УХВАЛА

18 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/3949/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області

(суддя - Кеся Н.Б.)

від 04.03.2019

та постанову Центрального апеляційного господарського суду

(головуючий - Антонік С.Г., судді: Іванов О.Г., Дармін М.О.)

від 25.04.2019

у справі № 904/3949/18

за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Групп"

треті особи: Публічне акціонерне товариство "Банк Національний кредит", ОСОБА_3

про визнання договору про надання відновлювальної кредитної лінії недійсним,

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Національний кредит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал Групп", ОСОБА_3 ,

про стягнення 4 226 933,35 грн,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 у справі №904/3949/18 зустрічну позовну заяву і додані до неї документи повернуто без розгляду.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2019 у справі №904/3949/18 ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.04 .2019 у справі №904/3949/18, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

Колегією суддів встановлено, що ухвалюючи оскаржувану ухвалу, яку залишено без змін судом апеляційної інстанції, суд першої інстанції виходив з того, що зустрічна позовна заява безпосередньо не спрямована на предмет спору між позивачем та відповідачем за первісним позовом.

Частинами 1, 5 ст. 49 ГПК України передбачено, що треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Третя особа може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Відповідно до ч. ч. 2, 6 статті 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Судами попередніх інстанцій, встановлено що у первісному позові ПАТ "Банк Національний кредит" просить суд стягнути солідарно з ТОВ "Арсенал Груп" та ОСОБА_3 заборгованість за договором кредиту за овердрафтом №05.1-177ю/2013/2-1 від 10.10.2013 у розмірі 4 226 933,35 грн, а у поданому позові третьої особи ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним договір про надання відновлювальної кредитної лінії №05.1-177ю/2013/2-1 від 10.10.2013.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, обґрунтовано повернув ОСОБА_1 зустрічну позовну заяву, оскільки вона безпосередньо не спрямована на предмет спору первісного позову, отже не може розглядатись як позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Касаційний господарський суд вважає, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що розгляд касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) зазначено, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

У контексті викладеного необхідно враховувати, що Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07.02.1995 державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2019 у справі №904/3949/18, оскільки рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Керуючись статтями 234, 287, 290, ч.2 ст. 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.04.2019 у справі №904/3949/18.

2. Касаційну скаргу та додані до неї документи (у тому числі квитанцію №ПН193 від 08.05.2019 на суму 1921,00 грн) повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Студенець

Судді О.Баранець

Г.Вронська