УХВАЛА

м. Київ

13.06.2019Справа № 910/2830/19
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аіс Балтійський"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка"

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про витребування з чужого незаконного володіння рухомого майна позивача.

Ухвалою суду від 07.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Роз`яснено учасникам справи, що відповідно до частини 7 статті 252 Господарського процесуального кодексу України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Встановлено позивачу строк, який становить п`ять днів з дня отримання відзиву на позов, але не пізніше 25.04.2019 (включно), для подання до суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

19.03.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка" через загальний відділ діловодства суду надійшла заява про відвід судді Борисенко І.І від участі у розгляді справи № 910/2830/19.

Ухвалою суду від 01.04.2019 визнано відвід судді Борисенко І.І необґрунтованим. Зупинено провадження у справі №910/2830/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аіс Балтійський" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка" про витребування майна з чужого незаконного володіння. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка" про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи № 910/2830/19 передано для визначення судді в порядку, встановленому частиною першою статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 03.04.2019 в задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка" про відвід судді Борисенко І.І. від розгляду справи №910/2830/19 відмовлено.

Ухвалою суду від 08.04.2019 задоволено клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Розгляд справи №910/2830/19 ухвалено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 14.05.19.

Підготовчі засідання відкладались.

В підготовчому засіданні 13.06.2019 Представник позивача підтримав подану раніше Заяву про забезпечення позову шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловий комплекс Воздвиженка" (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Воздвиженська, б. 22, кв. 2) вчинити дії, а саме провести повну інвентаризацію рухомого майна, що залишилося за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20, а саме нежитлові приміщення загальною площею 300, 00 кв.м., будівлі офісно-торгівельного центру «літ. Т» (автосалон OPEL) з обов`язковим залученням представників ТОВ «АІС Балтійський».

Розглянувши подану заяву, суд відмовляє у її задоволенні, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно зі статтями 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як зазначає заявник у заяві, забезпечення позову мотивовано тим, що захід забезпечення позову, про який просить позивач, що полягає у зобов`язанні відповідача провести повну інвентаризацію рухомого майна, що залишилося за адресою: м. Київ, пров. Балтійський, 20, а саме нежитлові приміщення загальною площею 300, 00 кв.м., будівлі офісно-торгівельного центру «літ. Т» (автосалон OPEL) з обов`язковим залученням представників ТОВ «АІС Балтійський», не сприятиме виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Разом з тим, суд вказує, що такі дії, як вказує сам позивач, спрямовані на встановлення факту наявності чи відсутності спірного рухомого майна у вищевказаних приміщеннях, а також встановлення його переліку та кількості, тобто спрямовані на встановлення фактичних обставин справи, а не на забезпечення реального виконання рішення суду, яке у випадку задоволення позову полягатиме у витребуванні з чужого незаконного володіння спірного рухомого майна та зобов`язати відповідача передати позивачу таке майно.

Виходячи зі змісту заяви та доказів, наявних у матеріалах доданих до заяви, суд дійшов висновку про безпідставність заяви про забезпечення позову, оскільки необхідність у застосуванні судом таких заходів достатньо не обґрунтована.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Таким чином, суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

Оскільки, заявником не доведено те, що невжиття, визначених ним заходів, забезпечення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої заяви про забезпечення позову.

Відтак, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову суд відмовляє.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 138-140 та ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аіс Балтійський" про забезпечення позову.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя І.І. Борисенко