ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

м. Хмельницький

"24" червня 2019 р. Справа № 924/372/19

Господарський суд Хмельницької області у складі

судді Крамара С.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Хмельницької міської ради, м. Хмельницький

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квазір", м. Хмельницький

про стягнення 17260,93 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку

Представники сторін:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: не з`явились.

В судовому засіданні, у відповідності до ст. 240 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору. 22.04.2019 року до господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява Хмельницької міської ради, м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квазір", м. Хмельницький про стягнення 17260,93 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку.

Ухвалою суду від 25.04.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання для розгляду по суті призначено на "22" травня 2019р.

Представник позивача у судових засіданнях від 22.05.2019р., від 06.06.2019р. та від 18.06.2019р. підтримав заявлені позовні вимоги. Просив суд стягнути з відповідача безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 17 260,93 грн. за фактичне використання земельної ділянки комунальної форми власності по вул.Курчатова,118/3 у м. Хмельницькому, площею 289 кв.м., на якій знаходиться будівля бетонно-змішувального вузла загальною площею 808,6 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , без належних на те правових підстав, відповідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Квазір", м. Хмельницький є власником будівлі бетонозмішувального вузла загальною площею 808,6 кв.м. по вул.Курчатова,118/10Е АДРЕСА_2 м. Хмельницькому, що підтверджується свідоцтвом про право власності від 10.10.2011 року та інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №162068423 від 03.04.2019 року. Однак, за час перебування у її власності зазначеного комплексу будівель право користування земельною ділянкою не оформив. На підтвердження своїх доводів позивач посилається на правову позицію, викладену у постановах Великої Палати Верхового Суду від 20.11.2018р. по справі № 922/3412/17, від 23.05.2018 р. у справі №629/4628/16-ц.

Відповідач своїми процесуальними правами не скористався, відзив на позов не подав, позовні вимоги по суті не оспорив, в судові засідання не з`являвся, представника не направив, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Так, повідомляючи відповідача про розгляд справи в суді, йому направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та ухвали - повідомлення. Ухвали направлялися відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення, за адресою, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є його юридичною адресою.

Судом враховується, що згідно статей 42, 46 Господарського процесуального кодексу України участь сторони у судовому засіданні є її правом. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Судом також враховано, що розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010р., "Смірнова проти України" від 08.11.2005р., "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006р., "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004р.)

Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка позивача та відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.09.2011 року №1035 вирішено оформити право власності на бетонозмішувальний вузол загальною площею 808,6 кв. м., що розташований по АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Квазір", м. Хмельницький. Доручено Хмельницькому бюро технічної інвентаризації оформити свідоцтво про право власності і провести державну реєстрацію права власності вказаного об`єкту нерухомого майна.

Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта №162068423 від 03.04.2019 року, бетонозмішувальний вузол загальною площею 808.6 кв.м., що знаходиться за адресою м. Хмельницький, вул.Курчатова,118/10Е, на підставі свідоцтва про право власності, САЕ НОМЕР_1 295032 від 10.10.2011 року належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Квазір", м. Хмельницький.

Згідно довідки Управління архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів від 22.08.2011 року, адреса приміщення бетонозмішувального вузла, придбаного згідно договору купівлі-продажу від 21.07.2011 року та земельної ділянки, на якій знаходиться приміщення, змінюється з АДРЕСА_3 на АДРЕСА_1 .

З метою з`ясування стану земельної ділянки по вул. Курчатова, АДРЕСА_4 , на якій знаходиться приміщення бетонозмішувального вузла, встановлення наявності будівель чи іншого майна на ній та підстав користування земельною ділянкою представниками управління земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів Хмельницької міської ради, було здійснено обстеження земельної ділянки по вул. Курчатова, 118 АДРЕСА_5 3, про що був складений Акт обстеження земельної ділянки від 09.10.2018 року.

За результатами обстеження земельної ділянки по вул. Курчатова, 118/3 комісією встановлено, що земельна ділянка знаходиться на закритій території і на ній розміщені нежитлові приміщення, трансформаторна підстанція та бетонозмішувальний вузол, який на праві власності належить саме ТОВ "Квазір".

У акті зазначено, що рішенням 20 сесії міської ради від 26.06.2007 року №43, зі змінами внесеними рішенням 19 сесії №40 від 06.08.2007 року товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна компанія "Будоснова" надано згоду на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду по вул. Курчатова,118/3 для обслуговування частини арматурного цеху, складу цементу, будівлі служби енергетика, будівлі БСУ, водонапірної вежі, в т. ч. насосної та хлораторної. Проект землеустрою до міської ради на затвердження не подавався, разом з тим відомості щодо земельної ділянки внесені до Державного земельного кадастру. За наявною інформацією крім інших суб`єктів господарювання власником бетонозмішувального вузла є ТОВ "Квазір" (вул.Курчатова,118/10Е).

Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин на адресу Головного управління ДФС у Хмельницькій області стосовно ТОВ "Квазір" було направлено запит з метою здійснення контролю за використанням земельних ділянок з порушенням земельного законодавства щодо інформації по сплаті орендної плати/земельного податку за земельну ділянку по вул. Курчатова, 118/3 у м. Хмельницькому в період 2015 - 2018 років. Згідно інформації Головного управління ДФС у Хмельницькій області ТОВ "Квазір" не звітує та кошти з орендної плати/земельного податку не сплачує.

06.07.2018 року ТОВ "Виробничо-комерцйна компанія "Будоснова", ТОВ "С.П.-Чисте місто", ТОВ "Квазір", ТОВ "Кодр" звернулись до Хмельницького міського голови про затвердження рішення про поділ земельної ділянки для подальшого оформлення земельних ділянок для надання в оренду. Директор ТОВ «Квазір» у зазначеному листі підтверджує, що бетонозмішувальний вузол загальною площею 808.6 кв.м. займає площу земельної ділянки -289 кв.м.

Рішенням другої сесії Хмельницької міської ради №20 від 15.12.2010 було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про оцінку землі", п. 1 розділу III „Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів" затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016 дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який (витяг про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки) і є виключною підставою для розрахунку розміру збитків, відповідно до процентної ставки встановленої рішенням Хмельницької міської ради.

Згідно рішення дев`ятнадцятої сесії міської ради №64 від 29.08.2012 року "Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради" затверджено орендні ставки, а саме відсотки від нормативної грошової оцінки, що враховується для розрахунку річної плати за землю. Даним рішенням затверджено орендну ставку 3%, яка відповідає ПК України та яка і використовувалась при обрахуванні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по вул. Курчатова, 118/10Е у м. Хмельницькому.

Матеріали справи не містять доказів сплати ТОВ "Квазір" у період з 01.01.2016 р. до 31.12.2018 р. за користування земельною ділянкою плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі.

Оскільки земельна ділянка по вул. Курчатова, 118/10Е сформована відповідно до чинного законодавства, враховуючи кадастровий план земельної ділянки розроблений землевпорядною організацією та клопотання ТОВ «Виробничо-комерційна компанія «Будоснова», ТОВ «С.П.- Чисте місто», ТОВ «Квазір», ТОВ «Кодр», розмір безпідставно збережених коштів, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою, позивачем нараховано саме на сформовану земельну ділянку площею 289 кв.м.

Розмір доходу відповідача у період з 01.01.2016 р. до 31.12.2018 р. розраховано Хмельницькою міською радою як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом д частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Як вбачається із положень статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «Квазір» правомірно володіє лише бетонозмішувальним вузлом загальною площею 808,6 кв.м. по вул. Курчатова, 118/10Е в м. Хмельницькому. Правовстановлюючих документів на земельну ділянку ТОВ «Квазір» не отримало, жодних прав щодо вказаної земельної ділянки за ТОВ «Квазір» не зареєстровано.

Після оформлення за собою у 2011 році права власності на нерухоме майно, ТОВ «Квазір» договір оренди вказаної земельної ділянки не укладало, орендної плати за користування землею не здійснювало. Внаслідок цього територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради позбавлена можливості отримати дохід у розмірі 17 260,93 грн. від здачі земельної ділянки в оренду.

ТОВ «Квазір» не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України).

Статтею 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ст. 1214 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, норма статті 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільний кодекс України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Тобто, незалежно від наявності вини в поведінці відповідача, сам факт несплати відповідачем за користування земельними ділянками у встановленому законодавчими актами розмірі, свідчить про втрату позивачем майна, яке у спірних правовідносинах підпадає під визначення Європейського суду з прав людини "виправдане очікування" щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

При цьому, суд зазначає, що відновлення порушених прав позивача за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за звичайних умов як і фактичний добросовісний землекористувач.

Навіть за умови правомірної поведінки відповідача у спірних правовідносинах, в обраний позивачем спосіб захисту відбувається відновлення справедливої рівноваги між правами та обов`язками сторін спору, встановлення якої ґрунтується на визначеній нормами земельного законодавства умові платності використання земельної ділянки.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 Податкового кодексу України).

З наведеного вбачається, що чинним законодавством розмежовано поняття земельний податок і орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Таким чином, з часу виникнення права власності на нерухоме майно у відповідача виник й обов`язок укласти та зареєструвати договір оренди на вищезазначену земельну ділянку. Цього обов`язку відповідач не виконав, а отже без законних підстав зберіг у себе майно - кошти за оренду землі.

Відтак, відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшив свої доходи, а позивач (потерпілий) втратив належне йому майно (кошти від орендної плати). До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

За розрахунком позивача, розмір збережених відповідачем коштів від безпідставно набутого майна склав 17 260,93 грн. за період з 01.01.2016 р. до 31.12.2018 р.

Враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 17 260,93 грн. обґрунтованими, підтвердженими доданими до матеріалів справи доказами, не спростованими відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

При прийнятті рішення судом бралися до уваги аналогічні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Розподіл судових витрат між сторонами.

У зв`язку із задоволенням позову витрати по оплаті судового збору належить покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Хмельницької міської ради, м. Хмельницький до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квазір", м. Хмельницький про стягнення 17260,93 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квазір" (29000, м. Хмельницький, вул. Курчатова, буд. 118/10Е; ) на користь Хмельницької міської ради (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3; ) 17 260,93грн. (сімнадцять тисяч двісті шістдесят гривень 93 коп.) безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по вул. Курчатова, 118/3 в м. Хмельницькому, на якій розташоване нерухоме майно ТОВ "Квазір" за адресою: вул. Курчатова, 118/10Е у м. Хмельницькому, 1921,00грн. (тисяча дев`ятсот двадцять одну гривню 00 коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів після його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Порядок подання апеляційної скарги визначений ст.257 та пп.17.5 п.17 Розділу ХІ „Перехідні положення ГПК України.

Повний текст рішення складено 25.06.2019р.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (29000, м. Хмельницький, вул. Гагаріна, 3); (надісл. рекомендованим з повідомленням)

3 - відповідачу (29000, м. Хмельницький, вул. Курчатова, 118/10Е). (надісл. рекомендованим з повідомленням)