РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.06.2019Справа № 910/16106/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" (м. Київ)

До Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (м. Київ)

Про стягнення 433.530,32 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

від позивача: Мірвода А.М.

від відповідача: не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" про стягнення 379.693,64 грн. відшкодування медичних витрат.

Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням відповідачем умов Договору 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 від 11.11.14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.12.18. відкрито провадження у справі № 910/16106/18, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); постановлено відповідачу у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження надати суду відзив на позов у порядку, передбаченому ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

18.12.18. від відповідача надійшло клопотання про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження

За вказаних підстав, врахувавши, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави, суд дійшов висновку клопотання відповідача задовольнити та розгляд справи № 910/16106/18 здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.18. постановлено розгляд справи № 910/16106/18 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 22.01.19.

02.01.19. відповідачем подано письмовий відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

03.01.19. позивачем подано письмові пояснення по справі.

22.01.19. позивачем подано письмові заперечення на відзив.

22.01.19. позивачем подано "клопотання про збільшення позовних вимог", відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 379.693,64 грн. відшкодування медичних витрат (суму витрат на медичне обслуговування), 41.291,21 грн. інфляційних втрат та 12.545,47 грн. 3% річних.

22.01.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 14.02.19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.01.19. у справі № 910/16106/18 встановлено, що пред`явивши спочатку до стягнення суму 379.693,64 грн. на відшкодування медичних витрат, позивач не в праві пред`являти додаткові позовні вимоги, про які не йшлося в позовній заяві, а саме, щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, з огляду на що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" "про збільшення позовних вимог" до розгляду не прийнято та повернуто заявнику.

06.02.19. позивачем подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якого позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 379.693,64 грн. відшкодування медичних витрат (суму витрат на медичне обслуговування), 41.291,21 грн. інфляційних втрат та 12.545,47 грн. 3% річних.

14.02.19. відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив.

14.02.19. судом прийнято заяву позивача про зміну предмету позову та за клопотанням відповідача оголошено перерву в підготовчому засіданні до 26.02.19.

26.02.19. після прийняття судом заяви позивача про зміну предмету позову, відповідачем подано заперечення проти вказаної заяви.

26.02.19. відповідачем подано клопотання про закриття провадження у справі з підстав того, що є таке, що набрало законної сили рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.16. у справі № 910/9055/16.

26.02.19. відповідачем подано клопотання про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Savitar Group Ltd, в прохальній частині якого викладено клопотання про витребування від Savitar Group Ltd доказів. Клопотання обґрунтовано тим, що вказана юридична особа подає апеляційні скарги на судові рішення, прийняті за результатами розгляду справ, сторонами в яких є позивач та відповідач по даній справі. Клопотання про витребування доказів обґрунтоване неподанням позивачем доказів факту оплати Компанією Savitar Group Ltd послуг медичних установ.

26.02.19. відповідачем подано клопотання про призначення судової експертизи, на вирішення якої просить поставити питання щодо того, чи підтверджується документально і в якому розмірі заборгованість відповідача перед позивачем за актом врегульованих збитків (виконаних робіт) № 9-6-Sep-Tur від 04.12.17.

26.02.19. позивачем подано заперечення щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 910/16106/18.

26.02.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 28.02.19.

Після судового засідання 26.02.19. відповідачем подано заперечення на клопотання відповідача про призначення експертизи.

28.02.19. позивачем подано заперечення щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі № 910/16106/18 та клопотання відповідача про залучення третьої особи.

28.02.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвали про:

- відмову в задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі з підстав того, що предмети та підстави позову у справі № 910/9055/16 та в даній справі є різними;

- задоволення клопотання позивача та відповідача щодо встановлення додаткового строку на подання доказів та залучення таких доказів до матеріалів справи;

- відмову в задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи та витребування від неї доказів з підстав того, що з огляду на предмет та підстави позову в даній справі, рішення у справі № 910/16106/18 не вплине на права та обов`язки Savitar Group Ltd, а відповідачем не подано доказів вчинення дій на самостійне отримання витребуваних ним доказів;

- продовження строку підготовчого провадження та оголошення перерви в підготовчому засіданні до 12.03.19., оскільки судом враховано закінчення строку проведення підготовчого провадження, з метою створення учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримання принципів диспозитивності та пропорційності, закріплених положеннями ст. ст. 7, 8, 13, 14, 15 Господарського процесуального кодексу України.

12.03.19 відповідачем подано клопотання про витребування доказів від позивача, в задоволенні якого суд відмовив 12.03.19., з підстав його передчасності, оскільки клопотання подано 12.03.19., а запит відповідачем позивачу датований 11.03.19. та направлений 12.03.19., тобто днем подачі клопотання.

12.03.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвали про задоволення клопотання Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" та залишення без розгляду клопотання відповідача про призначення експертизи, та про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 02.04.19.

02.04.19. відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності до вимоги позивача про стягнення 379.693,64 грн. компенсації медичних витрат.

02.04.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження тв. призначення справи до судового розгляду по суті на 23.04.19.

23.04.19. позивачем подано доводи про безпідставність клопотання відповідача про застосування строку позовної давності.

23.04.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 23.05.19. за клопотанням відповідача.

23.05.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 30.05.19.

30.05.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 06.06.19. за клопотанням відповідача.

06.06.19. відповідачем подано додаткові пояснення по справі.

06.06.19., 13.06.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 13.06.19., 20.06.19.

11.06.19. позивачем подано додаткові пояснення по справі.

13.06.19. відповідачем подано промову в судових дебатах.

19.06.19. відповідачем подано письмові пояснення.

В судовому засіданні 20.06.19. судом без виходу до нарадчої кімнати відмовлено в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, яке було подане 14.06.19.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 20.06.19. не з`явився.

При цьому при розгляді справи № 910/11316/18 судом враховано, що згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення зазначеної статті повністю узгоджуються з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30 від 27 вересня 2001 року вказано, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 20.06.19. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

За змістом ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

11.11.14. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Вусо" (відповідач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" (позивач, агент) був укладений договір № 65-К про надання асистанських послуг № SGU-VUSO-06/11/14 (далі - Договір) за умовами якого страховик доручає, а агент приймає на себе зобов`язання по наданню послуг з організації сервісного та медичного обслуговування при настанні страхових випадків на території України та за кордоном за договором укладеним між страхувальниками та страховиком відповідно до законодавства України та Закону України "Про страхування", в яких визначено перелік послуг та умов, які отримає застрахована особа в межах та у термін дії договору згідно відповідних Правил - додаток № 3 до даного Договору. Послуги агента включають формування, обслуговування та зберігання протягом 1 (одного) року реєстру звернень застрахованих осіб, ведення документації, організація та контроль обміну інформацією, надання послуг цілодобової диспетчерської служби згідно умов договору та програми страхування.

Пунктами 8.1-8.3 Договору сторони погодили, що він вступає в силу з дати підписання повноважними представниками сторін, залишається в силі впродовж одного року з дня початку дії. Якщо протягом 30 днів до закінчення дії Договору жодна зі сторін не заявить про намір розірвати його, то він вважається пролонгованим на наступний рік, подальша пролонгація Договору здійснюється в тому ж порядку.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків з надання асистанських послуг.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є договором про надання послуг.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Для реалізації зобов`язань, перерахованих в п. 3.1 (медична підтримка), п. 3.2 (сприяння впродовж поїздок) Агент має право на залучення третіх осіб (медичні установи, транспортні компанії, організації, що реалізують медичні препарати та товари медичного призначення, бюро, що надають послуги перекладачів, кур`єрські служби і юридичні компанії, тощо). Агент від свого імені укладає договори з третіми особами, надає гарантійні листи та проводить оплату послуг і медичних препаратів третім особам в разі їх залучення до процесу врегулювання страхових випадків з метою попередження затримки в наданні необхідного, з медичної точки зору, лікування або транспортування застрахованої особи. (п. 3.3 Договору).

За умовами пунктів 5.1.2, 5.1.3 Договору страховик зобов`язаний проводити оплату сервісної винагороди агента, відшкодовувати витрати агента на оплату послуг третіх осіб. наданих у відповідності до п. 3.3, а також витрати при оплаті банківської комісії та комісії за виконання функцій агента валютного контролю відповідно до наданих агентом рахунків.

Також сторонами було погоджено сервісну винагороду агента.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Розділом 6 «Розрахунки сторін» (в редакції додаткової угоди № 3 від 01.10.15. до Договору) сторонами погоджено, зокрема, наступне.

За виконання агентом своїх обов`язків згідно з Договором страховик зобов`язаний виплачувати агенту винагороду за кожний врегульований агентом страховий випадок (СВ) у розмірах, вказаних в додатку № 1 до Договору. До 05 числа місяця, наступного за звітним, агент складає акт виконаних робіт і направляє його страховику електронною поштою разом з рахунком на оплату винагороди агента; протягом 5 робочих днів з тати отримання означених документів страховик повинен підписати акт виконаних робіт і направити його агенту засобами звичайної і електронної пошти, в протягом того ж строку сплатити винагороди агента, або за допомогою засобів електронного зв`язку надати мотивовані заперечення щодо змісту такого акту. Сплата страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків, здійснюються наступним чином: звітним періодом за Договором є декади: з 01 по 10 число, з 11 по 20 число, з 21 по останнє число кожного календарного місяця дії Договору.

Протягом 3 робочих днів з дати закінчення декади агент складає і направляє Страховику акт заявлених збитків, в якому зазначаються страхові випадки, що стались з конкретними застрахованими особами протягом звітної декади, а також вказуються орієнтовні суми вартості послуг, наданих цим особам, які підлягають відшкодуванню страховиком. Протягом 5 робочих днів з дати отримання страховиком акта заявлених збитків він погоджує і підписує цей документ, а також на свій розсуд протягом того ж строку перераховує агенту попередню оплату вартості послуг, вказаної в акті у розмірі до 100% загальної суми зазначеної в акті.

По мірі отримання агентом від підрядників і кореспондентів повних пакетів документів, пов`язаних з остаточними розрахунками та конкретними страховими випадками (повні пакети), агент вносить відповідні відомості в акти врегульованих збитків (виконаних робіт) і направляються страховику у строки, визначені п. 6.5.1 Договору разом з актами заявлених збитків. До актів врегульованих збитків (виконаних робіт) у складі повних пакетів агент додає рахунки на сплату вартості фактично наданих послуг за ви рахунком сум,визначених в розрізі конкретних застрахованих осіб в акті заявлених збитків і фактично сплачених страховиком згідно п. 6.5 Договору. Акт врегульованих збитків (виконаних робіт) погоджується і підписується страховиком протягом 5 робочих днів з моменту отримання цього акту від агента.

05.12.17. позивачем на адресу відповідача супровідним листом № 487 від 04.12.17. було направлено акт врегульованих збитків (виконаних робіт) № 9-6-Sep-Tur від 04.12.17. щодо страхових випадків (подій), які мали місце в Туреччині (м. Мармарис, м. Аланія) (08.09.15. з ОСОБА_1 , 09.09.15. ОСОБА_2 , 27.09.15. ОСОБА_3) на загальну суму 379.693,64 грн.; та первинні документи щодо страхових подій з вказаними застрахованими особами.

Листом від 25.01.18. № 744 відповідач висловив заперечення щодо рахунків та актів врегульованих (заявлених) збитків на суму 379.693,64 грн. з підстав того, що позивачем не додано жодного документу про те, що ним були фактично понесені хоч якісь витрати на оплату послуг медичних закладів/лікарів приватної практики, які надавали послуги застрахованим відповідачем особам. Також відповідач вказав на те, що 15 грудня він направляв заперечення, проте поштове відправлення повернулось за закінченням встановленого терміну зберігання. Також відповідач повідомив, що у зв`язку з розірванням Договору позивач повинен повернути відповідачу попередню оплату.

Оскільки відповідачем позивачу грошові кошти в сумі 379.693,64 грн. сплачено не було, вказане зумовило звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" з даним позовом до суду.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на наступне:

- по акту врегульованих збитків по застрахованим особам ОСОБА_4, ОСОБА_3 , ОСОБА_5 позивачем не було надано документів, які підтверджують факт оплати агентом послуг медичних закладів/лікарів приватної практики, які надавали послуги вказаним застрахованим особам;

- є безпідставними посилання позивача на те, що оплата агентом послуг медичної установи не є обов`язковою для майбутнього відшкодування медичних витрат;

- позивачем не надано належних та допустимих доказів здійснення ним гарантій оплати медичних послуг, оскільки листи, які направлялись ним на адресу відповідача, під назвою "гарантійні" не мають ніякої юридичної сили, оскільки складені Товариством з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" в односторонньому порядку, не підписані фінансовою установою-гарантом, який би забезпечував виконання зобов`язань боржника (принципала) перед кредитором (бенефеціаром) у випадку порушення боржником своїх зобов`язань щодо оплати медичних послуг, що свідчить про нікчемність таких гарантій в силу ст. 547 ЦК України, та про неналежність і недопустимість їх як доказів надання гарантій оплати послуг медичних установ, які надавали послуги застрахованим особам;

- в якості заперечень щодо задоволення позовних вимог, відповідач посилається на висновки судових експертів яким підтверджено, що за спірний період заборгованість Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" документально не підтверджується та у свою чергу позивач має заборгованість перед відповідачем щодо повернення невикористаної суми попередньої оплати.

На підставі наявних в матеріалах справи копій страхових справ ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , медичної документації, медичних рапортів та рахунків, актів виконання робіт (надання послуг), довідок закладів охорони здоров`я, копій платіжних доручень, рахунків, договорів, довідок закладів охорони здоров`я, гарантійних листів, заяв про купівлю іноземної валюти, платіжних доручень, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 уклала комплексний договір страхування осіб, що подорожують за кордон (добровільного страхування медичних, фінансових витрат та від нещасних випадків). Строк дії договору за добровільним страхуванням медичних витрат від нещасних випадків складав з 07.09.15. по 21.09.15.

08.09.15. ОСОБА_1 перебуваючи на відпочинку в Туреччині, м. Мармарис, за номером телефону, який був вказаний у пам`ятці застрахованої особи звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп", як до Агента, який відповідно до Договору повинен надати послуги з організації медичного обслуговування при настанні страхових випадків, з повідомленням про те, що впала біля готелю та пошкодила ліве плече, ліве коліно та голову, та проханням організувати їй медичну допомогу. Надану інформацію було невідкладно надіслано до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" у вигляді електронного повідомлення.

ОСОБА_2 уклала комплексний договір страхування осіб, що подорожують за кордон (добровільного страхування медичних, фінансових витрат та від нещасних випадків). Строк дії договору за добровільним страхуванням медичних витрат від нещасних випадків складав з 08.09.15. по 15.09.15.

09.09.15. ОСОБА_2 перебуваючи на відпочинку в Туреччині, м. Аланія, за номером телефону, який був вказаний у пам`ятці застрахованої особи звернулась до Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп", як до Агента, який відповідно до Договору повинен надати послуги з організації медичного обслуговування при настанні страхових випадків, з повідомленням про те, що отримала зовнішню травму голови та обличчя (зламана носова кістка, множинні переломи черепу та лицьових кісток) після падіння металевої конструкції стовпа в зоопарку та проханням організувати їй медичну допомогу. Надану інформацію було невідкладно надіслано до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" у вигляді електронного повідомлення.

ОСОБА_3 уклав комплексний договір страхування осіб, що подорожують за кордон (добровільного страхування медичних, фінансових витрат та від нещасних випадків). Строк дії договору за добровільним страхуванням медичних витрат від нещасних випадків складав з 23.09.15. по 30.09.15.

27.09.15. ОСОБА_3 перебуваючи на відпочинку в Туреччині, м. Аланія, за номером телефону, який був вказаний у пам`ятці застрахованої особи звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп", як до Агента, який відповідно до Договору повинен надати послуги з організації медичного обслуговування при настанні страхових випадків, з повідомленням про те, що отримав травму голови та проханням організувати їй медичну допомогу. Надану інформацію було невідкладно надіслано до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" у вигляді електронного повідомлення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" на виконання договірних зобов`язань за Договором розпочало роботу по наданню асистанських послуг, а саме медичної підтримки ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , зокрема, звернулось до своїх партнерів Savitar Group Ltd, які у свою чергу звернулись до Туреччини Zem Turizmlimited Company Medexpert з якими Savitar Group Ltd було 17.04.14. укладено договір № 11656/14, що належним чином було зареєстровано в Туреччині.

Із наявних в матеріалах справи доказів, вбачається, що між Компанією Savitar Group Ltd (іменується як "замовник") та Компанією Zem Turizmlimited Company Medexpert (іменується як "виконавча сторона") 17.04.14. укладений договір № 11656/14 про надання стаціонарної та амбулаторної медичної допомоги, за умовами якого виконавча сторона зобов`язана надавати консультативну діагностичну, амбулаторну і стаціонарну медичну допомогу, а також невідкладну медичну допомогу особам, що володіють полісом медичного страхування замовника.

Savitar Group Ltd є міжнародною асистуючою компанією, яка діє по усьому світу. Товариство з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" та Savitar Group Ltd є партнерськими компаніями згідно договору № 12-SGM-SGK від 12.01.15. відповідно до умов договору Savitar Group Ltd гарантує надання Товариству з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" та іншим клієнтам, яким останнім надаються послуги планову та екстрену допомогу по всьому світу.

Як встановлено судом Zem Turizmlimited Company Medexpert було виставлено партнерській іноземній компанії Savitar Group Ltd, яка у свою чергу виставила рахунок Товариству з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп"; контрагентами позивачу було виставлено рахунки:

- витрати на лікування ОСОБА_1 за яким склали 6.749,26 євро та 60,00 доларів США;

- витрати на лікування ОСОБА_2 за яким склали 22.202,05 та 113,00 доларів США;

- витрати на лікування ОСОБА_3 за яким склали 11.451,26 доларів США, 380,00 євро, 359.201,00, 12.000,00 та 26.831,00 рублів.

Отже, на підтвердження надання медичних та інших послуг позивачем представлено до матеріалів справи документи, які дозволяють встановити факт надання медичних послуг, залучення субпідрядника (кореспондента), факт повної оплати медичної евакуації, факт часткової оплати (в межах фактично сплачених відповідачем коштів) послуг медичних закладів кінцевим одержувачам.

При цьому відшкодування медичних витрат по страховому випаду з ОСОБА_4 , на противагу посиланням відповідача в письмовому відзиві, не є предметом даного спору.

Як відзначалось судом, відповідно до п. 6.4 Договору сплата страховиком грошових коштів, суми яких були гарантовані або виплачені агентом кореспондентам і підрядникам, тобто медичним та іншим установам, що здійснили надання відповідних послуг застрахованим особам при настанні з ними страхових випадків, здійснюються по звітному періоду за Договором, яким є декади.

Крім вказаного, умовами Договору передбачено можливість складання гарантійного листа, що містить в собі гарантії оплати за надані послуги та є способом забезпечення виконання зобов`язання стороною угоди, при цьому, гарантом по листу виступає саме агент, оскільки відповідно до п. 3.3 Договору гарантійний лист надається саме від імені агента.

При цьому посилання відповідача на положення законодавства, які регулюють умови надання банківських гарантій, є юридично неспроможними в контексті даних правовідносин між позивачем та відповідачем.

Право позивача на власний розсуд обирати підрядників та залучати для ведення страхового випадку кореспондентів обумовлено та погоджено сторонами в пункті 5.4.1 Договору.

Крім вказаного, відповідачем не доведено, що залучений позивачем підрядник не мав права на здійснення діяльності з надання медичних послуг, оскільки подані позивачем документи датовані 2018 роком, в той час як послуги застрахованим особам надавались в 2015 році. В той же час відповідно до реєстраційних даних та публікацій в офіційному віснику щодо Зем Турізм ЛТД Ш-ТІ вбачається, що у відповідності до документу від 25.10.16. по якому була вчинена реєстраційна дія 01.11.17. та опублікована в офіційному віснику 07.11.17., компанією було змінено вид діяльності.

Вказане спростовує доводи відповідача, на які він посилається як на підставу відмови в позові.

Посилання відповідача на висновки експертів не приймається судом, оскільки в контексті даних спірних правовідносин виходячи з предмету та підстав позову, суд не позбавлений можливості з огляду на наявні в матеріалах справи засоби доказування самостійно встановити наявність або відсутність документально підтвердженої або непідтвердженої заборгованості за договором про надання асистанських послуг. У зв`язку з чим, вказані висновки не є належними та допустимими доказами у даній справі.

На доводи відповідача про те, що оскільки Договір було розірвано в 2016 році, то зобов`язання з оплати є припиненими, суд наголошує відповідачу, що розірвання Договору в 2016 році не нівелює обов`язку відповідача оплатити надані позивачем в 2015 році асистанські послуги за ним.

Таким чином, суд вважає, що компенсації підлягають витрати позивача на врегулювання страхових випадків за Актом врегульованих збитків від 04.12.17. № 9-6-Sep-Tur на суму 379.693,64 грн. за відшкодування медичних витрат.

Доказів повного погашення заборгованості матеріали справи не містять. Вказане відповідачем не заперечується.

Відповідач вказує на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" було пропущено трирічний строк позовної давності щодо вимог про стягнення 379.693,64 грн., оскільки такий строк, за твердженням відповідача, має розраховуватись з моменту отримання звернень від застрахованих осіб та отримання від страховика суми попередньої оплати.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з положеннями ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" за змістом ч. 2 ст. 9 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 223 Господарського кодексу України позовна давність має застосовуватися до вимог, що випливають з майново-господарських зобов`язань, визначених ст.175 Господарського кодексу України.

При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. ч. 3 та 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного.

За приписами п. 2.2 зазначеної Постанови, за змістом ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Аналогічна позиція міститься також в постанові від 12.06.07. Верховного Суду України у справі № П-9/161-16/165.

Таким чином, при застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст. 267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Відповідно до п. 4.2 Постанови № 10 від 29.05.13. Пленуму Вищого господарського суду України, у зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

З аналізу пунктів 6.6.4, 6.5.4, 6.5.5 Договору вбачається, що обов`язок відповідача з оплати 379.693,64 грн. настав 13.12.17. - протягом п`яти робочих днів з дня отримання медичної документації з рахунками, що відбулось 06.12.17., отже, прострочення настало з 14.12.17.

Отже строк позовної давності розпочав свій перебіг 14.12.17. та на момент звернення до суду 30.11.18. не сплив.

З огляду на викладене в сукупності суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача компенсації витрат позивача на врегулювання страхових випадків за Актом врегульованих збитків від 04.12.17. № 9-6-Sep-Tur на суму 379.693,64 грн. за відшкодування медичних витрат.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.10.).

Здійснивши власний перерахунок пред`явлених позивачем до стягнення 3% річних та інфляційних втрат суд встановив, що їх розраховано вірно, відповідачем заперечень щодо наданих розрахунків не подано, з огляду на що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 41.291,21 грн. інфляційних втрат та 12.545,47 грн. 3% річних.

Отже позов задовольняється повністю.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (03150, м. Київ, вул. Казиміра Малевича, б. 31; ідентифікаційний код 31650052) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Савітар Груп" (03142, м. Київ, вул. Василя Стуса, б. 35/37; ідентифікаційний код 38205255) грошові кошти в сумі 379.693 (триста сімдесят дев`ять тисяч шістсот дев`яносто три) грн. 64 коп., 41.291 (сорок одна тисяча двісті дев`яносто одна) грн. 21 коп. інфляційних втрат, 12.545 (дванадцять тисяч п`ятсот сорок п`ять) грн. 47 коп. 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 5.695 (п`ять тисяч шістсот дев`яносто п`ять) 40 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 25.06.19.

Суддя Т.М. Ващенко