ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р. Справа№ 910/13412/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кравчука Г.А.

суддів: Коробенка Г.П.

Козир Т.П.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Звада Р.В., довіреність №18-0014/9209 від 18.02.2019,

від позивача: Порало Т.І., довіреність №18-0014/5442 від 30.01.2019,

від відповідача 1: Сич О.Ю., ордер №КС463269 від 01.03.2019,

від відповідача 2: Голуб М.В., ордер №КВ426768 від 01.03.2019,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Національного банку України, м. Київ

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 (повний текст складено 11.02.2019)

у справі №910/13412/18 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Національного банку України, м. Київ

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", м. Київ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант", м. Київ

про визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог.

Національний банк України (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (далі - ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М", відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (далі - ТОВ "Колекторська компанія "Гарант", відповідач 2) про визнання Договору №038 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" за Кредитним договором № 10-ІВ.Ю від 27.08.2007 недійсним та про зобов`язання ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" повернути ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" документи, отримані згідно Договору № 038 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 1, укладаючи оспорюваний Договір цесії, допустив порушення Положення про застосування Національним банком заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 №369 (у редакціях, що діяли до 22.09.2012) та умов Договору про управління від 20.11.2013, вийшовши за межі своїх повноважень.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю, стягнуто з Позивача витрати на професійну правничу допомогу на користь відповідача 1 в розмірі 7 500грн та на користь відповідача 2 в розмірі 5 000грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведено у встановленому порядку порушення відповідачами вимог законодавства при укладенні оспорюваного Договору про відступлення права вимоги. Позовні вимоги про застосування наслідків недійсності (нікчемності) Договору про відступлення права вимоги також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними вимогами від основної про визнання недійсним правочину, у задоволенні якої судом відмовлено.

Крім того, місцевий господарський суд, посилаючись на положення ст.ст. 55, 124 Конституції, ст.13 Конвенції, ст.16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України, умови п.п.7.2, 7.3 Договору про передання в управління непроданих активів від 20.11.2013, укладеного АК "Банк регіонального розвитку", відповідачем 1 та позивачем (посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований за №3960), враховуючи встановлені межі відповідальності відповідача 1 перед позивачем, визнав, що належним та ефективним способом захисту прав останнього було б стягнення штрафу та/або збитків.

Розглядаючи заяви відповідачів про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу у відповідності до приписів ст.126 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи заперечення позивача, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, місцевий господарський суд зазначив, що заявлений відповідачами до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатами на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатами послуг та виконаних робіт, а тому зменшив заявлені суми за надання правничої допомоги відповідачу 1 до 5 000,00 грн, відповідачу 2 до 7 500грн, які стягнув на їх користь з позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Національний банк України звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у даній справі скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування підстав, викладених в апеляційній скарзі, Позивач зазначає про порушення судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що продаж з оскаржуваним Договором відступлення майнових прав Банку за кредитним договором №10-ІВ.Ю від 27.08.2017 на користь Відповідача-2 було здійснено всупереч умовам погоджених Національним банком на відчуження даного Активу, а також з недотриманням приписів ст. 1037 ЦК України, п. 13.11 Положення №369 та п. 4.1. Договору управління, тобто, за відсутності необхідної правоздатності у управителя на вчинення таких дій.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/13412/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (доповідач у справі), суддів Чорної Л.В та Тищенко А.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019, справу №910/13412/18 призначено до розгляду на 16 год. 00хв. 15.04.2019.

У судовому засіданні 15.04.2019 оголошено перерву до 25.04.2019.

У зв`язку з перебування головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А. у відпустці розгляд справи 25.04.2019 не відбувся.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.05.2019, у зв`язку з перебуванням суддів Тищенко А.І. та Чорної Л.В. у відпустці, справу №910/13412/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді - доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.

Зазначеною колегією суддів ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.05.2019 прийнято до провадження апеляційну скаргу Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі №910/13412/18, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 25.06.2019.

Позиції учасників справи.

Через відділ документального забезпечення суду 29.03.2019 від відповідача 1 надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Явка представників сторін.

У судове засідання з`явилися представники позивача, відповідача 1 та відповідача 2.

Представник Позивача у судовому засіданні 25.06.2019 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити.

У судовому засіданні 25.06.2019 представники відповідача 1 та відповідача 2 заперечили проти вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції у даній справі просили залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.

Постановою правління Національного банку України №713 "Про відкликання банківської ліцензії та ініціювання процедури ліквідації Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" від 02.12.2009 прийнято рішення з 07.12.2009 відкликати банківську ліцензію у АБ "Банк регіонального розвитку" та ініційовано процедуру ліквідації банку.

20.11.2013 Акціонерний банк "Банк регіонального розвитку" (далі - АБ "Банк регіонального розвитку" (установник управління), відповідач 1 (управитель) та позивач уклали договір про передавання в управління непроданих активів (т.1 а.с.135-159), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. та зареєстрований за в реєстрі № 3960 (далі Договір управління), в п. 1.1 якого сторонами погоджено, що АБ "Банк регіонального розвитку" передає в управління відповідачу 1 активи, наявні на балансі АБ "Банк регіонального розвитку" на дату укладення цього договору (активи), а відповідач 1 приймає в управління активи і зобов`язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення вимог кредиторів АБ "Банк регіонального розвитку" (вигодонабувачі) відповідно до переліку (реєстру) вимог кредиторів за рахунок активів, перелік яких наведено в додатку 1 до цього договору. Вигодонабувачами за договором є кредитори АБ "Банк регіонального розвитку", які на дату підписання договору внесені до переліку (реєстру) вимог кредиторів АБ "Банк регіонального розвитку" (перелік вигоднабувачів) та розрахунки з якими не проведені;

Відповідач 1 є довірчим власником отриманих в управління активів, до якого не переходить право власності на активи. Обмеження права довірчої власності управителя встановлюється цим договором і законодавством України п. 1.2. Договору управління).

Відповідно до п.п. б п. 2.2 Договору управління відповідач 1 зобов`язується здійснювати належне та ефективне управління активами особисто та виключно в інтересах вигодонабувачів.

Згідно з п. 2.4 Договору управління відповідач 1 має право:

- володіти, користуватися і розпоряджатися активами відповідно до законодавства України та цього договору;

- бути процесуальним правонаступником АБ "Банк регіонального розвитку" в справах, однією із сторін (учасників) яких є АБ "Банк регіонального розвитку", а також правонаступником у виконавчих провадженнях, однією із сторін (учасників) яких є АБ "Банк регіонального розвитку";

- на отримання винагороди та відшкодування витрат, які виникли в процесі управління активами, за рахунок одержаних від управління цими активами коштів у порядку та розмірах, визначених цим договором.

П. 2.5 Договору управління визначено, що позивач зобов`язується:

- відкрити відповідачу 1 накопичувальний рахунок для зарахування коштів, що надходять у результаті управління активами, проведення розрахунків з вигодонабувачами, а також перерахування на поточний рахунок відповідача 1 винагороди і відшкодування суми витрат відповідно до цього договору;

- приймати рішення щодо погодження продажу відповідачем 1 активів у двотижневий термін з дня надходження до позивача відповідного звернення відповідача 1.

Водночас до прав позивача, визначених п. 2.6 Договору управління, віднесені права:

- вимагати від відповідача 1 будь-яку інформацію, потрібну для здійснення контролю за виконанням умов цього договору;

- здійснювати контроль за діяльністю відповідача 1 щодо проведення процедури управління активами і задоволення вимог вигодонабувачів та з цією метою проводити перевірки його діяльності відповідно до нормативно-правових актів позивача.

П. 3.1 Договору управління встановлено, що передавання активів від АБ "Банк регіонального розвитку" відповідачу 1 здійснюється за актом про приймання-передавання, у якому зазначається назва боржника, вид активу, його балансова вартість, вартість відповідно до виконавчих документів та за результатами незалежної оцінки, якщо така визначалася, перелік документів, які підтверджують право власності на активи, є підставою для стягнення коштів (договори, векселі тощо), свідчать про проведену установником управління претензійно-позовну роботу.

В додатку № 1 до Договору управління (т.1, а.с. 139-143) сторонами погоджено перелік непроданих активів, що передаються в управління іншій юридичній особі, відповідно до якого визначено передачу відповідачу 1 прав кредитора за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб боржників АБ "Банк регіонального розвитку" у кількості 88 договорів, загальна сума заборгованості за якими становить 87 731 589,17 грн. (в т.ч. за кредитним договором №10-ІВ.Ю від 03.06.2008 (далі - Кредитний договір), укладеним АБ "Банк регіонального розвитку" з ПП "Фірма "Кала").

Згідно п. 9.1 Договору управління цей договір вважається укладеним з моменту підписання і діє протягом 3 (трьох) років.

У разі якщо на дату закінчення дії договору інший управитель позивачем не визначений, термін дії договору продовжується до моменту передачі активів новому управителю (п. 9.5 Договору управління).

В п. 4.1 Договору управління сторонами встановлено, що продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із позивачем.

Відповідач 1 звернувся до позивача з листом-погодженням щодо попереднього погодження на продаж активів вих. № 06/06-2014 від 06.06.2014 (т.2, а.с. 14-15), в якому просив надати попереднє погодження на відчуження активів, переданих в управління за Договором управління, шляхом їх самостійного продажу третім особам, за ціною не нижчою, ніж визначена у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитним договорами АБ "Банк регіонального розвитку", складеним ТОВ "Приват-Консалтинг" станом на 14.05.2014.

Листом вих. № 55-013/34115 від 01.07.2014 (т.2, а.с. 16) позивач повідомив відповідача 1 про те, що продаж активів банку, зокрема майнових прав за кредитними договорами фізичних та юридичних осіб, здійснюється у порядку, визначеному главою 10 розділу VI Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою правління НБУ № 369 від 28.08.2011 (далі Положення № 369), у зв`язку з чим повернув на доопрацювання пакет документів щодо погодження порядку продажу активів банку, наданий листом вих. №06/06-2014 від 06.06.2014.

18.07.2014 відповідач 1 звернувся до позивача з листом-погодженням щодо попереднього погодження на продаж активів вих. №18/07-2014(т.2, а.с. 17-18), в якому звернув увагу на те, що визначений приписами главою 10 розділу VI Положення № 369 порядок продажу активів встановлює відповідні вимоги до їх продажу ліквідатором, а не управителем, у зв`язку з чим повторно просив надати попереднє погодження на відчуження активів, переданих в управління за Договором управління, шляхом їх самостійного продажу третім особам, за ціною не нижчою, ніж визначена у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитним договорами АБ "Банк регіонального розвитку", складеним ТОВ "Приват-Консалтинг" станом на 14.05.2014.

Листом вих. №55-012/46775 від 22.08.2014 (т. 2, а.с. 19) позивач повідомив відповідача 1 про те, що для погодження комісією позивача з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем відчуження майна активів АБ "Банк регіонального розвитку" відповідачу 1 необхідно подати до Національного банку України документи відповідно до вимог глави 10 розділу VI Положення № 369, у зв`язку з чим вдруге повернув на доопрацювання пакет документів щодо погодження відчуження майна.

Листом № 10/825-Д від 13.11.2014 (т.1, а.с. 201-220) відповідач 1 направив позивачу на погодження порядок продажу переданих в управління відповідачу 1 майнових прав, боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами (переданого в управління кредитного портфелю АБ "Банк регіонального розвитку") у кількості 88 одиниць, до якого додано: висновок управителя про порядок, склад, умови та строки продажу; інформацію про майно (активи), яке пропонується для продажу; звіт про оцінку майнових прав - боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 88 одиниць; рецензію на звіт про оцінку майнових прав - боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 88 одиниць.

27.01.2015 відповідач 1 звернувся до позивача з заявою щодо уточнення кількості активів та погодження способу продажу активів (т.1, а.с. 110-111), в якій, на підставі п. 4.1 Договору управління просив надати погодження на продаж активів (продаж майнових прав через відступлення права вимоги по кредитним договорам) у наступному порядку:

- здійснити продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 2 802 119,00 грн. (враховуючи сумарну вартість кожного кредитного договору, визначену TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014);

- у випадку, якщо зазначені вище торги не відбудуться, провести повторний продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1 961 483,30 грн. (враховуючи зменшення вартості кожного кредитного договору на 30 відсотків від вартості, визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014);

- у випадку, якщо і повторні торги не відбудуться, надати відповідачу 1 можливість (без додаткового погодження) здійснити продаж боргових зобов`язань через відступлення прав окремо по кожному з 86 кредитних договорів юридичним та/або фізичним особам шляхом укладання окремих договорів відступлення права вимоги за кредитним договором за ціною активу, визначеною на останніх публічних торгах (за ціною, що на 30% менша від ринкової ціни, визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 10.11.2014).

Відповідно до Звіту про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку", складеного оцінювачем ТОВ "Приват-Консалтинг" станом на 31.03.2015 (т.1, а.с. 165-188), ринкова вартість об`єкта оцінки - майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" у кількості 86 одиниць, без урахування ПДВ, становить 1 961 476,00 грн.

28.04.2015 відповідач 1 звернувся до позивача із заявою щодо внесення змін до погодження способу продажу активів у зв`язку із проведенням нової оцінки (т.1, а.с. 112-113), в якій, враховуючи сплив терміну дії попередньої оцінки та отриманням нового висновку, на підставі п. 4.1 Договору управління просив надати погодження на продаж активів (продаж майнових прав через відступлення права вимоги по кредитним договорам) у наступному порядку:

- здійснити продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1 961 476,00 грн. (враховуючи сумарну вартість кожного кредитного договору, визначену TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015);

- у випадку, якщо зазначені вище торги не відбудуться, провести повторний продаж боргових зобов`язань фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами у кількості 86 одиниць одним лотом через прилюдні торги (аукціон) на Українській універсальній товарній біржі за початковою ціною 1 373 033,20 грн. (враховуючи зменшення вартості кожного кредитного договору на 30 відсотків від вартості, визначеної TOB "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015);

- у випадку, якщо і повторні торги не відбудуться надати відповідачу 1 можливість (без додаткового погодження) здійснити продаж боргових зобов`язань через відступлення прав окремо по кожному з 86 кредитних договорів юридичним та/або фізичним особам шляхом укладання окремих договорів відступлення права вимоги за кредитним договором за ціною актива, визначеною на останніх публічних торгах (за ціною, що на 30% менша від ринкової ціни, визначеної ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015).

Рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем позивача № 255 від 25.05.2015 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" (далі Рішення НБУ № 255) (т.1, а.с. 163) вирішено:

- погодити відповідачу 1 відчуження майна (активів) АБ "Банк регіонального розвитку" за ціною не нижчою, ніж оціночна ринкова вартість, визначена суб`єктом оціночної діяльності за станом на 31.03.2015 на загальну суму 1 639 013,00 грн. (без урахування ПДВ), а саме, майнові права за кредитними договорами у кількості 76 одиниць згідно з переліком майна (активів), який зазначений в інформації про майно (активи) та наданий листом відповідача 1 від 27.01.2015, шляхом, проведення аукціону;

- у разі відсутності заяв щодо придбання майна (активів) АБ "Банк регіонального розвитку" на аукціоні, відповідачу 1 здійснити безпосередній продаж майна (активу) АБ "Банк регіонального розвитку" фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону;

- відмовити у погоджені відчуження майнових прав за кредитними договорами: Арбузов О.Є. договір від 05.12.2006 №27/10-7211, Іванова Т.І. договір від 15.12.2003 №27/10-7101, Молодик С.Г. договір від 01.11.2007 №27/10-912П та договір від 25.12.2007 №27/10-930А, Рязанцевої О.Л. договір від 29.12.2006 №27/10-746А, Хавченко Д.В. договір від 31.07.2008 №27/10-997П, Цигічко С.П. договір від 20.12.2005 №11/02-814-КІ, Тарасенко В.М. договір від 22.06.2007 №11/03-28, Терешків М.Т. договір від 12.03.2007 №20/Б.в., Яковенко А.В. договір від 14.12.2006 №14/10-191.

10.06.2015 між відповідачем 1 (замовник) та Українською універсальною товарною біржою (виконавець) було укладено договір-доручення №100 на проведення аукціону (т.2, а.с. 27), відповідно до якого сторони зобов`язалися здійснити ділове співробітництво з використанням організаційно-правових механізмів аукціонних торгів з метою створення умов для забезпечення ефективності аукціонних торгів по продажу майна, що належить Акціонерному банку "Банк регіонального розвитку", а саме: лот №1 - майнові права на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" у кількості 76 одиниць, з початковою ціною продажу у розмірі 1 639 013,00 грн. (без урахування ПДВ).

В газеті "Голос України", випуск за 13.06.2015 №104 (6108), та в газеті "Експрес об`ява", випуск за 12.06.2015 №22 (5079), було опубліковано оголошення щодо проведення 30.06.2015 аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1 639 013,00 грн.

30.06.2015 Українською універсальною товарною біржею було складено протокол №1 про хід аукціонних торгів які не відбулися, відповідно до якого визначено, що торги по лоту №1 не відбулись в зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

В газеті "Голос України", випуск за 03.07.2015 №117 (6121), та в газеті "Експрес об`ява", випуск за 03.07.2015 №25 (5082), було опубліковано оголошення щодо проведення 20.07.2015 повторного аукціону з реалізації активів АБ "Банк регіонального розвитку" за стартовою ціною лоту 1 147 309,10 грн.

20.07.2015 Українською універсальною товарною біржею було складено протокол №1 про хід аукціонних торгів які не відбулися, відповідно до якого визначено, що торги по лоту №1 не відбулись в зв`язку з відсутністю заяв про участь в аукціонних торгах.

30.09.2015 між відповідачем 1 (управитель) та відповідачем 2 (новий кредитор) було укладено договір №038 про відступлення права вимоги (цесії) за кредитним договором №10-ІВ.Ю від 27.08.2007 (далі - Договір відступлення), за змістом п. 1.1 якого управитель передає права кредитора шляхом відступлення права вимоги, а новий кредитор приймає всі права вимоги і стає новим кредитором за кредитним договором №10-ІВ.Ю від 27.08.2007, що був укладений між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" (банк) та Приватним підприємством "Фірма "Кала" (позичальник), згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 1 262 500,00 грн.

Відповідно до п.п. 1.1.1 п. 1.1 Договору відступлення одночасно з відступленням права вимоги за кредитним договором управитель (банк) відступає, а новий кредитор набуває усі права сторони договору та стає кредитором (заставодержателем, іпотекодержателем) за всіма договорами, що забезпечують виконання зобов`язань позичальника по кредитному договору в тому числі, але не виключно: договір застави обладнання від 27.08.2007, посвідчений приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Вацик В.М., зареєстрований в реєстрі за №2437.

За умовами п.п. 1.2.1 п. 1.2, п. 1.3 Договору відступлення, на день укладення даного договору розмір зобов`язань позичальника за кредитним договором складає 2 918 466,24 грн. За цим договором новий кредитор одержує право замість банку (управителя) вимагати від позичальника виконання всіх зобов`язань за кредитним договором,в тому числі, але не виключно: з повернення суми кредиту в повному обсязі; із сплати процентів в розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати комісії у розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором; із сплати неустойки (штрафів, пені) у випадках, розмірі та порядку, передбаченому кредитним договором, а також виконання позичальником будь-яких інших зобов`язань за кредитним договором.

Згідно з п. 1.6 Договору відступлення, відступлення права вимоги за кредитним договором №10-ІВ.Ю від 27.08.2007 (отриманого управителем на підставі договору про передавання в управління непроданих активів, укладеного 20.11.2013 між банком, управителем та НБУ) здійснюється на платній основі за ціною 62 000,00 грн. Після підписання цього договору новий кредитор протягом одного місяця перераховує управителю грошові кошти в сумі 62 000,00 грн. на накопичувальний рахунок №1 в Головному управління НБУ, МФО 321024 з посиланням в призначенні платежу на реквізити цього договору. Право вимоги до позичальника за кредитним договором виникає у нового кредитора одразу після укладення даного договору.

На виконання умов вказаного Договору відступлення 30.09.2015 відповідачем 1 було передано, а відповідачем 2 прийнято за Актом приймання-передачі документів (т.1, а.с. 69), документи по кредитному договору №10-ІВ.Ю від 27.08.2007, укладеному між Акціонерним банком "Банк регіонального розвитку" та Приватним підприємством фірма "Кала", а саме: оригінал кредитного договору 10-ІВ.Ю від 27.08.2007 з усіма додатковими договорами, змінами та доповненнями; договори забезпечення, а також додаткові угоди до вказаних договорів; усі інші документи, які складають кредитну справу позичальника, отримані банком від позичальника (управителем від банку на підставі договору про передання в управління непроданих активів від 20.11.2013) відповідно до умов вказаних договорів, включаючи документи, на підставі яких банк здійснював оцінку платоспроможності позичальника; документи, що пов`язані із виконанням кредитного договору.

Позовні вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач 1, укладаючи оспорюваний Договір цесії, допустив порушення Положення про застосування Національним банком заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 №369 (у редакціях, що діяли до 22.09.2012), умов Договору про управління від 20.11.2013, вийшовши за межі своїх повноважень.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, однак колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з вказаним висновком місцевого господарського суду з огляду на таке.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За приписами ст. 658 ЦК України, право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Враховуючи, що договір відступлення права вимоги є різновидом договору купівлі-продажу, особа, яка виступає продавцем за таким договором, має мати необхідний для цього обсяг правоздатності.

Враховуючи приписи ч. 3 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з якими ініційована до набрання чинності цим Законом процедура ліквідації банку здійснюється відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, та те, що ліквідація АБ "Банк регіонального розвитку" була ініційована постановою Правління НБУ від 02.12.2009 № 713, регулювання спірних правовідносин здійснюється, в тому числі, приписами Глави 70 ЦК України, Закону України "Про банки і банківську діяльність" та Положення № 369 в редакціях, що діяли до 22.09.2012.

Згідно з ч. 11 ст. 96 Закону України "Про банки і банківську діяльність" у разі, якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи банку і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній Національним банком України юридичній особі, яка зобов`язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів банку за рахунок отриманих активів.

За приписами ч. 1 ст. 1029 ЦК України, за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача).

За змістом Глави 13 Положення № 369:

- ліквідатор у разі потреби передавання активів банку, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації банку, негайний продаж яких матиме наслідком істотну втрату їх вартості, в управління іншій юридичній особі звертається до Національного банку з відповідною пропозицією згідно зі статтею 96 Закону про банки (п. 13.1);

- за результатами конкурсу між банком, Національним банком і управителем укладається тристоронній договір. Договір про передавання в управління непроданих активів від імені Національного банку підписує уповноважена посадова особа Національного банку. Договір набирає чинності з дати його підписання (п. 13.9);

- управитель відповідно до укладеного тристороннього договору: відкриває в Національному банку накопичувальний рахунок у порядку, установленому нормативно-правовими актами Національного банку; набуває прав сторони (учасника) у судових справах, у якій стороною (учасником) був банк, який ліквідовано, а також прав сторони (учасника) виконавчих проваджень за участю банку; управляє активами та може відчужувати майно за погодженням з Комісією Національного банку; задовольняє вимоги кредиторів банку (п. 13.11).

За приписами ч. 5 ст. 1033 ЦК України, управитель, якщо це визначено договором про управління майном, є довірчим власником цього майна, яким він володіє, користується і розпоряджається відповідно до закону та договору управління майном. Договір про управління майном не тягне за собою переходу права власності до управителя на майно, передане в управління.

Отже, з укладенням договору управління майном (майновими правами) та переданням такого майна управителю відповідна особа набуває статусу фактичного тимчасового власника такого майна для досягнення мети укладення відповідного правочину управління, однак з обмеженими, положеннями договору та закону, повноваженнями щодо володіння та розпорядження ним.

У відповідності до ч. 1 ст. 1037 ЦК України управитель управляє майном відповідно до умов договору. Управитель може відчужувати майно, передане в управління, укладати щодо нього договір застави лише за згодою установника управління.

Відповідні умови передбачені п. 4.1 Договору управління, згідно з яким продаж, відступлення права вимоги, переведення боргу щодо активів, переданих в управління за цим договором, здійснюються лише за попереднім погодженням із позивачем.

Отже, з укладенням Договору управління відповідач 1 не набув безумовних прав власності щодо спірних активів АБ "Банк регіонального розвитку", а укладення відповідних договорів відступлення прав вимоги мало вчинятися виключно на умовах, погоджених із позивачем.

При цьому ціна продажу активу є істотною умовою для погодження його відчуження, внаслідок чого відповідач 1 сам звертався до позивача із вищезгаданими листами щодо надання погодження на продаж активів за визначеною ціною та у визначених об`ємах, за наслідками розгляду яких позивач рішенням Комісії з питань нагляду та регулювання діяльності банків, нагляду (оверсайта) платіжних систем позивача № 255 від 25.05.2015 "Про відчуження ТОВ "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" майна (активів) Акціонерного банку "Банк регіонального розвитку" (далі Рішення НБУ № 255) (т.1, а.с. 163) погодив відповідачу 1 продаж майна на певних умовах, а саме: шляхом продажу майнових прав за кредитними договорами у кількості 76 одиниць одним лотом на аукціоні із стартовою ціною у розмірі 1 639 013,00 грн. (без урахування ПДВ) та, виключно, у випадку якщо такий аукціон не відбудеться - шляхом безпосереднього продажу майна фізичній або юридичній особі за ціною останнього аукціону, при цьому позивачем не було надано (погоджено) можливості як зміни визначеної в рішенні ціни продажу спірного майна шляхом уцінки спірних активів на 30% від ринкової ціни, так і продажу майнових прав за кожним кредитним договором окремо.

Отже, в силу приписів ст. 1037 ЦК України, п. 13.11 Положення № 369 та п. 4.1 Договору управління правомочності відповідача 1 щодо продажу наданих йому в управління активів (майнових прав за кредитними договорами у кількості 76 одиниць (в т.ч. за спірним Кредитним договором) були обмежені погодженими рішенням позивача № 255 порядком, умовами та ціною, а відповідач 1, відповідно, був позбавлений будь-якої можливості вчиняти їх реалізацію (відчуження) за ціною, нижче визначеної оцінювачем ТОВ "Приват-Консалтинг" у звіті про незалежну оцінку вартості майнових прав на боргові зобов`язання фізичних та юридичних осіб за кредитними договорами АБ "Банк регіонального розвитку" від 31.03.2015, та шляхом продажу окремо кожного кредитного договору.

Таким чином, вчинення відповідачем 1 оспорюваного договору щодо відчуження прав за Кредитним договором окремо та за нижчою ціною, ніж визначено у звіті від 31.03.2015, здійснено з перевищенням своїх повноважень у порушення положень ст. 1037 ЦК України та п. 4.1 Договору управління та всупереч рішенню № 255 від 25.05.2015, що свідчить про недодержання при укладенні Договору відступлення встановлених ст. 203 ЦК України вимог, а тому є підставою для визнання його недійсним у силу приписів ст. 215 ЦК України.

За змістом ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Правові наслідки, передбачені частинами першою та другою цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Отже, враховуючи встановлену судом недійсність договору відступлення права вимоги, в силу приписів зазначеної норми чинного законодавства України і відсутність у ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" правових підстав володіння ТОВ "Гарант" переданими йому ТОВ "Дельта М" документами на підтвердження спірних майнових прав згідно Акту приймання-передачі до Договору №038 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії) за Кредитним договором №10-ІВ.Ю від 27.08.2007, вимога НБУ щодо зобов`язання ТОВ "Колекторська компанія "Гарант" повернути такі документи ТОВ "Дельта М" є обґрунтованою та правомірною.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє посилання відповідача 1 щодо можливості прийняття за приписами Глави 10 розділу VI Положення № 369 рішення про повторний продаж активу на аукціоні, якщо актив не було продано на попередніх торгах, зі зменшенням його початкової ціни не більше, ніж на 30 відсотків, без повторного погодження з позивачем, оскільки відповідні повноваження належать ліквідатору банку та не були передані за Договором управління, а вищезгаданим рішенням позивача № 255 від 25.05.2015 було встановлено певні обмеження щодо реалізації активів банку.

Щодо посилань відповідача 1 на відсутність порушених прав позивача внаслідок укладення оспорюваного правочину колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що в даному випадку звернення позивача з позовом до суду обумовлено порушенням права позивача як вигодонабувача за Договором управління та порушенням прав особи, уповноваженої на здійснення контролю за діяльністю управителя, до повноваження якої приписами Глави 14 Положення № 369 та Розділу 7 Договору управління віднесено право застосування заходів відповідальності до управителя за неналежне виконання покладених на нього таким договором обов`язків.

За таких обставин апеляційна скарга Національного банку України є обґрунтованою, а оскаржуване рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі №910/13412/18 є таким, що суперечить вимогам чинного законодавства.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ГПК України передбачено, що підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на встановлені Північним апеляційним господарським судом обставини апеляційна скарга Національного банку України підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції від 29.01.2019 у даній справі щодо відмови у задоволенні позову підлягає скасуванню з одночасним прийняттям нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Судові витрати

У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М".

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Національного банку України на рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі №910/13412/18 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.01.2019 у справі №910/13412/18 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позов Національного банку України задовольнити повністю.

4. Визнати недійсним договір №038 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, корп. Б; ідентифікаційний код 35199148) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (03164, м. Київ, вул. Підлісна, буд. 3; ідентифікаційний код 39971452) за кредитним договором №10-ІВ.Ю від 27.08.2007.

5. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (03164, м. Київ, вул. Підлісна, буд. 3; ідентифікаційний код 39971452) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, корп. Б; ідентифікаційний код 35199148) документи, отримані згідно Договору №038 від 30.09.2015 про відступлення права вимоги (цесії), укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" за Кредитним договором №10-ІВ .Ю від 27.08.2007.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, корп. Б; ідентифікаційний код 35199148) на користь Національного банку України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9; ідентифікаційний код 00032106) судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (03164, м. Київ, вул. Підлісна, буд. 3; ідентифікаційний код 39971452) на користь Національного банку України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9; ідентифікаційний код 00032106) судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 1 762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенція комплексного захисту бізнесу "Дельта М" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, буд. 11, корп. Б; ідентифікаційний код 35199148) на користь Національного банку України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9; ідентифікаційний код 00032106) судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 00 коп.

9. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторська компанія "Гарант" (03164, м. Київ, вул. Підлісна, буд. 3; ідентифікаційний код 39971452) на користь Національного банку України (01061, м. Київ, вул. Інститутська, буд. 9; ідентифікаційний код 00032106) судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 643 (дві тисячі шістсот сорок три) грн. 00 коп.

10. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

11.Матеріали справи №910/13412/18 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 01.07.2019.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Судді Г.П. Коробенко

Т.П. Козир