ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.06.2019м. ДніпроСправа № 904/734/19

За позовом Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 206 671,30 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу

Суддя Юзіков С.Г.

При секретарі судового засідання Кулебі Т. Ю.

Представники:

Позивача Фурманюк І.В. дов. № 55/12 від 12.03.19р.

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 206 671,30 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, мотивуючи порушенням Відповідачем терміну доставки вантажу.

Відповідач подав клопотання про зменшення нарахованого штрафу до 50%, посилаючись на те, що кредиторська заборгованість підприємства за товари, роботи, послуги на початок 2019 становила 311,5 млн. грн., з яких 143,4 млн. грн. заборгованість по капвкладеннях, 72,1 млн. грн. за ремонти рухомого складу та інших основних засобів, 65,7 млн. грн. за ТМЦ. Хоча з початку 2019р. заборгованість і зменшено на 100,5 млн. грн., вона залишається значною 211 млн. грн. Дебіторська заборгованість на кінець 2018р. становила 71,6 млн. грн., у тому числі чиста балансова 38,5 млн. грн. (+3,8 млн. грн. з початку року), резерв сумісних боргів 33,1 млн. грн. (+1,3 млн. грн.). Крім того на позабалансовий рахунок у 2018р. не віднесено 5,6 млн. грн. дебіторської заборгованості, з яких 5 млн. грн. авансових внесків з податку на прибуток, сплачені при виплаті дивідендів та не підлягають поверненню платнику податків. Незважаючи на скрутне фінансове становище, залізниця продовжує своєчасно виконувати розрахунки із заробітної плати та податкових зобов`язань.

Позивач заперечує клопотання Відповідача про зменшення штрафу, оскільки, згідно з інформацією розміщеною на офіційному сайті АТ "Укрзалізниця", підприємство отримало прибуток у 2017р. (114 549 тис.грн.), у 2018р. (203 854 тис.грн.), а також здійснило виплати дивідендів за 2017р. Крім того, Відповідач, у клопотанні про зменшення штрафу не зазначив жодних обставин, які мають істотне значення та які суд повинен врахувати при зменшенні розміру штрафу.

Відповідач відзив на позов не надав, у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином на адресу вказану у позові та ЄДР, що підтверджується поштовим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи.

У судовому засіданні досліджено надані сторонами докази.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018р. Відповідач здійснював перевезення вантажу на адресу Позивача до станції призначення Терни Придніпровської залізниці за накладними №51804128, 44369593, 44369692, 44369718, 44369916, 52037397, 44368546, 45004058, 52217338, 52218740, 52240975, 52245628, НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , НОМЕР_12 , 45436151, 52376381, 52250503, 52457223, 52457249, 52457280

Під час зазначеного перевезення, Відповідач прострочив терміни доставки, визначені п. 41 Статуту залізниць України (далі Статут) та Правилами обчислення термінів доставки вантажу (далі Правила).

Прострочка в доставці тривала від 2 до 15 діб, що вбачається з наведених накладних.

Посилаючись на прострочку Відповідачем термінів доставки вантажу в період з 01.10.18р. по 31.10.18р., на підставі ст. 41 Статуту, Позивач нарахував Відповідачеві штраф у розмірі 206 671,30 грн.

Як вбачається з наданого Позивачем розрахунку, при нарахуванні штрафу ним не враховувався час затримки за актами (не з вини Відповідача).

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт", визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", Закону України "Про залізничний транспорт", Статуту залізниць України та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування...є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Частиною 1 ст. 307 ГК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Аналогічні положення містить ст. 908 ЦК України.

Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (ч. 3 ст. 909 ЦК України).

Відповідно до підпункту 8 п. 6 розділу 1 Статуту накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (п. 2 Статуту). На підставі Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (п.5 Статуту).

Пунктом 1.1 Правил оформлення перевізних документів, а також ст. 23 Статуту встановлено, що на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну). Накладна згідно з цими Правилами може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Електронний перевізний документ та його паперова версія мають однакову юридичну силу.

Згідно з п. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відповідно до п. 41 Статуту залізниці зобов`язані доставити вантажі за призначенням в установлені терміни. Терміни доставки вантажів і правила обчислення термінів доставки вантажів встановлюються Правилами обчислення термінів доставки вантажів, виходячи з технічних можливостей залізниць. Обчислення терміну доставки починається з 24-ої години дати приймання вантажу до перевезення. Вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Згідно з п. 1.2 Правил обчислення термінів доставки вантажу (далі Правила), термін доставки вантажу визначається, виходячи з відстані, за яку обчислюється провізна плата.

Пунктом 1.1 Правил визначено терміни, в які залізниці зобов`язані доставляти вантажі за призначенням, зокрема, відповідно до підпункту 1.1.1 наведеного пункту, у разі перевезення вантажною швидкістю вагонними відправками у великотоннажних контейнерах термін доставки вантажу обчислюється виходячи з 1 (однієї) доби на кожні повні та неповні 200 км.

Пунктом 2.1 Правил визначено, що обчислення терміну доставки починається з 24-ї години дати приймання вантажу до перевезення, зазначеної в перевізних документах.

Згідно з п. 2.4 Правил, терміни доставки вантажів, які обчислюються згідно з п. 1, збільшуються, зокрема, на одну добу на операції, пов`язані з відправленням і прибуттям вантажу.

Про причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки, та тривалість цієї затримки повинна бути зроблена відмітка в перевізних документах, яка завіряється підписом працівника станції (пункт 2.9. Правил).

Відповідно до п. 2.10 Правил вантаж вважається доставленим вчасно, якщо на станції призначення він вивантажений засобами залізниці, про що повідомлено одержувача, або якщо вагон (контейнер) з вантажем подано під вивантаження засобами одержувача до закінчення встановленого терміну доставки.

Пунктом 116 Статуту встановлено, що за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів, що належать підприємствам, організаціям, установам, громадянам - суб`єктам підприємницької діяльності або орендовані ними, залізниця сплачує одержувачу штраф (якщо не доведе, що прострочення сталося не з її вини) у розмірі:

10 відсотків провізної плати - за прострочення на дві доби;

20 відсотків провізної плати - за прострочення на три доби;

30 відсотків провізної плати - за прострочення на чотири і більше діб.

Зазначений штраф не сплачується, якщо вантаж не було вивезено одержувачем зі станції впродовж доби після одержання повідомлення про прибуття вантажу або якщо в цей же термін одержувач не розкредитує перевізні документи на вантаж, що прибув.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач Відзив на позов не надав, однак, просить зменшити розмір стягуваного штрафу до 50% з наведених у клопотанні підстав.

Так, матеріалами справи підтверджується прострочка в доставці вантажів на строк від 2 до 15 діб (графи 56, 51 накладних). У перевізних документах за спірними перевезеннями відсутня відмітка залізниці щодо причини затримки вантажу, які дають право залізниці на збільшення терміну доставки та тривалість цієї затримки. Крім того, при нарахуванні штрафу Позивачем не враховувався час затримки за актами (не з вини Відповідача).

Перевіривши розрахунки Позивача, суд визнає їх обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи й чинному законодавству.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Щодо зменшення суми штрафу, слід зазначити, що ст. 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення (ч. 3 ст. 551 ЦК України).

Виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності суд, з урахуванням усіх конкретних обставин справи, має право при винесенні рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір.

При вирішенні питання про зменшення штрафних санкцій, суд, крім розміру збитків, повинен також враховувати: ступінь виконання зобов`язання, майновий стан сторін, не лише майнові, а й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, тобто суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Суд також може зменшити розмір штрафних санкцій у разі наявності інших обставин, які мають істотне значення, однак, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а є його правом і виключно у виняткових випадках.

Зважаючи на обставини справи, суд не вбачає їх винятковими, крім того, розмір штрафу за несвоєчасну доставку вантажів і порожніх вагонів визначено п. 116 Статуту. Зменшення розміру такого штрафу Статутом не передбачено.

Відповідно до п. 116 Статуту залізниця не несе відповідальності за порушення термінів доставки, лише якщо порушення сталося внаслідок стихійного лиха або з інших, не залежних від залізниці обставин.

Враховуючи викладене, та те, що Відповідач в обґрунтування своїх заперечень не надав суду належних доказів на підтвердження наведених ним обставин, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафу.

Згідно зі ст. 129 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 206 671,30 грн. штрафу за несвоєчасну доставку вантажу задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця", 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5 (код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", 49602, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 108 (код 40081237) на користь Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", 50079, м. Кривий Ріг (код 00191023) 206 671,30 грн. - штрафу за несвоєчасну доставку вантажу, 3 100,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, з дня його проголошення. Оскільки в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 24.06.2019

Суддя С.Г. Юзіков