ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Справа №924/368/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І. , суддя Павлюк І.Ю.

при секретарі судового засідання - Вавринчук А.І.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 23.04.2019 р. у справі №924/368/19 (суддя Грамчук І.В., повний текст ухвали складено 23.04.2019 р.)

за заявою про видачу судового наказу (вх.№ 05-07/36/19 від 19.04.2019р.) Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до Фізичної особи - підприємця Заремського Олександра Васильовича

про стягнення заборгованості за кредитом в розмірі 177 146,99 грн., з яких 166 666,66 грн. - заборгованості за кредитом, 1 666,67 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 7 200,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 1613,66 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернувся до Господарського суду Хмельницької області з заявою про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи - підприємця Заремського Олександра Васильовича заборгованості за кредитом в розмірі 177 146,99 грн., 166 666,66 грн. - заборгованості за кредитом, 1 666,67 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 7 200,00 грн. заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 1 613,66 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

В обгрунтування заяви вказує, що відповідач в порушення Умов та правил надання банківських послуг та приписів законодавства не повернув кредитні кошти, отримані у сумі 166 666,66 грн. у передбачений Умовами термін та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 23.04.2019 у справі №924/368/19 відмовлено Акціонерному товариству комерційному банку "Приватбанк" у видачі судового наказу з вимогами про стягнення з Фізичної особи - підприємця Заремського Олександра Васильовича 177 146,99 грн., з яких 166 666,66 грн. - заборгованості за кредитом, 1 666,67 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 7 200,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 1613,66 грн. пені.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, АТ КБ "Приватбанк" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Хмельницької області від 23.04.2019 р. у справі №924/368 про відмову у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Заремського Олександра Васильовичата заборгованості за кредитним договором від 25.10.2018 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обгрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні заяви, оскільки заявлена банком грошова заборгованість грунтуються виключно на умовах договору та вимоги Господарського процесуального кодексу України, а тому вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.05.2019 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Савченко Г.І., суддя Павлюк І.Ю.) поновлено Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" строк на подання апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 23.04.2019р. у справі №924/368/19 та призначено її до розгляду на 24 червня 2019 р.

В судове засідання 24.06.2019 року представники сторін не з`явились.

Сторони були належним чином повідомлені про час та дату судового засідання, що підтверджується долученими до матеріалів справи рекомендованими повідомленнями.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.04.2019 року до господарського суду Хмельницької області надійшла заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з про стягнення з Фізичної особи - підприємця Заремського Олександра Васильовичата заборгованості на загальну суму 177 146,99 грн., з яких 166 666,66 грн. - заборгованості за кредитом, 1 666,67 грн. - заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочену заборгованість, 7 200,00 грн. заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, 1613,66 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором

Заява про видачу судового наказу мотивована тим, що 25.10.2018 фізичною особою-підприємцем Заремським О .В . через систему інтернет-клієнт-банкінгу із використанням електронного цифрового підпису було підписано Анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ".

В Анкеті-заяві вказано, що Заремський Олександр Васильович , підписанням цієї заяви, приєднується до розділу 3.2.8. Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" і приймає на себе всі зобов`язання, зазначені в цих Умовах та укладає кредитний договір.

Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" 30.11.2018 було перераховано на поточний рахунок Фізичної особи-підприємця Заремського Олександра Васильовичата кредитні кошти у розмірі 200 000 грн. 00 коп.

У відповідності до пунктів 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. Умов Боржник взяв на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії згідно з п. 3.2.8.3.2., а також повернути кредит у терміни і в сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2, 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Відповідно до п. 3.2.8.9. Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.8.1., 3.2.8.2., 3.2.8.3., 3.2.8.З.1. цього Договору Клієнт сплачує проценти у вигляді щомісячної комісії в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.

За змістом п. 3.2.8.3.2. Умов за користування Послугою Клієнт сплачує щомісяця проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в розмірі, що зазначені в Заяві, а саме: 1,8% від початкової суми кредиту (п. 1.4. Заяви).

Згідно з п. 3.2.8.9.1. Умов та відповідно до ст. 212 ЦК України у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов`язань передбачених пунктами 3.2.8.5.2. та 3.2.8.5.3. цього Договору, Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.3. цього Договору.

У свою чергу пунктом 3.2.8.3.3. Умов визначено, що при порушенні Клієнтом будь- якого грошового зобов`язання Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому у Заяві, а саме: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості та неустойку в розмірі і згідно розділу 3.2.8 Умов та Правил надання банківських послуг (п. 1.6. Заяви).

Із розрахунку заборгованості за договором від 25.10.2018 року вбачається, що ФОП Заремським О.В. було здійснено погашення кредиту 21.12.2018 року в розмірі 16 666,67 грн., та 27.12.2018 року в розмірі 16 666,67 грн., що в сумі становить 33 333,34 грн., іншу частину кредиту не було повернуто.

В зв`язку з частковим поверненням вищезазначеної суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії за користування кредитом, банком було нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором. Вищезазначені нарахування та заборгованість за кредитом боржником сплачені не були, що і стало підставою для звернення заявника з заявою про видачу судового наказу на стягнення заборгованості.

Як вбачається із оскаржуваної ухвали, заявнику відмовлено у видачі наказу з тих підстав, що заява Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про видачу судового наказу не відповідає вимогам, встановленим до її форми та змісту, оскільки в порушення вимог п.5 ч.2 та п.4 ч.3 ст.150 Господарського процесуального кодексу України, заявником не зазначено повного переліку доказів, на яких ґрунтуються його вимоги до боржника, вимоги за заявою про видачу наказу не мають ознак безспірності, до заяви не додано відповідних доказів, які б підтверджували відсутність спору про право та не надано достатніх документів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, а є заходом відповідальності за порушення зобов`язань - що не відповідає вимогам ст. 148 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 1 ст. 148 ГПК України).

У свою чергу частиною 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику не відомо.

Виходячи з вищенаведеного, судовий наказ видається за вимогами про стягнення грошових коштів, які відповідають одночасно наступним критеріям:

- грошова заборгованість виникає з умов договору;

- розмір грошової заборгованості не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- щодо грошових сум відсутній спір у судах або про його наявність заявнику не відомо.

Згідно ст.ст. 11, 509 ЦК України, ст. 174 ГК України зобов`язання виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов`язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається в тому числі з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

За умовами ст. 1054 ЦК України позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розмір процентів, їх тип та порядок застосування відповідно до ст. 1056-1 ЦК України встановлюється договором.

Зважаючи на викладене колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що положення ст.ст. 12, 148 ГПК України в даному випадку вживають терміни "грошова заборгованість" та "грошові суми незначного розміру" в широкому сенсі даних значень, які включать в себе будь-які грошові зобов`язання, що виникають з умов договору, в т.ч. сплату основного боргу, процентів, штрафних санкцій тощо.

Вказане стверджується також і тим, що відповідно до ч. 2 ст. 148 ГПК України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Тобто спрощене або наказне провадження може бути застосовано до одних і тих же позовних вимог лише в залежності від волі заявника.

При цьому положення статті 247 ГПК України (спрощене позовне провадження) жодним чином не обмежують права позивача заявленням до стягнення лише сум "основного зобов`язання".

А тому, застосування судом першої інстанції такого звуженого поняття по відношенню до процедури наказного провадження не відповідає процесуальним нормам та обмежує права заявника на судовий захист.

Враховуючи вище викладене, висновок суду першої інстанції про те, що вимога заявника про стягнення 1 613,66 грн. пені не відповідає нормам ст. 148 ГПК України оскільки за своєю правовою природою не є основним зобов`язанням, колегія суддів вважає помилковим.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 ГПК України заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (ч. 3 ст. 150 ГПК України).

Матеріали справи свідчать, що на підтвердження викладених у заяві обставин Позивачем було долучено до матеріалів справи відповідні докази, а саме:

- докази укладення кредитного договору, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" від 25.10.2018 року, копією витягу з "Умов та правил надання банківських послуг", а також файлом перевірки електронного цифрового підпису;

- докази надання кредиту, що підтверджується копією відповідної виписки, яка підтверджує перерахування кредитних коштів на поточний рахунок боржника 2600;

- докази порушення Відповідачем своїх зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, що підтверджується копіями відповідних виписок, на яких обліковується прострочена заборгованість за кредитом та з яких вбачається відсутність погашень на теперішній час;

- докази щодо нарахованих відсотків, комісії та пені, що підтверджується розрахунком заборгованості (разом з поясненнями до нього), в якому також зазначаються періоди відповідних нарахувань (стовпчики №1 та №2 розрахунку заборгованості);

- докази відсутності повного погашення заборгованості з відсотків, комісії та пені, що підтверджується відповідними виписками на яких обліковується заборгованість з відсотків та комісії, а також випискою по рахунку 2909, через який здійснюється погашення заборгованості.

З вище викладеного вбачається, що позивачем у відповідності до ст.ст.76-78 ГПК України надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження заявлених вимог.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви.

Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Окрім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

За змістом п.8 ч.1 статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

Таким чином, в даному випадку, при вирішенні питання можливості задоволення заяви та видачі судового наказу з боку суду підлягає дослідженню наявність суб`єктивного права у заявника на стягнення заявлених коштів, а саме можливість нарахування кредитором відповідних сум в силу договору та закону, відсутність прямої заборони законодавства такого нарахування з огляду на специфіку стану боржника (безпосередньо місцезнаходження боржника), надані стороною докази виконання боржником кредитного зобов`язання та відсутність доказів заперечення відповідного нарахування з боку боржника.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до пунктів 3.2.8.5.2 та 3.2.8.5.3 умов боржник взяв на себе зобов`язання оплатити проценти за користування кредитором згідно з п.3.2.8.3.2, а також повернути кредит у терміни і сумах, які встановлено в пунктах 3.2.8.3.1, 3.2.8.5.14,3.2.8.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Із долучених до матеріалів справи доказів не вбачається, що Фізична особа - підприємець Заремський Олександр Васильович, заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк".

А тому, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено Акціонерному товариству Комерційний банк "Приватбанк" у видачі наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Заремського Олександра Васильовича 177 146,99 грн. заборгованості за кредитним договором від 25.10.2018р.

Згідно із ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Таким чином, наявні підстави, передбачені статтею 277 Господарського процесуального кодексу України, для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановления помилкової ухвали.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Хмельницької області від 23.04.2019 р. у справі №924/368/19 підлягає скасуванню з підстав порушення норм процесуального права, а справа у відповідності до ст. 280 ГПК України направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Оскільки, у даному випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 277, 280, 281, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 23.04.2019 р. у справі №924/368/19 задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 23.04.2019 р. у справі №924/368/19 скасувати.

3. Справу №924/368/19 направити для продовження розгляду до господарського суду Хмельницької області.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "26" червня 2019 р.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Савченко Г.І.

Суддя Павлюк І.Ю.