ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2019

Справа № 910/3950/19

За позовом           Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРША БУДІВЕЛЬНА ГІЛЬДІЯ"

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Новострой+"

про           стягнення 374 663, 90 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача -           Зудінов О.С., представник

від відповідача -           не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ПЕРША БУДІВЕЛЬНА ГІЛЬДІЯ” подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю “НОВОСТРОЙ +” про стягнення 374 663,90 грн.

Позовні вимоги вмотивовано не виконанням відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором поставки №110 від 27.11.2017.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2019 відкрито провадження у справі № 910/3950/19 та призначити до розгляду на 13.05.2019.

В судове засіданні 13.05.2019 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення по справі.

В судове засіданні 13.05.2019 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2019 відкладено розгляд справи на 07.06.2019.

В судове засідання 07.06.2019 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 07.06.2019 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 07.06.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з’ясовано наступне.

27.11.2017 між позивачем, як постачальником та відповідачем, як покупцем було укладено Договір поставки №110, відповідно до умов якого постачальник зобов’язується передавати покупцю будівельні матеріали окремими партіями за цінами, в асортименті (номенклатурі) та кількості, які погоджуються сторонами в накладних, а покупець зобов’язується приймати товар та оплачувати його на умовах, встановлених Договором.

Постачальник зобов’язаний передати покупцю товар окремими партіями в кількості та асортименті (номенклатурі), погодженими сторонами в накладних. Доставка товару проводиться згідно Міжнародних правил «Інкотермс» у редакції 2000 року на умовах EXW із завантаженням на транспортний засіб покупця зі складів постачальника в м. Києві по Саперно-Слобідській 57, а за додатковою домовленістю сторін – на інших умовах згідно Міжнародних правил «Інкотермс» у редакції 2000 р (п. 2.2 Договору).

Відповідно до п. 2.5 Договору покупець зобов’язується оплачувати кожну конкретну партію товару в строк, що не перевищує 30 календарних днів з моменту виконання постачальником зобов’язання з поставки відповідної партії. Розрахунок проводиться в гривнях шляхом перерахування суми вартості партії товару на поточний рахунок постачальника. За погодженням сторін покупець має право проводити розрахунки (повністю або частково) готівкою через каси постачальника у встановленому законодавством порядку або проводити розрахунок в порядку повної або часткової попередньої оплати вартості товару. Погашення заборгованості також може бути здійснено покупцем шляхом зустрічної передачі товару, взаємозаліку однорідних боргових зобов’язань, видачі векселя або іншими способами, не забороненими чинним законодавством України.

Позивач зазначив, що починаючи з 27.11.2017 поставив а покупець отримав товар на суму 1007078,55 грн, проте відповідач не виконав взяті на себе зобов’язання належним чином в зв’язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 87149,90 грн.

Як повідомив позивач, між ним та відповідачем було укладено договір поставки в спрощеній формі за яким позивач передав, а відповідач отримав товару на загальну суму 829 358,95 грн., проте відповідачем сплачено лише 541 844,95 грн. в зв’язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 287514,00 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує не виконанням відповідачем взятих на себе зобов’язань щодо оплати вартості товару за договорами поставки в зв’язку із чим утворилась заборгованість в розмірі 374663,90 грн.

Відповідачем ніяких пояснень чи доказів які б спростовували твердження позивача до суду не надано.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов'язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача в розмірі 5620,00 грн.

Позивачем, в зв’язку із поданням позовної заяви до Господарського суду міста Києва, сплачено судовий збір в розмірі 6580,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №20510 від 11.02.2019.

Приписами ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Клопотання про повернення із Державного бюджету України надміру сплачений судовий збір в розмірі 960,50 грн. матеріали справи не містять.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 191, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1.          Задовольнити позовні вимоги.

2.          Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВОСТРОЙ+» (02222, м. Київ, вул. Бальзака, будинок 55, кВ. 257, ідентифікаційний код 41251799) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПЕРША БУДІВЕЛЬНА ГІЛЬДІЯ» (03170, м. Київ, вул. Перемоги, будинок 9, офіс 2, ідентифікаційний код 39908553) заборгованість в розмірі 374663 (триста сімдесят чотири тисячі шістсот шістдесят три) грн. 90 коп., судовий збір в розмірі 5620 (п’ять тисяч шістсот двадцять) грн.

3.          Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.06.2019

Суддя В.І. Мельник