СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Справа № 922/3010/18

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Шило А.М.,

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_4, посвідчення №1700 від 27.06.2017, довіреність №1364 від 07.11.2018;

2-го відповідача - ОСОБА_5, свідоцтво № серія ІФ №001388 від 28.09.2018, довіреність №1044 від 12.11.2018;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ФО ОСОБА_1 (вх. №1331 Х/1-42) на рішення Господарського суду Харківської області від 26.03.2019 у справі № 922/3010/18

за позовом ФО ОСОБА_2 ;

до 1)ТОВ Фірма "Ідалія";

2)ФО ОСОБА_1 ;

3)ФО ОСОБА_3 ;

про визнання недійсним положень статуту,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", ОСОБА_1 та до ОСОБА_3 (надалі - відповідачі), в якій просить визнати недійсним з 17.06.2018 року окремі положення Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Ідалія" (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 0002230, а саме:

-пункту 4.7 в редакції, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представника учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів;

-пункту 5.9, що учасник Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обв`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, може бути виключено з Товариства в порядку, передбаченому чинним законодавством України;

-підпункту 4.3.1 пункту 4.3. в редакції, що з питань, вказаних в п.п.1), 2), 7) пункту 4.3. рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують Учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства. З решти питань рішення приймаються звичайною більшістю голосів;

судові витрати просить покласти на відповідачів.

В обгрунтуванні апеляційної скарги наголошує, що оспорювані приписи статуту ТОВ Фірма "Ідалія" є незаконними, починаючи з 17.06.2018, моменту набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки останні грунтувались на положеннях Закону України "Про господарські товариства", який втратив чинність у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю з відповідної дати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.03.2019 у справі № 922/3010/18 позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", ОСОБА_1 та до ОСОБА_3 задоволено повністю; визнано недійсним з 17.06.2018 року окремі положення Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Ідалія" (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 0002230, а саме:

-пункту 4.7 в редакції, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представника учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів;

-пункту 5.9, що учасник Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обв`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, може бути виключено з Товариства в порядку, передбаченому чинним законодавством України;

-підпункту 4.3.1 пункту 4.3. в редакції, що з питань, вказаних в п.п.1), 2), 7) пункту 4.3. рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують Учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства. З решти питань рішення приймаються звичайною більшістю голосів;

стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія" (61044, м. Харків, пр. Московський, 257, код 33122269) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 17.07.2017 органом 6311 дійсний до 17.07.2027, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) 587,34 грн судового збору;

стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 04.12.2003, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 17.07.2017 органом 6311 дійсний до 17.07.2027, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) 587,33 грн судового збору;

стягнуто з ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 11.02.2002р., реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_6 , відомості про дату народження відсутні) на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий 17.07.2017 органом 6311 дійсний до 17.07.2027, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) 587,33 грн судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд погодився з позицією позивача, що з 17.06.2018 оспорювані приписи статуту ТОВ Фірма "Ідалія" є незаконними, оскільки вони відповідали положенням Закону України "Про господарські товариства" який був визнаний нечинним у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністюз моменту набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

ФО ОСОБА_1 з вказаним рішенням суду не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтуванні апеляційної скарги вказує, що:

1)суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про невідповідність оспорюваних положень статуту вимогам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", оскільки останні в силу дії пункту 3 Перехідних положень Закону є чинними протягом року з моменту набрання ним чинності (включно по 18.06.2019).

2)Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" не містить заборон з приводу включення до статуту товариства положень про виключення учасника з товариства, що виключає можливість визнання недійсним пункту 5.9 статуту ТОВ Фірма "Ідалія".

3)з боку позивача не було вжито жодних дій, спрямованих на приведення статуту у відповідність,

4)позивачем не доведено порушення його корпоративних прав, зокрема права на управління товариства, як підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 задоволено клопотання ФО ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи; розгляд справи відкладено на 12.06.2019 о 12:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, м. Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, зал засідань № 132.

12.06.2019 від ФО ОСОБА_1 надійшли: клопотання про скасування заходів забезпечення позову (вх.№5719), відповідь на відзив (вх.№5720).

12.06.2019 від позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вх.№5760).

У судове засідання, яке відбулось 12.06.2019, з`явився представник позивача та другого відповідача.

Задля надання можливості представнику ФО ОСОБА_2 ознайомитись з поданим ФО ОСОБА_1 клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (№5719), та поданою відповіддю на відзив (вх.№5720) та надати письмові заперечення, судом апеляційної інстанції оголошено перерву в судовому засіданні до 18.06.2019.

Після перерви склад учасників судового засідання не змінився.

На початку судового засідання представником ФО ОСОБА_2 надано заперечення проти задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову, які були долучені до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.06.2019 відмовлено в задоволенні клопотання ФО ОСОБА_1 про скасування з 19.06.2019 заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.11.2018 у справі №922/3010/18.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановила, що рішення Господарського суду Харківської області від 26.03.2019 у справі № 922/3010/18 не відповідає нормам матеріального та процесуального права, враховуючи таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , є одним з учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", , місцезнаходження: місто Харків, проспект Московський, 257 (надалі - Товариство) та володіє часткою, що дорівнює 33% статутного капіталу Товариства .

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, а також Статуту Товариства в редакції, зареєстрованій 30 травня 2011 року, номер запису 0002230, що є діючою на час виникнення спірних правовідносин (надалі - Статут), іншими учасниками Товариства є:

ОСОБА_1, частка якого дорівнює 33% статутного капіталу Товариства;

ОСОБА_3 , частка якої дорівнює 34% статутного капіталу Товариства.

Підпунктом 4.3.1 пункту 4.3. Статті 4 Статуту встановлено, що "з питань, вказаних в п.п.1), 2), 7) пункту 4.3. рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують Учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства. З решти питань рішення приймаються звичайною більшістю голосів... "

Згідно пункту 4.7. Статуту "... Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів..." .

Пунктом 5.9. Статуту передбачено, що "... Учасник Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обв`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, може бути виключено з Товариства в порядку, передбаченому чинним законодавством України...".

Звертаючись з позовною заявою позивач наголошує, з 17 червня 2018 року набув чинності Закон України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (Закон № 2275-VIII) яким було визнано таким, що втратив чинність, Закон України "Про господарські товариства" у частині, що стосується товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю, та визнано незаконними пункти статуту, які грунтовались на відповідних пунктах законодавства. За твердженням позивача, станом на момент звернення до господарського суду учасниками товариства не було внесено зміни до положень статуту, які суперечать приписам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" і реалізація ними дій проводиться на підставі незаконних положень статуту.

Так, позивач звертає увагу, що ОСОБА_1 (другим відповідачем) було здійснено скликання загальних зборів учасників ТОВ фірма "Ідалія" на 30 листопада 2018 року. Перелік питань порядку денного загальних зборів учасників ТОВ фірма "Ідалія", скликаних на 30 листопада 2018 року другим відповідачем, містив серед інших такі питання :

Про зміну складу учасників Товариства

Про розподіл часток в статутному капіталі Товариства

Про внесення змін до статуту Товариства;

Про звернення до суду щодо початку процедури банкрутства та уповноваження особи на подання таких документів

Про перерозподіл часток між учасниками Товариства

Про прийняття рішення про перехід до процедури ліквідації Товариства та обрання ліквідаційної комісії (ліквідатора).

Про зміну місцезнаходження Товариства

Також другим відповідачем була запропонована для затвердження 30 листопада 2018 року загальними зборами учасників нова редакція Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Ідалія", яка не містить оскаржуваних Позивачем положень Статуту.

Як пояснює позивач, включення другим відповідачем в порядок денний загальних зборів учасників ТОВ фірма "Ідалія", скликаних ним на 30 листопада 2018 року, питань про ліквідацію товариства, зміни до статуту, розподіл часток, порушує його право на управління товариством, оскільки рішення по відповідних питаннях буде прийматись в порядку визначеному положеннями статуту, які є незаконними, та виключить його можливість впливу на прийняття відповідного рішення.

Колегія суддів досліджуючи зміст оскаржуваних положень статуту на предмет їх невідповідності Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" враховує таке.

Пунктом 4.3. Статуту передбачено, що до виключної компетенції загальних зборів учасників Товариства належать:

визначення основних напрямків діяльності Товариства, затвердження його планів і звітів про їх виконання;

внесення змін до Статуту Товариства, зміна розміру статутного фонду;

створення та відкликання виконавчого органу Товариства;

визначення форм контролю за діяльністю виконавчого органу, створення та визначення повноважень відповідних контрольних органів;

затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподілі прибутку та збитків Товариства;

виключення учасника із Товариства;

Створення та ліквідація філій та представництв Товариства, затвердження їх положень;

Винесення рішень про притягнення до майнової відповідальності посадових осіб органів управління Товариством;

Затвердження правил процедури та інших внутрішніх документів Товариства, визначення організаційної структури Товариства;

Визначення умов оплати праці посадових осіб Товариства, його філій та представництв;

Встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів;

Прийняття рішення про ліквідацію Товариства, призначення ліквідаційної комісії, затвердження ліквідаційного балансу.

Підпунктом 4.3.1 пункту 4.3. Статті 4 Статуту встановлено, що "з питань, вказаних в п.п.1), 2), 7) пункту 4.3. рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують Учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників Товариства. З решти питань рішення приймаються звичайною більшістю голосів... "

Згідно пункту 4.7. Статуту "... Загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів..." .

Пунктом 5.9. Статуту передбачено, що "... Учасник Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обв`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, може бути виключено з Товариства в порядку, передбаченому чинним законодавством України...".

В той же час з 17 червня 2018 року набули чинності норми Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" (Закон № 2275-VIII) наступного змісту.

Стаття 5 Закону № 2275-VIII встановлює, що учасники товариства мають такі права:

1) брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства;

2) отримувати інформацію про господарську діяльність товариства;

3) брати участь у розподілі прибутку товариства;

4) отримати у разі ліквідації товариства частину майна, що залишилася після розрахунків з кредиторами, або його вартість.

2. Учасники товариства можуть мати інші права, передбачені законом та статутом товариства.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону № 2275-VIII учасники товариства зобов`язані:

1) дотримуватися статуту;

2) виконувати рішення загальних зборів учасників товариства.

Частиною 2 статті 6 Закону № 2275-VIII встановлено, що учасники можуть мати обов`язки, встановлені законом та статутом товариства.

Відповідно до ч 1 статті 11 Закону № 2275-VIII установчим документом Товариства є статут.

Згідно частини 5 статті 11 Закону № 2275-VIII у статуті товариства зазначаються відомості про:

1) повне та скорочене (за наявності) найменування товариства;

2) органи управління товариством, їх компетенцію, порядок прийняття ними рішень;

3) порядок вступу до товариства та виходу з нього.

Відповідно до ч. 6 статті 11 Закону № 2275-VIII статут товариства може містити інші відомості, що не суперечать закону.

Стаття 28 Закону № 2275-VIII встановлює, що органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган.

Стаття 29 Закону № 2275-VIII встановлює, що:

1. Загальні збори учасників є вищим органом товариства.

2. Кожен учасник товариства має право бути присутнім на загальних зборах учасників, брати участь в обговоренні питань порядку денного і голосувати з питань порядку денного загальних зборів учасників.

3. Кожен учасник товариства на загальних зборах учасників має кількість голосів, пропорційну до розміру його частки у статутному капіталі товариства, якщо інше не передбачено статутом.

Відповідно до статті 30 Закону № 2275-VIII:

1. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

2. До компетенції загальних зборів учасників належать:

1) визначення основних напрямів діяльності товариства;

2) внесення змін до статуту товариства, прийняття рішення про здійснення діяльності товариством на підставі модельного статуту;

3) зміна розміру статутного капіталу товариства;

4) затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника;

5) перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом;

6) обрання та припинення повноважень наглядової ради товариства або окремих членів наглядової ради, встановлення розміру винагороди членам наглядової ради товариства;

7) обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу товариства;

8) визначення форм контролю та нагляду за діяльністю виконавчого органу товариства;

9) створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності;

10) прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника;

11) затвердження результатів діяльності товариства за рік або інший період;

12) розподіл чистого прибутку товариства, прийняття рішення про виплату дивідендів;

13) прийняття рішень про виділ, злиття, поділ, приєднання, ліквідацію та перетворення товариства, обрання комісії з припинення (ліквідаційної комісії), затвердження порядку припинення товариства, порядку розподілу між учасниками товариства у разі його ліквідації майна, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, затвердження ліквідаційного балансу товариства;

14) прийняття інших рішень, віднесених цим Законом до компетенції загальних зборів учасників.

Відповідно до ч. 3 статті 33 Закону № 2275-VIII загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно.

Частиною 2 статті 34 Закону № 2275-VIII встановлено, що рішення з питань, передбачених пунктами 2, 3, 13 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються трьома чвертями голосів усіх учасників товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Згідно частини 3 статті 34 Закону № 2275-VIII рішення загальних зборів учасників з питань, передбачених пунктами 4, 5, 9, 10 частини другої статті 30 цього Закону, приймаються одностайно всіма учасниками товариства, які мають право голосу з відповідних питань.

Частиною 5 статті 34 Закону № 2275-VIII вставлено, що статутом товариства може встановлюватися інша кількість голосів учасників товариства (але не менше, ніж більшість голосів), необхідна для прийняття рішень з питань порядку денного загальних зборів учасників, крім рішень, які відповідно до цього Закону приймаються одностайно. Відповідні положення можуть бути внесені до статуту, змінені або виключені з нього одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.

З системного аналізу норм Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вбачається, що він встановлює обов`язкову присутність всіх учасників на зборах та збільшує кількість голосів учасників з простої більшості до 75%, необхідних для прийняття рішень на загальних зборах з питань ліквідації Товариства, внесення змін до статуту Товариства, зміни розміру статутного капіталу Товариства, затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника, перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом, створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності, прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника.

Суд звертає увагу, що відповідно до норм Закону України "Про господарські товариства", які втратили чинність з 17 червня 2018 року :

-з питань, зазначених у пунктах "а", "б" статті 41 цього Закону ( а) визначення основних напрямів діяльності товариства і затвердження його планів та звітів про їх виконання; б)внесення змін до статуту товариства, у тому числі зміна розміру його статутного капіталу), а також при вирішенні питання про виключення учасника з товариства рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. З решти питань рішення приймається простою більшістю голосів. (ч.2, ч.3 статті 59);

-загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 50 відсотками голосів (ч. 1 статті 60 );

-учасника товариства з обмеженою відповідальністю, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обов`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей товариства, може бути виключено з товариства на основі рішення, за яке проголосували учасники, що володіють у сукупності більш як 50 відсотками загальної кількості голосів учасників товариства. При цьому цей учасник (його представник) у голосуванні участі не бере. Виключення учасника з товариства призводить до наслідків, передбачених статтями 54 і 55 цього Закону (стаття 64).

Таким чином, норми підпункту 4.3.1 пункту 4.3. Статуту з 17 червня 2018 року не відповідають положенням частин другої та третьої статті 34 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" щодо необхідної кількості голосів для прийняття рішення загальними зборами учасників з питань внесення змін до статуту Товариства, зміни розміру статутного капіталу Товариства, ліквідації Товариства, затвердження грошової оцінки негрошового вкладу учасника, перерозподіл часток між учасниками товариства у випадках, передбачених цим Законом, створення інших органів товариства, визначення порядку їх діяльності, прийняття рішення про придбання товариством частки (частини частки) учасника.

Норми пункту 4.7 статті 4 Статуту в частині, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні Учасники (представника учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів не відповідають з 17 червня 2018 року ч. 3 статті 33 Закону, якою встановлено, що загальні збори учасників передбачають спільну присутність учасників товариства в одному місці для обговорення питань порядку денного або можуть проводитися у режимі відеоконференції, що дозволяє бачити та чути всіх учасників загальних зборів учасників одночасно.

Також норми Закону № 2275-VIII не містять підстави та порядок виключення учасника із складу Товариства, який систематично не виконує або неналежним чином виконує обв`язки, або перешкоджає своїми діями досягненню цілей Товариства, як передбачено п. 5.9 Статуту.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з позицією позивача та суду першої інстанції, що норми підпункту 4.3.1 пункту 4.3, пункту 4.7 статті 4, п. 5.9 Статуту дійсно є такими, що суперечать нормам Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю". Встановлена суперечність не заперечується з боку учасників спору.

На думку суду першої інстанції, відповідну неузгодженість приписів статуту з нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" слід розцінювати як незаконність оспорюваних положень статуту з моменту набрання чинності Закону - 17.06.2018, як передумови визнання їх недійсними з даної дати. В якості підтвердження правомірності відповідної позиції Господарським судом Харківської області наведено пункту 3 Перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Втім, колегія суддів, погоджуючись з аргументами апелянта, вказує про помилковість відповідної позиції суду з огляду на неправильне застосування до спірних правовідносин норм Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно пункту 3 Перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" протягом року з дня набрання чинності цим Законом положення статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю, що не відповідають цьому Закону, є чинними в частині, що відповідає законодавству станом на день набрання чинності цим Законом; цей пункт не застосовується після внесення змін до статуту товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

З правового аналізу положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" вбачається, що пункт 3 Перехідних положень Закону спрямований законодавцем на:

1)запобігання перевантаження держреєстраторів,

2)запобігання зупинки діяльності товариства,

3)запобігання розриву корпоративних взаємовідносин між учасниками, до моменту прийняття останніми нового алгоритму поведінки (в межах року).

Враховуючи зміст даної норми та мету її закріплення відповідний пункт Перехідних положень Закону передбачає, що приписи статуту, які не узгоджуються з нормами Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", однак станом на день набрання чинності даним Законом (17.06.2018) (фактично станом на день до дня набрання ним чинності) відповідали положенням Закону України "Про господарські товариства", вважаються чинними (законними) та такими, що підлягають застосуванню з боку учасників товариства.

Отже, в силу дії пункту 3 Перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" приписи статуту ТОВ Фірма "Ідалія", які станом на 17.06.2018 відповідали положенням Закону України "Про господарські товариства", вважаються чинними (законними) та такими, що підлягають застосуванню з боку учасників товариства з 18.06.2018 по 18.06.2019.

За твердженням позивача, пункт 3 Перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" стосується виключно тих положень статуту, які засновані на інших, ніж ті, що передбачені Законом України "Про господарські товариства", нормах законодавства. Вказане твердження позивач обґрунтовує тим, що норми Закону України "Про господарські товариства" втратили чинність з моменту набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними твердженнями позивача, оскільки вони ґрунтуються на надмірно звужувальному тлумаченні припису пункту 3 Перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" і не випливають із його змісту. Як було встановлено судом вище, саме існування вказаного пункту у тексті Закону є реалізацією прагнення законодавця надати суб`єктам господарювання річний термін після набрання чинності Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" для приведення статутів у відповідність із його нормами. Так, пункт 3 Перехідних положень Закону не суперечить пункту 2, та носить роз`яснювальний характер з приводу чинності приписів статуту, заснованих на приписах Закону України "Про господарські товариства". Більше того, твердження про те, що положення п. 3 Перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" стосується виключно тих положень статуту, які засновані на інших, ніж ті, що передбачені Законом України "Про господарські товариства", нормах законодавства, спростовується і в результаті телеологічного (цільового) тлумачення його приписів.

Оскільки на момент звернення з відповідним позовом та прийняття рішення судом першої інстанції встановлений законодавцем присічний річний строк ще не сплив, оспорювані приписи статуту слід розцінювати як чинні (законні), що свідчить про недоведеність позивачем порушення його корпоративних прав, зокрема права на управління товариством, безпідставність позовних вимог, та є підставою для відмови в їх задоволенні

З огляду на вказане, судом першої інстанції здійснено неправильне тлумачення п. З Перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю", що спричинило неналежну оцінку обставин справи на предмет відповідності приписам останнього оскаржуваних положень статуту товариства.

Таким чином, Господарським судом Харківської області при прийнятті оскарженого рішення здійснено порушенням норм матеріального права, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України зумовлює наявність підстав для його скасування.

Аргументи апелянта з приводу законності пункту 5.9 статуту ТОВ Фірма "Ідалія" з підстав непередбаченості Законом України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" заборони включення до статуту товариства положень про виключення учасника з товариства, не мають правового значення для вирішення спору, оскільки як було встановлено судом вище на момент звернення з позовом та прийняття рішення судом першої інстанції оспорювані позивачем приписи статуту були чинними (законними) в силу дії пункту З Перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю".

Не мають правового значення також аргументи апелянта з приводу невжиття саме позивачем дій, спрямованих на приведення статуту у відповідність, оскільки згідно пункту З Перехідних положень Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" оспорювані пункти статуту вважаються чинними з 18.06.2018 по 18.06.2019.

З приводу доводів апелянта щодо відсутності обгрунтування з боку позивача обставини порушення його прав, саме як корпоративних, колегія суддів зазначає таке.

При вирішенні корпоративного спору суди встановлюють наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясовують питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

З огляду на положення ст.ст. 1, 2 ГПК України та ст. 15 ЦК України особа звертається до суду для захисту своїх порушених прав чи охоронюваних законом інтересів; наслідком прийняття судового рішення та його виконання має бути відновлення порушених прав позивача. Тому, вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В даному випадку позивачем здійснено належне обгрунтування потенційної можливості порушення суб`єктивного матеріального права та законного інтересу, на захист якого подано позов, як передумови розгляду спору судом як корпоративного. Так, потенційна незаконність положень статуту, пов`язується позивачем, як учасником товариства ТОВ Фірма "Ідалія", з можливістю прийняття учасниками товариства на їх підстави рішень (зокрема по питанню про ліквідацію товариства, розподіл часток) в порядку, що суперечить положенням Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" та фактично виключить його можливість впливу на прийняття відповідного рішення. Проте відповідні доводи за результатами розгляду спору визнані судом безпідставними. Таким чином, з боку позивача обґрунтовано можливість порушення суб`єктивного матеріального права та законного інтересу, як підстави для розгляду спору судом як корпоративного, втім не доведено наявність відповідних обставин, що виключає можливість для його задоволення.

Одночасно колегія суддів вважає безпідставними посилання представника ФО ОСОБА_2 на неналежний суб`єктний склад учасників спору, а саме неможливість розгляду в якості відповідача та учасника ТОВ Фірма "Ідалія" ФО ОСОБА_1 та ФО ОСОБА_3 з підстав відчуження ними частини своєї частки у статутному капіталі товариства ТОВ "Нова "Ідалія" на підставі договору дарування від 25.10.2018. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Нова "Ідалія", , прийняло частку у статутному капіталі ТОВ фірма Ідалія у розмірі 34%, яка належала ФО ОСОБА_3 , шляхом підписання акту приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ Фірма "Ідалія", що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Прядко О.С. 25.10.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за№ 1382, 1383 та частку у статутному капіталі ТОВ Фірма "Ідалія" у розмірі 32%, яка належала ФО ОСОБА_1 , шляхом підписання акту приймання-передачі частини частки у статутному капіталі ТОВ Фірма "Ідалія", що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Прядко О.С. 25.10.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1380,1381 - 25.10.2018.

Згідно з положеннями статті 89 Цивільного кодексу України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру.

Втім матеріали справи не містять доказів державної реєстрації відповідних змін до відомостей про розміри часток у статутному капіталі чи склад учасників товариства з обмеженою відповідальністю згідно положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", вказане не заперечується сторонами.

У зв`язку з цим, ТОВ "Нова "Ідалія" ще не є зареєстрованим учасником ТОВ Фірма "Ідалія" та не підлягає розгляду в якості набувача корпоративних прав ФО ОСОБА_3 та ФО ОСОБА_1.

Приймаючи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ФО ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Харківської області від 26.03.2019 у справі № 922/3010/18 скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Положеннями частини 9 статті 145 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. Оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.11.2018 у справі №922/3010/18.

Керуючись ст.ст. 233, 240, 275, 277, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ФО ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 26.03.2019 у справі № 922/3010/18 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ФО ОСОБА_2 до ТОВ Фірма "Ідалія", ФО ОСОБА_1 , ФО ОСОБА_3 .

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.11.2018 у справі №922/3010/18.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 21.06.2019.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян