ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"27" червня 2019 р. Справа № К2/107-12/13

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Пашкіної С.А.

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2013 р. (повне рішення складено 30.12.2013 р.)

у справі № К2/107-12/13 (суддя - Бацуца В.М.)

за первісним позовом ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нісема»

про визнання статуту товариства частково недійсним

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Нісема»

до ОСОБА_2

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства «Реверта»

про визнання права власності на нерухоме майно

та за позовом третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Акціонерного товариства «Реверта»

до 1. ОСОБА_2

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Нісема»

про визнання статуту товариства частково недійсним та визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нісема» про визнання недійсним статуту від 15.03.2012 р. у частині формування статутного капіталу за рахунок внесення до його складу нежитлового приміщення загальною площею 1032,30 кв. м., розташованого у будинку АДРЕСА_1 , та зобов`язання повернути вказане нежитлове приміщення.

Також, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нісема» звернулося до суду із зустрічним позовом з вимогами до ОСОБА_2 про визнання права власності на нежитлове приміщення загальною площею 1032,30 кв. м., розташоване у будинку АДРЕСА_1 .

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.12.2012 р. у справі № К2/107-12/13 у задоволенні первісного позову вімовлено повністю, зустрічний позов задоволено та визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю «Нісема» право власності на нежитлове приміщення загальною площею 1032,30 кв. м., розташоване в будинку АДРЕСА_1 .

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2012 р. рішення Господарського суду Київської області від 25.12.2012 р. у справі № К2/107-12/13 залишено без змін, а також визнано недійсним з моменту укладення іпотечний договір № 2.1.16.4-07/22-ЕІЕ від 23.08.2007 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.10.2013 р. рішення Господарського суду Київської області від 25.12.2012 р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.06.2012 р. у справі № К2/107-12/13 скасовано та передано зазначену справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Окрім цього, під час нового розгляду справи Акціонерне товариство «Реверта» звернулося до суду з позовом у якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору з вимогами до ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Нісема» про визнання недійсним статуту, зареєстрованого Тетіївською районною державною адміністрацією Київської області 15.03.2012 р., в частині формування статутного капіталу за рахунок внесення до його складу нежитлового приміщення загальною площею 1032,30 кв. м., розташованого у будинку АДРЕСА_1 , та визнання права власності на вказане нерухоме майно.

Оскаржуваним рішенням Господарського суду Київської області від 26.12.2013 р. (повне рішення складено 30.12.2013 р.) у справі К2/107-12/13 у задоволенні первісного позову відмовлено повністю, прийнято відмову Товариства з обмеженою відповідальністю «Нісема» від зустрічного позову, а позов Акціонерного товариства «Реверта» задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 26.12.2013 р. у справі № К2/107-12/13, Світовенко Любов Миколаївна (особа, що не брала участі у справі станом на момент ухвалення рішення) 08.05.2019 р. подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржуване рішення суду скасувати в частині визнання права власності, відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Реверта» та закрити провадження у справі.

У тексті апеляційної скарги ОСОБА_1 також викладено заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 03.06.2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № К2/107-12/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: Сулім В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Дідиченко М.А., Смірнова Л.Г.

Разом з цим, суддями Сулімом В.В. та Смірновою Л.Г. заявлено самовідвід у розгляді даної справи на підставі ст. 36 ГПК України.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 р. заяву суддів Суліма В.В. та Смірнової Л.Г. про самовідвід у справі № К2/107-12/13 задоволено, а справу передано на повторний автоматизований розподіл для здійснення визначення судової колегії.

На підставі зазначеної ухвали та розпорядження Північного апеляційного господарського суду № 09.1-07/279/19 від 25.06.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи № К2/107-12/13.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.06.2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі № К2/107-12/13 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Пономаренко Є.Ю.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 261 ГПК України у чинній редакції незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Згідно з п. 13 Перехідних положень ГПК України у чинній редакції судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України у редакції, яка діяла станом на дату ухвалення рішення суду, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п`яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Таким чином, апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2013 р. (повне рішення складено 30.12.2013 р.) заявник мав подати у строк до 09.01.2014 р. включно. Разом з цим, дану апеляційну скаргу подано 08.05.2019 р., тобто, значно більше ніж через один рік з дня складення повного тексту судового рішення.

При цьому, судом враховано, що частина 2 статті 261 ГПК України стосовно відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від підстав пропуску строку на апеляційне оскарження містить винятки. Так, як вже було зазначено, наведені приписи не поширюються на випадки, коли апеляційну скаргу подано особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Обгрунтовуючи право на апеляційне оскарження рішення суду, ОСОБА_1 зазначає, що нежитлове приміщення загальною площею 1032,30 кв. м., розташоване в будинку АДРЕСА_1 , було у спільній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 під час ухвалення оскаржуваного рішення суду. Тому, на переконання заявниці, рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2013 р. безпосередньо стосується її прав, обов`язків та інтересів.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

За приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване особою, яка не брала участі у справі, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких є скаржник, або ж у рішенні повинно міститися судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Разом з цим, з оскаржуваного рішення не убачається, що у його мотивувальній частині містяться висновки суду про права та обов`язки ОСОБА_1, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про її права та обов`язки.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2013 р. у справі № К2/107-12/13 не є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_1 .

Отже, оскільки дану апеляційну скаргу подано ОСОБА_1 після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення, а винятків, передбачених частиною 2 статті 261 ГПК України стосовно відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від підстав пропуску строку на апеляційне оскарження судом не встановлено, існують підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою зазначеної особи.

Додатково слід наголосити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 03.04.2008 р. у справі «Пономарьов проти України» зазначив наступне: «Суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності)».

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 р. у справі «Мушта проти України» зазначено: «Право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані».

Отже, апеляційний суд також вказує на те, що поновлення строку на оскарження рішення суду, яке набрало законної сили більше п`яти років тому, призведе до порушення принципу res judicata (юридичної визначеності), про що і зазначає Європейський суд з прав у людини у своїх рішеннях.

Враховуючи подання даної апеляційної скарги з пропуском річного строку з дня складення повного тексту судового рішення, у відкритті апеляційного провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2013 р. у справі № К2/107-12/13 має бути відмовлено з підстави, передбаченої ч. 2 ст. 261 ГПК України.

При цьому колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 261 ГПК України копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надсилається учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу. Скаржнику надсилається копія ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами. Копія апеляційної скарги залишається в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 234, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 26.12.2013 р. у справі № К2/107-12/13.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

3. ОСОБА_1 надіслати копію даної ухвали та апеляційну скаргу з доданими документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 27.06.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді Є.Ю. Пономаренко

С.А. Пашкіна