ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"13" червня 2019 р.            Справа№ 873/46/19

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Остапенко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Добродзій Є.В.

у присутності представників сторін:

від позивача: Єкімук О.Л. – довіреність № 82 від 10.07.2018 року

від відповідача: не з’явились

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства “Фідобанк” про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.02.2019 року у третейській справі №3/19

за позовом           Публічного акціонерного товариства “Фідобанк”

до                     Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія

“ВЕНДОР”

про                     стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ “Фідобанк” звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовом до ТОВ “ФК “ВЕНДОР” про стягнення заборгованості.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.02.2019 року у третейській справі № 3/19 позов ПАТ “Фідобанк” до ТОВ “ФК “ВЕНДОР” про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі. Стягнуто з ТОВ “ФК “ВЕНДОР” на користь ПАТ “Фідобанк” заборгованість за Кредитним договором № 22014К від 31.07.2014 року у сумі 671 073 929,75 грн. та 25 500,00 грн. третейського збору.

27.05.2019 року ПАТ “Фідобанк” звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання вищенаведеного рішення Третейського суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану заяву передано на розгляд судді Остапенку О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2019 року прийнято до розгляду заяву ПАТ “Фідобанк” про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.02.2019 року у третейській справі № 3/19 та призначено її розгляд на 13.06.2019 року.

До початку судового засідання через відділ документального забезпечення суду на вимогу ухвали від 29.05.2019 року від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків надійшли документи: свідоцтво про реєстрацію третейського суду, положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків, регламент третейського суду, список третейських суддів.

В судовому засіданні 13.06.2019 року представник заявника вимоги заяви підтримав та просив її задовольнити.

Представники відповідача в судове засідання не з’явилися, причини неявки суду не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи не направляли.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГПК України неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов'язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та п.1-1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду.

В силу ч. 1 ст. 354 ГПК України, заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом 15 днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Частиною 3 ст. 354 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться у ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Як вбачається зі змісту рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 3/19 від 22.02.2019 року, яке прийнято суддею Мамченко Ю.В., предметом розгляду в зазначеній справі є вимоги про стягнення з ТОВ “ФК “ВЕНДОР” заборгованості у розмірі 671 073 929,75 грн.

При зверненні до суду із заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду заявником надано копію кредитного договору № 22014К від 31.07.2014 року, укладеного між ПАТ “Фідобанк” та ТОВ “ФК “ВЕНДОР”, в якому зазначено, що всі спори, які виникають при виконанні даного Договору, припиненні, зміні, визнання недійсним повністю або частково, або у зв’язку з ним, або випливають з нього, підлягають розгляду за вибором позивача: у Постійно діючому третейському суді при Асоціації українських банків згідно з регламентом зазначеного третейського суду, який є невід’ємною частиною даної третейської угоди; або у судах загальної юрисдикції відповідно до підвідомчості та підсудності, встановлених чинним законодавством України.

Таким чином, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.02.2019 року у третейській справі №3/19 про стягнення заборгованості у даному спорі прийнято у відповідності до третейських угод.

Крім того, як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.02.2019 року у третейській справі №3/19: не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону (з урахуванням умов, визначених у пункті 12.5 кредитного договору № 22014К від 31.07.2014 року); строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді матеріали справи не містять; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.02.2019 року у третейській справі № 3/19 не встановлено строк його виконання.

Відповідно до ст. 55 Закону України “Про третейські суди” рішення третейського суду виконуються зобов'язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні.

Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Доказів виконання цього рішення відповідачем у третейській справі, станом на момент звернення ПАТ “Фідобанк” про видачу наказу на примусове виконання рішення (27.05.2019 року) та на момент розгляду цієї заяви господарським судом (13.06.2019 року), матеріали справи №873/46/19 не містять.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви ПАТ “Фідобанк” про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на боржника, оскільки станом на дату звернення заявника до суду з даною заявою рішення третейського суду боржником виконано не було.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 352-356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства “Фідобанк” про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.02.2019 року у третейській справі №3/19 задовольнити.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 22.02.2019 року у третейській справі № 3/19 видати накази наступного змісту:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ВЕНДОР” (, 01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6) на користь Публічного акціонерного товариства “Фідобанк” (, 01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10) заборгованість за Кредитним договором № 22014К від 31.07.2014 року у сумі 671 073 929 (шістсот сімдесят один мільйон сімдесят три тисячі дев’ятсот дев’ять) гривень 75 копійок.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ВЕНДОР” (, 01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6) на користь Публічного акціонерного товариства “Фідобанк” (, 01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10) третейський збір у сумі 25 500,00 (двадцять п’ять тисяч п’ятсот) гривень.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Фінансова компанія “ВЕНДОР” (, 01010, м. Київ, вул. Миколи Гайцана, буд. 6) на користь Публічного акціонерного товариства “Фідобанк” (, 01601, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 10) 960 (дев’ятсот шістдесят) грн. 50 коп. судового збору за подання до господарського суду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення.

4. Копію ухвали суду надіслати учасникам провадження у справі.

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч.ч.5, 6 ст. 356 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 24.06.2019 року.

Суддя                                                                                          О.М. Остапенко