ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2019 р. Справа№ 910/21645/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Гуцал О.В.

за участю представників

від позивача: Трушев О.П. - дов. № 03/01-3 від 03.01.2019р.

від відповідача: Герасименко М.В. - жов. № від 03.01.2019р.

розглянувши у відкритому судовому

засіданні апеляційну

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 р.

у справі № 910/21645/17 (суддя О.В. Гумега)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис"

до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

про стягнення 212 007,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019р. у справі № 910/21645/17 закрито провадження у справі № 910/21645/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в частині стягнення суми основної заборгованості зі сплати орендної плати за жовтень та листопад 2017 року в розмірі 209736,00 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Закриваючи провадження у справі в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що вказане грошове зобов`язання припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з заявою відповідача № 20.1.0.0.0/7 693007/01 від 17.12.2018, відповідно до якої відповідачем було повідомлено позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог, у тому числі за спірним договором оренди приміщення від 01.12.2016 року, в загальному розмірі 76 008 124,78 грн., а саме: зобов`язання відповідача перед позивачем по сплаті орендних платежів за користування належними позивачу приміщеннями у період з жовтня 2017 по листопад 2018 року (в т.ч. спірним приміщенням згідно договору у період жовтень-листопад 2017 року) та частково зобов`язання позивача перед відповідачем за кредитним договором № 08/104/К від 17.12.2008 щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитним коштами.

Щодо заперечень позивача проти припинення спірного зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за вказаною заявою з посиланням на те, що між сторонами існує спір щодо умов виконання та розміру зустрічних зобов`язань позивача перед відповідачем за кредитним договором № 08/104/К від 17.12.2008, суд першої інстанції зазначив про те, що правочин - заява відповідача №20.1.0.0.0/7 693007/01 від 17.12.2018 не визнавався недійсними, оскільки матеріали справи зворотного не містять, отже, в силу ст.204 ЦК України, є чинними.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2019р. у справі № 910/21645/17 про закриття провадження у справі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального та матеріального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофис» передано на розгляд колегії суддів у складі: Мартюк А.І. (головуючий суддя), судді: Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2019р. та призначено справу № 910/21645/17 до розгляду на 10.06.2019р.

22.05.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2019р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

10.06.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло письмове пояснення по справі.

10.06.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019р. оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 910/21645/17 до 12.06.2019р.

12.06.2019р. через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" надійшла заява про відвід суддів Мартюк А.І., Зубець Л.П., Калатай Н.Ф. від розгляду справи № 910/21645/17.

12.06.2019р. . через управління автоматизованого документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника позивача надійшло письмове пояснення по справі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019р. заяву про відвід суддів Мартюк А.І., Зубець Л.П., Калатай Н.Ф. від розгляду справи № 910/21645/17 визнати необгрунтованою. Оголошено перерву у судовому засіданні по справі № 910/21645/17до 19.06.2019р. Матеріали справи № 910/21645/17 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід, відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2019 клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" Ляшенко І.А. про відвід суддів Мартюк А.І., Зубець Л.П., Калатай Н.Ф. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Тищенко А.І., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2019р. у задоволенні клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" про відвід суддів Мартюк А.І., Зубець Л.П., Калатай Н.Ф у справі №910/21645/17 відмовлено. Матеріали справи № 910/21645/17 повернуто колегії суддів у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді Зубець Л.П., Калатай Н.Ф.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

У грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 210 994,42 грн., у тому числі: 209 736,00 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за жовтень та листопад 2017 року за договором оренди приміщення від 01.12.2016р., 1 258,42 грн. інфляційних втрат, 555,80 грн. пені, 456,82 грн. 3% річних.

Предметом укладеного між позивачем як орендодавцем та відповідачем як орендарем договору оренди приміщення від 01.12.2016 є передачі в оренду приміщення загальною площею 1747,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Мостобудівників, 17/11.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2019, повний текст якої складено та підписано 03.04.2019, у справі № 910/21650/17 закрите провадження у справі в частині стягнення суми основної заборгованості зі сплати орендної плати за жовтень та листопад 2017 року в розмірі 209736,00 грн. у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Закриваючи провадження у справі в цій частині, суд першої інстанції виходив з того, що вказане грошове зобов`язання припинено шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з заявою відповідача № 20.1.0.0.0/7 693007/01 від 17.12.2018, відповідно до якої відповідачем було повідомлено позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог, у тому числі за спірним договором оренди приміщення від 01.12.2016 року, в загальному розмірі 76 008 124,78 грн., а саме: зобов`язання відповідача перед позивачем по сплаті орендних платежів за користування належними позивачу приміщеннями у період з жовтня 2017 по листопад 2018 року (в т.ч. спірним приміщенням згідно договору у період жовтень-листопад 2017 року) та частково зобов`язання позивача перед відповідачем за кредитним договором № 08/104/К від 17.12.2008 щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитним коштами.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції вірним з огляду на таке.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, виходячи зі змісту ст. 601 ЦК України вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають відповідати таким умовам:

1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань по передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо);

3) строк виконання щодо таких вимог або настав, або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги.

На підтвердження зарахування зустрічних однорідних вимог, в тому числі вимог по сплаті орендної плати за жовтень та листопад 2017 року за договором оренди приміщення від 01.12.2016, відповідач послався на заяву № 20.1.0.0.0/7 693007/01 від 17.12.2018, в якій відповідач повідомив позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог, на загальну суму 76 000 124,78 грн., а саме вимог позивача до відповідача по платі орендної плати за період з жовтня 2017 року по листопад 2018 року (тобто за 15 місяців - примітка суду) за договорами оренди від 01.12.2016 у кількості 247 шт. та вимог відповідача до позивача за кредитним договором № 08/104/К від 17.12.2008, за яким останній має заборгованість в сумі 173 440 631,81 грн.

При цьому відповідачем до матеріалів справи не додано відповідного переліку договорів оренди, за якими він зараховує зустрічні вимоги.

Водночас з наданого позивачем такого переліку слідує, що у вказаному переліку наявний в тому числі і спірний договір оренди приміщення від 01.12.2016.

З матеріалів справи слідує, що за спірним договором оренди позивач є кредитором, а відповідач боржником, і навпаки, за кредитним договором № 08/104/К від 17.12.2008 відповідач є кредитором, а позивач - боржником.

Наведене свідчить про те, що вимоги, які виникли між сторонами на підставі таких договорів, є зустрічними.

При цьому, грошові вимоги мають розглядатися як однорідні у силу недиференційованості грошей як предмета виконання зобов`язань. Гроші як предмет задоволення майнової вимоги мають ознаку замінності, еквівалентності та інші властивості, що дозволяють проводити обмін та інші операції з грошами. Отже, вимога про сплату грошей за загальним правилом є однорідною з іншою вимогою про сплату грошей. Відтак, оскільки зобов`язання, які виникли між сторонами за укладеними договорами, є грошовими, то вони є однорідними.

При цьому факт наявності заборгованості за вказаним кредитним договором підтверджується наявною в матеріалах справи копією договору про внесення змін № 14 від 28.03.2016, в якому позивач визнав, що він має заборгованість за кредитним договором № 08/104/К від 17.12.2008 у розмірі 121 433 924,75 грн. за тілом кредиту та 21 876 976,38 грн. за процентами.

Водночас матеріли справи не містять доказів наявності між сторонами спору щодо заборгованості за кредитним договором № 08/104/К від 17.12.2008.

За приписами ч. 1 ст. 602 ЦК України станом на дату виникнення спірних правовідносин не допускається зарахування зустрічних вимог:

1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю;

2) про стягнення аліментів;

3) щодо довічного утримання (догляду);

4) у разі спливу позовної давності;

4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом;

5) в інших випадках, встановлених договором або законом.

У ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст.203 ГК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. Господарське зобов`язання може бути припинено зарахуванням страхового зобов`язання, якщо інше не випливає з закону або змісту основного чи страхового зобов`язання.

Отже, за змістом статті 203 ГК України, статті 601 ЦК України зарахування являє собою спосіб припинення зобов`язання і можливе за наявності умов зустрічності та однорідності вимог, настання строків виконання зобов`язання, а також відсутності спору відносно характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання тощо.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 ЦК України).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки правочин - заява ПАТ КБ «Приватбанк» №20.1.0.0.0/7 693007/01 від 17.12.2018 не визнавався недійсними, в силу приписів ст.204 ЦК України, він є чинним.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання припиненим зобов`язання позивача в частині сплати відповідачу основного боргу в розмірі 209 736,00 грн. за кредитним договором № 08/104/К від 17.12.2008 та відповідача по сплаті на користь позивачу основного боргу в розмірі 209 736,00 грн. за договором оренди приміщення від 01.12.2016 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Вказане зарахування свідчить про те, що в частині позовних вимог про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за жовтень та листопад 2017 року в загальній сумі 209 736,00 грн. предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на вказані вище обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність предмету спору в частині стягнення суми основної заборгованості з орендної плати в розмірі 209 736,00 грн. та закрив провадження у справі в цій частині.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Статтями 76, 77 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставин, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду міста Києва від 01.04.2019р. у справі № 910/21645/17 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 270, 275, 276, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватофис" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2019р. у справі № 910/21645/17 - без змін.

2. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватофис".

3. Матеріали справи № 910/21645/17 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 20.06.2019р.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

Н.Ф. Калатай