РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.05.2019Справа № 910/2308/19

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "УІІ СЕРВІС"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Малахіт"

про стягнення 27 631,09 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Секретар с/з Масна А.А.

Представники:

від позивача - Литовченко Ю.П. за дов.

від відповідача - Стороженко Б.В., за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УІІК СЕРВІС" до товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Малахіт" про стягнення 27 631,09 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань по оплаті спожитих комунальних послуг, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 27 631,09 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.03.2019 відкрито провадження у справі №910/2308/19 за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач щодо задоволення позову заперечував, вказую, що позивачем не враховано всіх здійснених відповідачем платежів, долучивши копії платіжних доручень, заперечував щодо застосованого позивачем тарифу, зазначив про відсутність укладеного між сторонами договору.

У судовому засіданні 28.05.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, товариство з обмеженою відповідальністю «УІІК СЕРВІС» є балансоутримувачем та одночасно управителем житлового комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, за адресою Дніпровська набережна № 1 та 1а у місті Києві.

Відповідач ТОВ ІБК «Малахіт» є власником нежилого приміщення № 147 у будинку 1 «а» по вул. Дніпровська набережна у місті Києві.

ТОВ «УІІК СЕРВІС» виконує функції з утримання будинку і прибудинкової території, надання житлово-комунальних послуг та проведення розрахунків з квартиронаймачами житлових приміщень будинку за надані житлово-комунальні послуги.

01.06.2013 між ТОВ «УІІК СЕРВІС» (виконавець) та ТОВ ІБК «Малахіт» (споживач) укладено Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 01.06.2013 (далі - Договір), предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому будинку №1А по вул.Дніпровська набережна у м.Києві , а споживачем - забезпечення своєчасної оплати таких послуг за встановленим тарифом у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

Відповідно до п.20 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.05.2016. У разі коли за місяць до закінчення дії цього договору однієї із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду, цей договір вважається щороку продовженим.

Матеріали справи не містять доказів того, що укладений сторонами Договір було розірвано за згодою сторін, або у судовому порядку, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що укладений сторонами договір на час розгляду справи судом є чинним.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначає, що відповідачем не в повному обсязі сплачено вартість наданих позивачем послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з квітня 2017 по грудень 2018, в зв`язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 27 631,09 грн.

Відповідно ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач отримання від позивача комунальних послуг з утримання будинку та при будинкової території не заперечував, проте зазначив, що позивачем здійснено нарахування вартості комунальних послуг із завищеною ціною, без внесення відповідних змін у Договір.

Договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № 20-147/Е від 01 червня 2013 року (п.2 Договору) встановлено тариф у розмірі

6.70 грн. за один квадратний метр площі.

Згідно п.2 договору протокольно узгоджений тариф діє до встановлення тарифу рішенням органу місцевого врядування.

Розпорядженням Київської міської адміністрації № 386 від 03.04.2017 р. для житлових будинків № 1 та №1- А по вул. Дніпровська набережна затверджений тариф на утримання будинків та прибудинкових територій в розмірі 8,27 грн. на 1 кв.м. площі квартири. Затвердження тарифу на нежитлові приміщення розпорядженням не передбачено, в зв`язку з чим позивачем у відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкової території, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 №869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (далі - Порядок), чинного на спірний період, було розраховано відповідний тариф для нежитлових приміщень, які знаходяться в сфері його обслуговування.

22.05.2017р. ТОВ "УІІК СЕРВІС" листом №63 запропонував згідно п.12.5 Договору переглянути ціну та підписати додаткову угоду та протокол погодження договірної ціни у розмірі - 1936,76грн., яка обрахована з зазначенням тарифу в розмірі 13,62 грн. для нежитлових приміщень.

Відповідач не погодився щодо застосування зазначеного позивачем тарифу.

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до п.2 Порядку тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - тариф на послуги) є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат, витрат на відшкодування втрат, планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку. Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку.

Згідно із ст.31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, що діяла на період виникнення заборгованості) встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги нижче розміру економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво не допускається.

Листом №17 від 13.02.2018 позивачем було повідомлено відповідача про те, що у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 3200,00 грн, до 2017 заробітна плта становила - 1450 грн, що у 2,2 рази менше. В зв`язку з цим позивачем застосовано такий коефіцієнт для розрахунку підвищення вартості послуг з утримання будинку та прибудинкової території.

Матеріали справи не містять доказів того, що застосований позивачем тариф оскаржено в судовому порядку, позивачем здійснено нарахування вартості послуг згідно із Порядком.

Посилання відповідача на відсутність встановленого у Договорі тарифу, як підстава для відмови від оплати наданих позивачем послуг, суд вважає необґрунтованим, виходячи з наступного.

Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 Закону I споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно п. 7 Правил користування житловими будинками і гуртожитками, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 08.10.1992 року за № 572, обов`язок по сплаті за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги покладаються на власника, наймача, орендаря житлового приміщення.

Пунктом 8 згаданих правил передбачено, що співвласники житлового будинку, гуртожитку зобов`язані забезпечувати належне утримання, експлуатацію, реконструкцію, реставрацію, поточний і капітальний ремонт, технічне переоснащення спільного майна житлового будинку, гуртожитку пропорційно до частки співвласника на умовах співфінансування.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.

При цьому, відсутність зазначеного у Договорі тарифу не свідчить про відсутність у відповідача обов`язку здійснення оплати спожитих комунальних послуг за цінами, визначеними у відповідності до Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та при будинкової території.

Судом перевірено розрахунок заборгованості за період з квітня 2017 по грудень 2018 року та встановлено, що з урахуванням здійснення відповідачем часткової оплати та долучених відповідачем до матеріалів справи копій платіжних доручень, сума вартості несплачених комунальних послуг складає 15 342,67 грн., про що зазначено самим позивачем в розрахунку, наданому суду 28.05.2019.

Статтею 74 ГПК України на сторони покладено обов`язок доказування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 ГПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідачем не надано доказів оплати спожитих у спірний період комунальних послуг в повному обсязі, наявність заборгованості не спростовано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 15 342,67 грн. - суму основного боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.74, 76-80, 129, 236 - 240 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія "Малахіт" (02092, м.Київ, вул..ОЛЕКСИ ДОВБУША, будинок 37, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "УІІК СЕРВІС" (02098, м.Київ, ДНІПРОВСЬКА НАБЕРЕЖНА, будинок 1, кімната 32, ) 15 342 (п`ятнадцять тисяч триста сорок дві) грн. 67 коп - суму основного боргу та 978 (дев`ятсот сімдесят вісім) грн. 38 коп - витрати по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили через 20 днів з моменту виготовлення повного тексту рішення в разі не оскарження його в установленому порядку. Рішення може бути оскаржене в 20-денний строк до суду апеляційної інстанції.

Суддя Шкурдова Л.М.

Дата складення повного рішення: 19.06.19