УХВАЛА

25 червня 2019 року Справа № 913/335/19

м.Харків Провадження №33/913/335/19

Суддя Господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В., розглянувши матеріали за позовом Приватного підприємства «Охоронно-пошукове агентство «Вітязь-прім», вул.Севастопольська, буд.1, м.Бахмут, Донецька область, 84500

до відповідача Луганське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, пр-т Центральний, буд.12, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93404,

про визнання недійсним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Охоронно-пошукове агентство «Вітязь-прім» звернулось до Господарського суду Луганської області з позовом до Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, в якому просить визнати недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №1-р/к від 09.04.2019 року (справа 8) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у спірному рішенні відповідача відсутні висновки та належні докази, що свідчили про те, що дії позивача призвели чи могли призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції та є його недоведеними припущеннями, які в свою чергу, не можуть бути основою для прийняття законного та обґрунтованого рішення про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу. Висновки відповідача про те, що дії ПП «Охоронно-пошукове агентство «Вітязь-прім» та ПП «Охоронно-пошукове агентство «Вітязь-консалт» визнані антиконкурентними узгодженими діями, що стосуються спотворення результатів торгів, і є порушенням п.1 ст.50 та п.4 ч.2 ст.6 Закону України «Про захист економічної конкуренції», є помилковими.

Позивач вказує, що на участь у торгах крім Приватного підприємства «Охоронно-пошукове агентство «Вітязь-прім» та Приватного підприємства «Охоронно-пошукове агентство «Вітязь-консалт», засновником яких є одна особа та що створені за різними системами оподаткування, тендерні пропозиції подавали інші суб`єкти господарської діяльності, що свідчить про наявність конкуренції між учасниками торгів, внаслідок чого організатори торгів мали можливість вибору між ними за критеріями кращої цінової пропозиції. Крім того, у рішенні Антимонопольного комітету України відсутні докази обмеження конкуренції внаслідок дій суб`єкта господарювання або іншого негативного впливу таких дій на стан конкуренції на визначеному ринку. Враховуючи викладене, позивач з посиланням на ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції» просить визнати недійсним та скасувати вказане рішення.

Суд, дослідивши зміст позовної заяви та долучених до неї документів, зазначає наступне.

Згідно вимог п.5 ч.3 ст.162 Господарського процесуального позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Відповідно до ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач просить визнати недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №1-р/к від 09.04.2019 року (справа 8) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», посилаючись зокрема на положення ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», відповідно до якої заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Разом з тим, позивачем до матеріалів долучено лише копію оскаржуваного рішення, відмітки про його отримання вказане рішення не містить, в матеріалах позовної заяви докази отримання позивачем рішення поштою також відсутні.

Таким чином, в порушення вимог ч.2 ст.164 Господарського процесуального кодексу України доказів звернення до суду у двомісячний строк з дня одержання оскаржуваного рішення у відповідності до вимог ч.1 ст.60 Закону України «Про захист економічної конкуренції», про що зазначає позивач в позовній заяві, до позовних матеріалів наразі останнім не додано.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст.ст. 162, 164, 174, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву за вих.№10 від 18.06.2019 Приватного підприємства «Охоронно-пошукове агентство «Вітязь-прім» до Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення - залишити без руху.

2. Приватному підприємству «Охоронно-пошукове агентство «Вітязь-прім» протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме: надати до суду докази одержання оскаржуваного рішення Адміністративної колегії Луганського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №1-р/к від 09.04.2019 року (справа 8) «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» та у зазначений строк подати заяву про усунення недоліків з доказами направлення її копії іншій стороні.

3. Роз`яснити Приватному підприємству «Охоронно-пошукове агентство «Вітязь-прім», що у разі не усунення недоліку у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підписана 25.06.2019 та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Драгнєвіч