ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" червня 2019 р.Справа № 922/1749/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" (, адреса: 61172, м. Харків, вул. Роганська, 160) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ТБ Слобожанщина" (, адреса: 61013, місто Харків, вул. Шевченка, б.111-А)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" (, адреса: 61106, м. Харків, пр-т Московський, 297Б)
про стягнення 273 745,00грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" заборгованість в розмірі 273 745,00грн.

Судові витрати зі сплати судового збору позивач просить суд покласти на відповідача. Також позивач зазначив, що у зв`язку із розглядом справи він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором купівлі-продажу транспортного засобу № 5676/19/016258 від 15.03.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТБ Слобожанщина" та відповідачем. Як зазначає позивач, право вимоги до відповідача у позивача виникло на підставі договору про відступлення права вимоги від 06.05.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТБ Слобожанщина".

Ухвалою суду від 11.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 922/1749/19 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 02.07.2019 р. о 16:00.

21.06.2019 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" надійшла заява про забезпечення позову, в якій останній просить накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Міранна" в межах суми (ціни позову) в розмірі 273 745,00грн.

В обґрунтування поданої заяви, позивач посилається на те, що відповідач ухиляється від погашення заборгованості за придбаний транспортний засіб, вимоги про сплату заборгованості ігнорує. Таким чином, позивач вважає, що відповідач може відчужити грошові кошти на рахунках та майно, за рахунок якого може бути виконане можливе рішення суду, що призведе до обмеження прав позивача на ефективний судовий захист.

На підставі зазначеного просить суд накласти арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 273 745,00грн.

Дослідивши матеріали справи та заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч.2 ст.136 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України, законів України "Про Вищу раду юстиції", "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо недопущення зловживань правом на оскарження" від 16.06.2011 № 5-рп/2011 зазначено, що регулювання підстав та порядку забезпечення позову здійснюється в інтересах не лише позивача, а й інших осіб - учасників провадження, суспільства, держави в цілому з дотриманням критеріїв домірності (пропорційності).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивачів, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Слід вказати, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Єдиною підставою для забезпечення позову позивач зазначає поведінку відповідача щодо несплати коштів, стягнення яких є предметом позову.

Будь-яких інших доказів, що свідчили б про можливий намір відповідача ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі, позивачем надано не було.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про забезпечення позову через її необґрунтованість та недоведеність належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 136, 137, 140, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківське автотранспортне підприємство № 16363" про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили 21.06.2019.

Ухвалу може бути оскаржено.

Апеляційна скарга може бути подана до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області, відповідно до п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Ухвалу підписано 21.06.2019.

Суддя Т.А. Лавренюк