ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року Справа № 924/159/14

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П. , суддя Тимошенко О.М.

при секретарі судового засідання Кужель Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.03.19р. у справі №924/159/14 (суддя Грамчук І.В.)

у межах справи № 924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-Центр"

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна" (м.Хмельницький)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-Центр" (м.Хмельницький)

про зобов`язання боржника - ТОВ "Октант-Центр" (м.Хмельницький) передати ТОВ "Озерна" земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Озерна, 20 (державний акт на право постійного користування землею №876 від 12.10.2000р.), на якій розміщені належні на праві власності ТОВ "Озерна" адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035 кв.м та адміністративно-виробничі приміщення загальною площею 1 332,2 кв.м.

за участі представників:

ТОВ "Озерна" адвокат Бевза Ю.П. (свідоцтво №732 від 27.09.2010р.) (в режимі відеоконференції);

Хмельницької міської ради - представник Демчук Л.Г. (в режимі відеоконференції);

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 24.07.2014р. (суддя Яроцький А.М.) порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" (м.Хмельницький, вул.Озерна, 20, код 30145299), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника на строк 115 календарних днів, тобто до 16 листопада 2014 року, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича.

24.07.2014р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України розміщено оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі № 924/159/14. про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю „Октант-центр" (м. Хмельницький, вул. Озерна, 20, код 30145299) і призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Сибаля Андрія Михайловича.

06.12.2018р. до господарського суду Хмельницької області надійшла заява ТОВ "Озерна" м.Хмельницький (вх.№05-06/793/18 від 06.12.2018р.) до ТОВ "Октант-Центр" м.Хмельницький про зобов`язання боржника - ТОВ "Октант-Центр" передати ТОВ "Озерна" земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Озерна, 20 (державний акт на право постійного користування землею №876 від 12.10.2000р.), на якій розміщені належні на праві власності ТОВ "Озерна" адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035 кв.м та адміністративно-виробничі приміщення загальною площею 1332,2 кв.м.

В обґрунтування заяви (вх.№05-06/793/18 від 06.12.2018р.) зазначено, що належне на праві власності нерухоме майно ТОВ "Озерна" знаходиться на земельній ділянці, що належить на праві постійного користування ТОВ "Октант-центр", згідно державного акту на право постійного користування землею №876 від 12.10.2000р. На неодноразові звернення до керівництва боржника про передачу зазначеної земельної ділянки, останні посилались на перебування товариства в стадії банкрутства з введеним мораторієм на розпорядження майном. До заяви додано копії повідомлення від 30.11.2018р. №30/11-02, державного акту за ХМ №1086 від 14.12.2000р.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 28.03.2019р. у межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-Центр", було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Озерна" до ТОВ "Октант-Центр" про зобов`язання боржника ТОВ "Октант-Центр" передати ТОВ "Озерна" земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Озерна, 20 (державний акт на право постійного користування землею №876 від 12.10.2000р.).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою (вх.№1083/19 від 24.04.2019р.).

В скарзі апелянт зазначає, що ТОВ "Октант-Центр" погоджується із резолютивною частиною оскаржуваної ухвали, однак, мотиви відмови в задоволенні заяви ТОВ "Озерна" вважає не повністю правильними, а тому оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає зміні в мотивувальній частині.

Стверджує, що в порушення вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.236 ГПК України судом першої інстанції взагалі не було з`ясовано та не було встановлено, чи існує у заявника порушене право, яке може підлягати захисту, а саме - право на користування земельною ділянкою (державний акт на право постійного користування землею №876 від 12.10.2000р.), на якій розміщені належні на праві власності ТОВ "Озерна" адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035 кв.м та адміністративно-виробничі приміщення загальною площею 1332,2 кв.м.

Вважає, що судом першої інстанції не повністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме - не з`ясовано, що до ТОВ "Озерна" на підставі ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.120 Земельного кодексу України вже перейшло право постійного користування земельною ділянкою по вул.Озерній, 20 в м.Хмельницький, на якій розміщене нерухоме майно ТОВ "Озерна".

Звертає увагу, що за змістом заяви, ТОВ "Озерна", шляхом зобов`язання ТОВ "Октант-Центр" передати земельну ділянку, фактично прагне набути права постійного користування земельною ділянкою по вул.Озерній, 20 в м.Хмельницький, на якій розміщене нерухоме майно ТОВ "Озерна", проте, таке право вже наявне у ТОВ "Озерна" в силу положень ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.120 Земельного кодексу України та не потребує додаткового оформлення як умови виникнення та існування такого права, що є достатньою підставою для відмови у задоволенні заяви ТОВ "Озерна".

Посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 04.04.2019р. у справі №910/7197/18, від 06.12.2018р. у справі №902/1592/15, від 15.02.2018р. у справі 921/99/17-г/4.

На підставі викладеного просить ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.03.2019р. у справі №924/159/14 змінити, доповнивши мотивувальну частину оскаржуваної ухвали підставами для відмови в задоволенні заяви, які викладені в апеляційній скарзі.

В апеляційній скарзі також клопоталося про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" строк на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Хмельницької області від 29.03.2019р. у межах справи №924/159/14 про банкрутство ТОВ "Октант-Центр", відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 12 червня 2019р. об 10:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4.

24.06.2019р. скаржником на електронну адресу суду надіслано додаткові пояснення до апеляційної скарги (вх.№290099/19), в яких ТОВ "Октант-Центр" повністю підтримує доводи апеляційної скарги на користь зміни оскаржуваної ухвали господарського суду Хмельницької області від 28.03.2019р. у справі №924/159/14 шляхом доповнення її мотивувальної частини підставами для відмови в задоволенні заяви, які викладені в апеляційній скарзі.

Також, ТОВ "Октант-Центр" зазначає, що з об`єктивних причин не має можливості забезпечити явку повноважного представника в судове засідання 24.06.2019р. Просить суд: розглядати справу за відсутності представника ТОВ "Октант-Центр" по наявних у справі матеріалах; задоволити апеляційну скаргу ТОВ "Октант-Центр" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.03.2019р. у справі №924/159/14 (щодо розгляду заяви ТОВ "Озерна" відносно земельної ділянки).

Отже, апелянт не забезпечив явку свого представника в призначене на 24.06.2019р. судове засідання, хоч про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений у встановленому законом порядку.

Враховуючи клопотання апелянта, належне повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, а також те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 24.06.2019р. представник Хмельницької міської ради заперечив проти вимог апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд залишити ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.03.19р. у справі №924/159/14 без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" - без задоволення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Озерна підтримав доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.03.19р. у справі №924/159/14.

Як встановлено ч.1 ст.9 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи скористатися заходами правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за змістом процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який одночасно становить спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає та обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Відповідач має бути такою юридичною чи фізичною особою, за рахунок якої, в принципі, можливо було б задовольнити позовні вимоги. Тобто сторонами в судовому процесі є суб`єкти матеріально-правових відносин, які виступають на захист своїх інтересів і на яких поширюється законна сила судового рішення.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Статтею 16 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Апелянт посилається на положення ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.220 Земельного кодексу України.

Відповідно ч.1 ст.377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Згідно ч.2 ст.220 Земельного кодексу України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.1 ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Спірна земельна ділянка перебуває у комунальній власності громади міста Хмельницького.

Відповідно до державного акту ХМ №1086 від 14.12.2000р. на право постійного користування землею на підставі рішення виконавчого комітету Хмельницької міської ради народних депутатів №876 від 12.10.2000р. Закритому акціонерному товариству "Октант" надано у постійне користування 1,9 гектарів землі під виробничу базу по виробництву технологічного устаткування для текстильної промисловості по вул.Озерна, 20, м.Хмельницький.

При цьому, в матеріалах справи наявне рішення двадцять сьомої сесії Хмельницької міської ради №60 від 14.12.2018р. «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі», відповідно до п.1 якого припинено право постійного користування ЗАТ «Октант» (правонаступник - ТОВ «Октант Центр», ) земельними ділянками загальною площею 1,9 га, в тому числі: земельною ділянкою площею 1,0479 га (кадастровий номер :16:007:0112) і земельною ділянкою площею 0,8521 га (кадастровий номер :16:007:0113) по вул.Озерній, 20 у м.Хмельницькому.

При цьому, на розгляді в господарському суді Хмельницької області перебуває справа №924/48/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" до Хмельницької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Хмельницької міської ради №60 від 14.12.2018р. "Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі".

Станом на дату перегляду в апеляційному провадженні ухвали, рішення двадцять сьомої сесії Хмельницької міської ради №60 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою юридичній особі» від 14.12.2018р. чинне.

З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, які би свідчили про наявність у володінні, користуванні, розпорядженні відповідача спірної земельної ділянки, відсутність доказів порушення чи оспорення ТОВ "Октант-центр" цивільних прав або охоронюваних законом інтересів ТОВ "Озерна" на земельну ділянку, та відсутність підстав для захисту прав заявника, колегія суддів вважає правомірним висновок господарського суду Хмельницької області про необґрунтованість та безпідставність заяви про зобов`язання боржника - ТОВ "Октант-Центр" передати ТОВ "Озерна" земельну ділянку, розташовану за адресою: Хмельницька область, м.Хмельницький, вул.Озерна, 20 (державний акт на право постійного користування землею №876 від 12.10.2000р.), на якій розміщені належні на праві власності ТОВ "Озерна" адміністративно-комунальні приміщення загальною площею 3035 кв.м та адміністративно-виробничі приміщення загальною площею 1332,2 кв.м.

Заявник для оформлення земельної ділянки під майном, яке перебуває у його приватній власності, має звернутись до Хмельницької міської ради у відповідності до вимог Земельного кодексу України.

З огляду на викладене, судом першої інстанції правомірно відмовлено у позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Озерна".

Відповідно до ч.4 ст.11 ГПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Пронін проти України», «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.

При цьому, п.1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі (рішення у справі Гарсія Руїс проти Іспанії)

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, спростовуються наведеним вище, матеріалами справи та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і висновків суду не спростовують.

У відповідності до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.03.19р. у справі №924/159/14 слід залишити без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

На підставі ст.129 ГПК України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 272, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Октант-центр" на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 28.03.19р. у справі №924/159/14 залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду першої інстанції без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 26.06.2019р.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Тимошенко О.М.