ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Справа № 923/194/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Форте", м. Херсон

до Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", м. Херсон

про визнання договору укладеним

за участю представників сторін:

від позивача: уповноважений представник Загродський Ю. С., директор підприємства Шапар О. О.;

від відповідача: представник за довіреністю № 02/04-08/2744 від 06.09.2018 Горлін М. О.

19.03.2019 до Господарського суду Херсонської області надійшла позовна заява від 18.03.2019 Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсон Форте" (позивач) до Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (відповідач) про визнання договору про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення № 5013 від 14.11.2018 з протоколом розбіжностей укладеним.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 20.03.2019 за вказаним позовом відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 14.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 4 червня 2019 року. В судовому засіданні 04.06.2019 року оголошувалась перерва до 11.06.2019 року, після чого розгляд справи по суті було продовжено.

В судовому засіданні 11.06.2019 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників, які прибули в судове засідання, суд

в с т а н о в и в:

Згідно до витягу із державного реєстру прав на нерухоме майно від 13.12.2016р. - ТОВ «Херсон-Форте» є власником кафе, що розташоване за адресою: м. Херсон, вул. Суворова, 32 (далі об`єкт) (а.с.10,11).

Під час перевірки об`єкту Міським комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" було складено Акт від 29.10.2018 року (а.с.147), в якому зазначено, що зафіксовано факт безоблікового водокористування в підвальному приміщенні об`єкта, проведено відключення підвального приміщення шляхом перекриття крану та встановлення пломб, запропоновано укласти договір з відповідачем та погасити заборгованість.

Матеріалами справи підтверджується, що на адресу позивача Міським комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" було надіслано Припис №15/227 від 14.11.2018 року, в якому зазначено, що впродовж 3-х місяців з дати отримання договору №5013 від 14.11.2018 р. про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення до отримання технічних умов позивачу необхідно облаштувати окремий випуск для скиду стічних вод безпосередньо з об`єкта з будівництвом контрольного колодязя для здійснення контролю якості стічних вод, які надходять до міських мереж каналізації. Для цього необхідно отримати у відповідача технічні умови, розробити проектну документацію, погодити її з відповідачем та виконати дані роботи.

Судом встановлено, що 29.11.2018 року на адресу позивача Міським комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" було надіслано лист №02/04-15/2619, разом з яким направлено Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 14.11.2018 року №5013 на 8 арк. у 2 примірниках (а.с.12).

Позивач надав до матеріалів справи докази того, що у відповідь на вищевказаний лист, 16.01.2019 року нарочно вручив відповідачу лист без номеру від 10.01.2019 року (а.с.31), на підтвердження того, що позивач направив відповідачу Договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення від 14.11.2018 року з Протоколом розбіжностей. Суд звертає увагу сторін на те, що зазначені Додатки до листа позивача б/н від 10.01.2019 р. перелічені рукописним способом.

Матеріалами справи підтверджується, що 28.01.2019 року у відповідь на лист позивача від 10.01.2019 року Міське комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" направило лист №02/04-08/367 (а.с.32) та повідомило позивача, що до листа від 10.01.2019 р. позивачем не надано самого договору та протоколу розбіжностей.

Відповідно до приписів ст.181 ГК України - господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграммами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надсилається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностеей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона виконавець за договором, що в установленному порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У відзиві відповідач зазначає, що копію договору разом з копією протоколу розбіжностей отримав лише з позовною заявою. Звертає увагу суду, що згідно приписів ст.181 ГК України звертатися з відповідним позовом має саме сторона, яка отримала примірник договору з Протоколом розбіжностей.

В судовому засіданні 11.06.2019 року відповідачем надано Довідку від 10.06.2019 року №02/04-08/1723, в якій зазначено, що 16.01.2019 року від ТОВ «Херсон-Форте» ніяких додатків не отримано. Також, проаналізувавши інформацію, що міститься в системі електронного документообігу підприємства, до якого вноситься вся вхідна документація без виключення, встановлено, що 16.01.2019 року Міським комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" отримано лише лист без будь-яких додатків.

В матеріалах справи відсутній примірник договору, підписаний ТОВ «Херсон-Форте», що унеможливлює розгляд вимоги про визнання договору укладеним з Протоколом розбіжностей.

На думку суду, позивачем порушено порядок укладення договору, передбачений нормами Господарського кодексу України, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, не доведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст..129 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст.129, 232-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

1.Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення 19.06.2019 року.

Суддя В.В.Литвинова