Університетська, 6; р/р 6251, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, , отримувач прокуратура Донецької області) судовий збір в сумі 2823,88 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 20.06.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 26.06.2019

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова