ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 908/2049/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Пількова К.М. і Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання - Хоменко І.М.,

учасники справи:

позивач - комунальне підприємство "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради,

представник позивача - Ігнатьєв Д.П., член виконавчого органу (довіреність від 02.02.2017 № 538),

відповідач - публічне акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міського району електричних мереж,

представник відповідача - Комаров С.В., адвокат (довіреність від 01.01.2019 № 52),

розглянув касаційну скаргу комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради

на рішення господарського суду Запорізької області від 24.01.2019 (суддя - Боєва О.С.) та

постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019 (головуючий суддя - Іванов О.Г., судді Березкіна О.В., Дармін М.О.)

у справі №908/2049/18

за позовом комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради (далі - Підприємство)

до публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міського району електричних мереж (далі - Товариство)

про визнання недійсним рішення про застосування оперативно-господарської санкції.

За результатами розгляду касаційної скарги Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позов було подано про визнання недійсним рішення Товариства про застосування до Підприємства оперативно-господарської санкції у розмірі 324 092,41 грн, оформленого протоколом від 12.09.2018 № 76 засідання комісії з розгляду акта про порушення позивачем Правил роздрібного ринку електричної енергії.

В обґрунтування позовної заяви Підприємство посилалося на те, що на порушення пункту 3.32 Правил користування електричною енергією пломби на елементах розрахункового засобу обліку електричної енергії не були передані Підприємству належним чином, оскільки акт про пломбування таких елементів від 22.10.2015 був підписаний з боку позивача неуповноваженою особою, яка не е керівником Підприємства та не була уповноважена підписувати акти від імені Підприємства, а тому воно не може нести відповідальність за зрив таких пломб.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.01.2019, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019, у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що особа яка підписала акт про пломбування таких елементів від 22.10.2015 мала на це повноваження, оскільки відповідно до її посадових обов`язків інженер-енергетик здійснює взаємодію з організаціями , у тому числі з енергопостачальником та енергопередавальною організацією щодо розрахункових засобів та приладів обліку.

Не погоджуючись з оскаржуваними судовими рішеннями, Підприємство звернулося до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просить: скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 24.01.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019; та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з доводами касаційної скарги Підприємства:

- на порушення пункту 3.32 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (у редакції від 17.10.2005 № 910) акт від 22.10.2015 про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії до 1000 В був підписаний з боку позивача неуповноваженою особою, а саме інженером-енергетиком ОСОБА_2, який не є керівником Підприємства та не був уповноважений підписувати акти про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії;

- посадовою інструкцією інженера-енергетика Підприємства не передбачено уповноваження цієї особи на підписання будь-яких актів;

- Підприємство не надавало довіреність та не підписувало договір, які б надавали право інженеру-енергетику або іншій особі підписувати акти пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії до 1000 В.

Товариство у відзиві на касаційну скаргу Підприємства зазначає, що вимоги касаційної скарги Підприємства є безпідставними та необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, та просить рішення господарського суду Запорізької області від 24.01.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019 залишити без змін, а касаційну скаргу без -задоволення.

У судовому засіданні 26.06.2019 представник Товариства приймав участь у режимі відеоконференції згідно з ухвалою Суду від 03.06.2019.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі встановлено, зокрема, таке.

01.06.2011 Товариством та Підприємством був укладений договір № 120 про постачання електричної енергії, відповідно до умов якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у Додатку №1, а Споживач оплачує Постачальнику електричної енергії вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки продажу електричної енергії визначаються Додатком № 2 ( пункт 1).

Відповідно до пункту 2.1 розділу 2 договору під час виконання умов цього договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов`язуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ).

Згідно з пунктом 9.4 договору він набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2011 року. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії.

У додатку № 9.19 до договору від 01.06.2011 - Акті розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін відображено, що постачальник електричної енергії несе відповідальність за ТП-155, споживач за ШВР з лічильником електричної енергії в РУ-0,4 кВ ТП-155, електрообладнання КНС № 21, вул. Курортна.

27.07.2018 представниками Бердянського міського району електричних мереж Товариства за участю з боку споживача - інженера ВГЕ ОСОБА_2 складено Акт про порушення № 00001036, в якому зазначено, що споживач - Підприємство при користуванні електричною енергією на об`єкті КНС № 21 за адресою: вул. Курортна/вул. Матросова м. Бердянськ, що здійснюється на підставі договору № 120, порушив пункти 2.3.4, 5.5.5.8, 8.2.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), а саме відсутні пломби ВАТ ЗОЕ на огородженні АВ № 12741118, 12741119 та огородженні трансформатора струму № 12741117, які вказані в Акті пломбування від 22.10.2015 на лічильнику №0311563.

Зазначено про те, що виявлено явні ознаки втручання в параметри розрахункового приладу обліку з метою зміни його показів впливу на лічильник №0311563, що зафіксовано вбудованим індикатором впливу, внаслідок чого електрична енергія не обліковується. Зазначено, що додатками до акта є: пакет з вилученим електролічильником, акт направлення на експертизу, акт розпломбування, акт опломбування, акт тех. перевірки. Вказано, що наявні фотоматеріали. В акті відображено повідомлення споживача про право внести свої зауваження до складеного акта. В нижній частині цього акта міститься зазначення про ознайомлення представника споживача ОСОБА_2 з актом та про незгоду з ним, без викладення підстав такої незгоди.

Відповідно до Протоколу від 12.09.2018 № 76 засідання комісії з розгляду Акта про порушення ПРРЕЕ від 27.07.2018 № 00001036 вирішено виконати розрахунок недоврахованої електричної енергії відповідно до пункту 2.5 Методики за порушення, зазначене у підпункті 2.1 Методики, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562 із змінами і доповненнями, за період з 06.03.2018 по 26.07.2018 за кількість визначеної недорахованої електроенергії 130509 кВт.г на суму 324092,41 грн. При розрахунку враховано акт про пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії від 22.10.2015, акт технічної перевірки засобів обліку електричної енергії від 22.10.2015. На засіданні комісії були присутні представники споживача, яким вручено примірник цього протоколу під розпис та повідомлено про право на оскарження рішення комісії в судовому порядку.

На підставі акта про порушення від 27.07.2018 № 00001036 відповідачем виставлено Підприємству рахунок від 12.09.2018 № 120 на суму 324092,41 грн.

Причиною подання касаційної карги стала незгода позивача з рішенням господарського суду Запорізької області від 26.01.2019 та постановою Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019.

Частиною першою статті 235 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку; до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням (частини перша та друга статті 237 ГК України).

Рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недоврахованої електроенергії є оперативно-господарською санкцією.

Згідно з нормами статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник - суб`єкт господарювання, який здійснює продаж електричної енергії за договором постачання електричної енергії споживачу; непобутовий споживач - фізична особа - підприємець або юридична особа, яка купує електричну енергію, що не використовується нею для власного побутового споживання; споживач - фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" (чинний на момент укладення договору між сторонами та опломбування пристрою обліку електроенергії) споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов`язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії, а також несе відповідальність за порушення умов договору та правил користування електричною енергією.

Згідно зі статею 27 Закону України "Про електроенергетику", правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

За змістом статті 77 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії, зокрема, є: пошкодження приладів обліку, використання приладів обліку електричної енергії, неповірених або неатестованих в установленому порядку; пошкодження цілісності пломб, повірочного тавра тощо; несанкціоноване втручання в роботу об`єктів електроенергетики.

Згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 було затверджено ПРРЕЕ та визнано такою, що втратила чинність з 11.06.2018, постанову Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 "Про затвердження Правил користування електричною енергією".

Відповідно до пункту 1.1 ПКЕЕ, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 (з подальшими змінами) - ПКЕЕ, які були чинними до 11.06.2018, регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Пунктами 3.31, 3.32 цих ПКЕЕ визначалося, що розрахунковий засіб обліку електричної енергії має бути опломбований на кріпленні кожуха лічильника пломбою з тавром центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері технічного регулювання, а на затискній кришці - пломбою електропередавальної організації. При пломбуванні та/або встановленні індикаторів та приладів обліку з вмонтованими індикаторами оформляється акт про пломбування та встановлення індикаторів. В акті про пломбування та встановлення індикаторів мають бути зазначені: місце встановлення кожної пломби та/або індикаторів, сторона, яка їх встановила, сторона, відповідальна за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб і індикаторів на них. Акт про пломбування та встановлення індикаторів підписується керівниками або уповноваженими особами сторін, які брали участь у пломбуванні приладу обліку.

Відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені (пункт 3.3 ПКЕЕ).

Аналогічні положення містить п. 2.3.4 ПРРЕЕ, що набули чинності 19.04.2018.

Згідно з підпунктом 8 пункту 5.5.5 ПРРЕЕ Споживач електричної енергії зобов`язаний забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування. Ті самі приписи містилися в підпункті 26 пункту 10.2 ПКЕЕ.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що при складанні рішення комісії, оформленого протоколом від 12.09.2018 № 76, був врахований акт пломбування елементів розрахункового засобу обліку електричної енергії до 1000В від 22.10.2015, за змістом якого представником енергопостачальної організації було проведено пломбування у Підприємстві ТП-155, КНС-21, у тому числі встановлено пломби на ввідному комутаційному пристрої (до обліку) - пломби № 12741118, № 12741119, на трансформаторі струму - пломба № 12741117. Встановлені пломби прийнято на відповідальне зберігання споживача - Підприємства в особі інженера - енергетика ОСОБА_2 Акт, який є невід`ємною частиною чинного договору про постачання електричної енергії, містить графу "Підпис повноваженої особи споживача", де вказано ПІБ - ОСОБА_2 та підпис цієї особи.

Також з наданої Підприємством копії посадової інструкції інженера-енергетика відділу головного енергетика Підприємства, затвердженої директором Підприємства 17.01.2014, судами встановлено, що:

- відповідно до пунктів 1.2-1.4 інженер-енергетик призначається на посаду та звільняється з посади директором підприємства за поданням головного енергетика. Інженер-енергетик безпосередньо підпорядкований головному енергетику; у своїй діяльності керується Законом України "Про електроенергетику", Правилами користування електричною енергією;

- зі змісту пунктів 2.1, 2.2, 2.6, 3.1 посадової інструкції вбачається, що інженер-енергетик, зокрема: здійснює взаємодію зі сторонніми організаціями, в тому числі з інспекцією Держенергонагляду, енергопостачальниками, енергопередавальними організаціями, органами Держстандарту для організації роботи з пред`явлення на повірку засобів розрахункового обліку електроенергії, трансформаторів току, високовольтних трансформаторів, електричних приборів та електронних вимірювальних приладів; забезпечує проведення контрольного знімання показань приладів обліку споживання електроенергії, в тому числі за участю представників контролюючих служб постачальників електроенергії; приймає участь в контролі за правильною експлуатацією електрообладнання. Інженер-енергетик має право отримувати необхідну інформацію про збереження пломбування приборів та пристроїв розрахункового обліку, призупиняти роботу з несправними контрольно-вимірювальними приладами, пристроями;

- інженер-енергетик несе відповідальність за невиконання чи неналежне виконання посадових обов`язків, завдань, невикористання прав передбачених цією інструкцією та зобов`язаний знати Правила користування електроенергією (ПКЕЕ), в достатньому обсязі мати уявлення про юриспруденцію для укладення договорів та ведення договірних відносин з енергопостачальниками, енергопередавальними організаціями, субспоживачами та іншими сторонніми організаціями (пункти 4.1, 5.1 Інструкції).

За таких обставин суди дійшли висновку про те, що акт про пломбування від 22.10.2015 було підписано уповноваженою особою, оскільки взаємодія з організаціями, у тому числі з енергопостачальником та енергопередавальною організацією щодо розрахункових засобів та приладів обліку зі складанням відповідних актів - це прямий обов`язок інженера-енергетика ОСОБА_2, а відтак у Підприємства виник обов`язок забезпечити збереження встановлених згідно з цим актом пломб та покладення на нього відповідальності за їх збереження.

При цьому судами попередніх інстанцій враховано і те, що інженер-енергетик ОСОБА_2 у 2015, 2016 та у 2018 роках підписував від імені Підприємства як споживача електричної енергії й інші акти про пломбування згідно з договором № 120 та прийняття пломб на відповідальне збереження, акти технічної перевірки засобів обліку електричної енергії. В тому числі інженером-енергетиком ОСОБА_2 було підписано акт про пломбування елементів розрахункового засобу обліку від 27.07.2018, згідно з яким на підставі акта про порушення № 00001036 було встановлено й опломбовано інший лічильник електричної енергії (№7673826), замість того, що відповідно до вказаного акта про порушення був знятий та направлений на експертизу (лічильник №0311563) у зв`язку із виявленням відсутності раніше встановлених пломб та втручання в його роботу.

Таким чином, інженер-енергетик ОСОБА_2 протягом кількох останніх років систематично брав участь у складанні та підписанні від імені споживача електричної енергії Підприємства актів пломбування та технічної перевірки засобів обліку електричної енергії та пристроїв, що свідчить про те, що зазначене входить до кола його обов`язків.

Відтак посилання в касаційній скарзі на те, що акт пломбування був підписаний неуповноваженою особою, а відтак Підприємство не може нести відповідальність за відсутність встановлених пломб, - не приймаються Касаційним господарським судом, оскільки спростовуються викладеними у даній постанові доводами судів попередніх інстанцій.

Окрім того, суди попередніх інстанцій встановили, що конкретних обставин незгоди, які стосуються суті виявленого порушення і оформленого протоколом засідання комісії з розгляду актів про порушення ПРРЕЕ від 12.09.2018 № 76, Підприємством не зазначено, як не зазначено й інших підстав для визнання оскаржуваного рішення недійсним.

Відповідно до статті 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, оскільки судами було прийнято рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що надає підстави залишити їх без змін.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін раніше прийняті у даній справі судові рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржника витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу комунального підприємства "Бердянськводоканал" Бердянської міської ради залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 24.01.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.03.2019 у справі № 908/2049/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков

Суддя В. Селіваненко