ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. Справа№ 911/1836/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Мартюк А.І.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників:

від позивача : не з`явився;

від відповідача 1 : не з`явився;

від відповідача 2: не з`явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бессол"

на рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2019

у справі № 911/1836/18 (суддя Христенко О.О.)

за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Бессол"

2.ОСОБА_1

про стягнення 413 381 87 грн.

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

про визнання п.п. 1.1.1 п. 1.1 Договору поруки № POR 65 від 18.03.2016 частково недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.01.2019 у справі №911/1836/18 позовні вимоги за первісним позовом задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бессол" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 292 086грн.37коп. заборгованості за кредитом, 67 968грн.61коп. заборгованості за відсотками, 3 246грн. 46 коп. заборгованості по комісії, 50 080грн.43коп. пені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бессол" на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 3100грн.37коп. судового збору. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 3100грн. 37коп. судового збору. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" про визнання п.п. 1.1.1 п. 1.1 Договору поруки № POR 65 від 18.03.2016 недійсним, відмовлено повністю.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- позивач за первісним позовом, належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, за умовами договору, здійснивши платежі відповідача 1 за первісним позовом за рахунок коштів кредитного ліміту, що підтверджується випискою про рух коштів на поточному рахунку відповідача 1 за первісним позовом;

- користуючись грошовими коштами в межах кредитної лінії, відповідач 1 неналежним чином та не в повному обсязі виконував взяті на себе зобов`язання, у встановлені строки не здійснив повернення кредиту, не сплатив проценти за його користування та комісію, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем станом на 13.08.2018 утворилась заборгованість за кредитом в сумі 292 086,37 грн., заборгованість по процентах - 67 968,61 грн., заборгованість по комісії - 3 246,46 грн.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач 1 (за первісним позовом) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2019р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач 1 зазначає про те, що:

- поданий позивачем документ з назвою «Заявление о присоединении к условиям и правилам предоставления банковских услуг» від 24.11.2015 може бути віднесено до бланку розрахункових документів, оскільки передбачає заповнення клієнтом певних пустих строчок, а тому з метою забезпечення його юридичної сили має бути виконаний державною мовою;

- на підтвердження укладення кредитного договору між сторонами спору позивач надав роздруківку електронної заяви, яка не містить оригіналу підпису зі сторони банку, натомість текст містить посилання, що банк та клієнт допускають використання факсимільного відтворення печатки та підпису;

- для використання факсиміле при вчиненні правочину сторони повинні домовитись про це завчасно шляхом укладення відповідної окремої угоди, яка повинна містити зразки власноручних підписів осіб, що відтворюються, або включення відповідних положень до умов договору;

- позивачем фактично подано як доказ витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», які є електронним, текстовим документом, в свою чергу оригінал, на розгляд суду, як доказ у відповідності до статті 96 ГПКУ не подано.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою, розгляд справи призначено на 24.04.2019.

23.04.2019 від позивача (за первісним позовом) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення Господарського суду Київської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2019 залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- відповідно до заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 24.11.2015 відповідач погодився, що при укладенні договорів, а також додаткових угод до них Банк та клієнт допускає використання факсимільного відтворення печатки та підпису особи, уповноваженої підписувати договори та угоди до них від імені банку, здійсненого за допомого засобів копіювання;

- заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг підписана власноруч керівником відповідача та містить відбиток печатки відповідача, а тому заперечення відповідача щодо накладання відповідачем ЕЦП на вказану заяву є необґрунтованими.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.04.2019 відкладено розгляд справи на 15.05.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 розгляд справи відкладено на 18.06.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду 18.06.2019 не з`явились позивач та відповідачі.

При вирішенні питання про можливість розгляду справи у відсутності представників сторін, судовою колегією враховано, що:

- як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу позивача процесуальних документів ( зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2018), відправлення за номером 220 (позивачу) вручене за довіреністю;

- відповідач 1 про час та місце розгляду справи - 18.06.2019, повідомлений в судовому засіданні 15.05.2019, про що свідчить розписка;

- як слідує з відомостей на офіційному сайті Укрпошти та отриманої інформації за штрихкодовим ідентифікатором поштового відправлення, здійсненого судом на адресу відповідача 2 процесуальних документів ( зокрема, ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2018), відправлення за номером 204 (позивачу) вручене.

Враховуючи те, що позивач та відповідачі про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, про причини неявки суд сторони не повідомили, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників сторін.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи судовою колегією встановлено.

24.11.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "Бессол" підписано Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг ПАТ КБ "Приватбанк". Підписавши вказану заяву, ТОВ "Бессол" виразило свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.pb.ua (www.privatbank.ua), які разом із заявою складають Договір банківського обслуговування та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

Відповідно до п.3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п.п.3.2.1.1.1, 3.2.1.1.3 Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту, банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку та клієнта. Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведені його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо. Кредит надається в обмін на зобов`язання щодо його повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.6 Умов визначено, що ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши Угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку банку і клієнта.

Згідно з п.3.2.1.1.8 Умов проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах кліент-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Пунктом 3.2.1.1.11 Умов передбачено, що за сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку.

Пунктом 3.2.1.4 Умов встановлений порядок розрахунків, зокрема, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня, клієнт виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом.

Відповідно до п.3.2.1.4.1.2 Умов сторони погодили, що за сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017, при наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 21% річних для договорів забезпечених порукою, 34% річних для договорів не забезпечених порукою.

Пунктом 3.2.1.4.1.3 Умов визначено, що за сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017, у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в якій дебетове сальдо підлягало обнуленю, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленю, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушені клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань клієнт сплачує відсотки за користування кредитом у розмірі 42% річних від суми залишку непогашеної заборгованості для договорів забезпеченою порукою, 68% річних для договорів незабезпечених порукою.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Згідно п. 3.2.1.4.9 Умов розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Пунктом 3.2.1.4.4 Умов визначено, що клієнт сплачує банку комісію за використання ліміту, відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,5% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи позивач за первісним позовом, належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, за умовами договору, здійснивши платежі відповідача 1 за первісним позовом за рахунок коштів кредитного ліміту, що підтверджується випискою про рух коштів на поточному рахунку відповідача 1 за первісним позовом. Проте, користуючись грошовими коштами в межах кредитної лінії, відповідач 1 неналежним чином та не в повному обсязі виконував взяті на себе зобов`язання, у встановлені строки не здійснив повернення кредиту, не сплатив проценти за його користування та комісію, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем, станом на 13.08.2018 утворилась заборгованість за кредитом в сумі 292 086,37 грн., заборгованість по процентах - 67 968,61грн., заборгованість по комісії - 3 246,46грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", порядок ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в банках встановлюється Національним банком України відповідно до цього Закону та міжнародних стандартів фінансової звітності.

Згідно зі статтею 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч.ч.1,2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності.

Відповідно до п.п.8 п.3 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України №75 від 04.07.2018, операційна діяльність банку - сукупність технологічних процесів, пов`язаних з документуванням інформації за операціями банку (далі - операції), проведенням їх реєстрації у відповідних регістрах, перевірянням, вивірянням та здійсненням контролю за операційними ризиками.

Пунктами 14, 15 Положення визначено, що банк здійснює операції протягом операційного дня з обов`язковим формуванням оборотно-сальдового балансу/оборотно-сальдової відомості, регістрів аналітичного обліку та інших регістрів за операціями, що здійснюються з використанням відповідного програмного забезпечення. Операції банку мають бути зареєстровані та відображені в регістрах бухгалтерського обліку в день їх здійснення або наступного робочого дня, якщо операція здійснена після закінчення операційного дня (часу) банку або у вихідні чи святкові дні.

Банк самостійно встановлює правила документообороту за операціями з урахуванням вимог нормативно-правових актів Національного банку України та умов договорів між банком і клієнтом/банком-кореспондентом з метою забезпечення здійснення операцій відповідно до розподілу обов`язків, своєчасного формування (одержання) первинних документів, відображення інформації про операції в регістрах бухгалтерського обліку та виконання процедур контролю (п. 16 Положення).

Згідно з п.п.41, 42, 43, 57, 60, 62, 65 Положення, операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Інформація, що міститься в прийнятих для обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Регістри синтетичного та аналітичного обліку ведуться на паперових носіях або в електронній формі. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа (паперового або електронного).

Особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Інформація про стан особових рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд обгрунтовано зазначає про те, що факт виконання позивачем за первісним позовом своїх зобов`язань та відповідно надання кредитних коштів та їх часткове повернення підтверджується належними та допустимими доказами, які наявні в матеріалах справи.

Стаття 181 ГК України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам (ч.ч.1 та 2 ст.1067 ЦК України).

За загальним правилом, передбаченим ч.1 ст.1072 ЦК України та ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ грошей в Україні", банк повинен виконати розпорядження клієнта виключно в межах залишку грошей на рахунку платника.

Разом з цим, у відповідності до ч.ч.1 та 2 ст.1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Обгрунтованим є висновок місцевого господарського суду про те, що норми чинного законодавства надають сторонам договору банківського рахунку можливість передбачити в ньому положення про надання банком клієнту короткострокового кредиту, який надається понад залишок грошових коштів на поточному рахунку клієнта в цьому банку в межах заздалегідь обумовленої суми шляхом дебетування його рахунка, що має місце у спірних правовідносинах, які склались між сторонами у справі з приводу виконання укладеного між ними договору. Отже, таке кредитування рахунка клієнта надає останньому можливість здійснювати платежі за умови відсутності або недостатність грошових коштів на його рахунку.

Відповідач 1 належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість за кредитом в сумі 292 086,37грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 67 968,61грн. та заборгованість по комісії 3 246,46грн., що підтверджується наданими позивачем доказами та відповідним розрахунком, який був перевірений судом та не спростований відповідачами.

Пунктом 3.2.1.5.1 Умов визначено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, визначених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3 Умов, термінів повернення кредиту, визначених п.п.3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4 Умов, винагороди, визначеної п.п.3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Умов, клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, визначеному у п.3.2.1.4.1.3 Умов від суми заборгованості за кожний день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Пунктом 3.2.1.5.4 Умов визначено, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов`язань, здійснюється протягом 15 років з дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Розрахунок пені, доданий до матеріалів позовної заяви, є арифметично вірним та обгрунтованим, а тому вимога про стягнення пені в сумі 50080,43грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Частиною 2 ст.553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватись виконання зобов`язань частково або в повному обсязі.

18.03.2016 між ОСОБА_1 , як поручителем, та АТ КБ "Приватбанк" , як кредитором, укладений договір поруки № POR 65, відповідно до умов п. 1.1 якого, поручителем надано поруку перед кредитором за виконання ТОВ "Бессол" зобов`язань за угодами приєднання до розділу 3.2.1 "Кредитний ліміт" Умов та правил надання банківських послуг (угода 1) по сплаті процентної ставки за користування кредитом, комісійної винагороди, винагороди за користування ліміту, кредиту в розмірі 10 000,00грн.

Якщо під час виконання угоди 1, зобов`язання боржника (відповідача 1 за первісним позовом), що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя (відповідача 2 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом), поручитель при укладені цього договору дає згоду на збільшення зобов`язань за угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Доводи відповідача 1 про те, що фактична відсутність підпису на Умовах та правилах надання банківських послуг не дає права їх застосовувати, до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки між сторонами укладено договір на підставі ст. 634 ЦК України шляхом приєднання, отже підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, тарифів банку, та заяву про відкриття рахунку, відповідач 1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку складає між сторонами у справі договір.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, оскільки відповідач 1 за первісним позовом в порушення умов договору банківського обслуговування від 24.11.2015 та Умов і правил надання банківських послуг, у встановлений строк, не здійснив повернення кредиту, не сплатив проценти за його користування, комісію, у зв`язку з чим позивачем за первісним позовом нарахована пеня, виконання зобов`язань за яким, забезпечене порукою з боку відповідача 2 за первісним позовом на підставі Договору поруки № POR 65 від 18.03.2016, місцевий господарський суд дійшов до обгрунтованого висновку про те, що вимоги позивача за первісним позовом про солідарне стягнення з відповідачів за первісним позовом заборгованості за кредитом в сумі 292 086,37грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 67 968,61грн., заборгованість по комісії в сумі 3 246,46грн., пені в сумі 50 080,43грн., визнаються судом та підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання недійсним п.п. 1.1.1 п. 1.1 Договору поруки № РОR65 від 18.03.2016 необхідно зазначити наступне.

За змістом положень ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 1 ст.559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Отже, припинення поруки можливе лише у випадку коли відбувається зміна зобов`язання без згоди поручителя.

Відповідно до п.п.1.1.1 п. 1.1 договору поруки № POR 65 від 18.03.2016, якщо під час виконання угоди 1, зобов`язання боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя, поручитель при укладені цього договору дає згоду на збільшення зобов`язань за угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Якщо під час виконання "Угоди 2" (розділ 3.2.2 "Кредит за послугою "Гарантовані платежі" Умов та правил надання банківських послуг) зобов`язання боржника, що забезпечуються цим договором збільшується, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 2 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з поручителем не потрібні.

Як слідує зі змісту вказаних положень договору поруки від 18.03.2016 № РОR65, поручитель надав згоду на збільшення своєї відповідальності у разі якщо зобов`язання особи за яку він поручився збільшується.

Зазначена умова договору поруки є результатом досягнення домовленості між сторонами, які вільні у визначенні змісту зобов`язань за договором та будь-яких інших умов своїх взаємовідносин, що не суперечить законодавству України.

Вказане повністю узгоджується з приписами ст.559 ЦК України, яка допускає можливість сторонам погоджувати відповідні умови договору поруки.

Доводи позивача за зустрічним позовом про те, що ОСОБА_1, як поручителю, не було відомо про збільшення розміру кредитного ліміту боржнику - ТОВ "Бессол", спростовується наступним.

Згідно наказу № 3 від 28.03.2012 з 28.03.2012 ОСОБА_1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ "Бессол" та продовжує виконувати обов`язки директора товариства станом на момент розгляду справи по суті в суді.

Зазначене підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 24.11.2015 підписав директор ТОВ "Бессол" ОСОБА_1

Таким чином, ОСОБА_1 , як директор боржника та як поручитель, був обізнаний про збільшення кредитного ліміту за основним зобов`язанням, та у зв`язку з цим збільшення розміру відповідальності за договором поруки.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання п.п. 1.1.1 п. 1.1 договору поруки № POR 65 від 18.03.2016 недійсним не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2019 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бессол" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.01.2019 у справі №911/1836/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №911/1836/18 повернути до Господарського суду Київської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 20.06.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді А.І. Мартюк

С.І. Буравльов