ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.2019 р.                                                            Справа№ 914/1017/19

За позовом Приватного підприємства «Субота», м. Золочів, Львівська область

до відповідача: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

про: визнання недійсним рішення Львівського обласного територіального відділення №63/17-р/к від 11.04.2019

Суддя Ділай У.І.

Без участі представників сторін

27 травня 2019 року до Господарського суду Львівської області надійшов позов Приватного підприємства «Субота», до відповідача: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, про визнання недійсним рішення Львівського обласного територіального відділення №63/17-р/к від 11.04.2019.

20 червня 2019 року до Господарського суду Львівської області від ПП «Субота» надійшла заява про забезпечення позову.

В обґрунтуванні заяви про забезпечення позову ПП «Субота» зазначило таке.

Основною підставою для укладення договорів з контрагентами є участь підприємства у тендерах щодо державних закупівель. Оскаржуване заявником рішення АМК унеможливлює участь позивача у процедурах закупівель, оскільки відповідно до п. 4 ч. 1ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі», встановлено обов'язок для замовника прийняти рішення про відмову учаснику у процедурі закупівлі та відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо суб'єкт господарювання протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій.

На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову призведе до позбавлення заявника одного із основних засобів прибутку, наслідком чого є позбавлення працівників підприємства права на працю та отримання належної винагороди, настання істотних негативних економічних наслідків.

Відповідно до поданої заяви, ПП «Субота» просило:

1.Забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» №63/17-р/ к від 11 квітня 2019 року до моменту набрання законної сили рішення у справі.

2.Застосувати зустрічне забезпечення до Приватного підприємства «Субота» - шляхом заборони брати участі у тендерних закупівлях відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» до моменту набрання законної сили рішення у справі.

Розглянувши матеріали поданої заяви, суд зазначає таке.

Згідно із ст. 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред’явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 частиною 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов'язання.

У постанові Верховного Суду України № 6-2552цс16 від 18.01.2017 зазначається, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Тобто, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, зокрема, що на час розгляду справи Господарським судом Львівської області відповідач може в будь-який спосіб обмежити права позивача.

За змістом цієї статті заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

При чому особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна навести доводи адекватності засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд керується тим, що у випадку задоволення позову, судове рішення має бути реалізованим, позаяк це рішення є невід’ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов’язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (див. рішення у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19 березня 1997 року, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-II).

Із урахуванням цього, будь-яке можливе забезпечення позову, у випадку найменшої загрози його невиконання, є виправданим, якщо занижує поріг легітимного сподівання особи на захист свого порушеного права, і є законним, необхідним та збалансованим із правами усіх сторін спору.

У поданій заяві відсутні обґрунтовані покликання на обставини, які б вказували на наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходів забезпечення позову, а також не надано доказів в їх підтвердження.

Покликання на неможливість приймати участь підприємства у тендерах щодо державних закупівель, неукладення договорів з контрагентами та отримання прибутків підприємством, оскільки оскаржуване заявником рішення АМК унеможливлює участь позивача у процедурах закупівель, відповідно до п. 4 ч. 1ст. 17 Закону України «Про публічні закупівлі», судом відхиляється зважаючи на те, що рішення Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» №63/17-р/ к від 11 квітня 2019 року оскаржено та не набрало законної сили, заявник ще не притягнутий до відповідальності за порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій за оскаржуваним рішенням. Відтак, ПП «Субота» не позбавлений права приймати участь у процедурах державних закупівель та укладати договори з контрагентами за результатами проведених тендерів.

При цьому Господарський суд Львівської області звертає увагу на пропозицію заявника стосовно зустрічного забезпечення, яка передбачає «заборону брати участі у тендерних закупівлях відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі» до моменту набрання законної сили рішення у справі».

Відповідно до положень ст. 140 ГПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв'язку із забезпеченням позову.

Враховуючи наведене вище положення коментованої статті та встановлені критерії щодо визначення способу зустрічного забезпечення, зважаючи на обставини справи, суд вважає, що застосування зустрічного забезпечення в запропонованому варіанті суперечить обставинам справи та не є доцільним у даному випадку, оскільки метою подання позову було навпаки можливість користування правом участі в публічних закупівлях. Натомість, виходячи із вищенаведеного, пропозиція ПП «Субота» є непослідовною.

За вказаних обставин суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення не підлягає задоволенню у зв’язку із необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 136-141, 144, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства «Субота» про забезпечення відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення та може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до розділу 4 Господарського процесуального кодексу України.

Інформацію по справі, яка розглядається можна отримати за наступною веб-адресою: http://lv.arbitr.gov.ua/sud5015.

Суддя                                                                                                      Ділай У.І.