РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2019Справа № 910/4111/19
за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва"

до Громадської спілки "Центр національно-патріотичного виховання"

про стягнення 12 268,44 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської спілки «Центр національно-патріотичного виховання» про стягнення 12268,44 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем всупереч умовам договору про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території № 1701/602 Л експ. від 19.08.2017 не виконано зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 12268,44 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.04.2019 суд ухвалив: позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» залишити без руху; встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом: надання обґрунтування позовних вимог стосовно того, що у розрахунку позивача зазначено, що за вересень 2017 року та за листопад 2018 року позивачем відповідачу було нараховано 1150,71 грн. та 578,24 грн. відповідно, в той час як за інші місяці нараховано 810,73 грн., враховуючи, що умовами договору № 1701/605Лексп. від 19.09.17 розмір утримання будинків і споруд та прибудинкової території становить 810,73 грн. за місяць; надання до суду відомостей щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до позовної заяви; встановити позивачу строк для усунення недоліків - протягом семи днів з дня вручення даної ухвали.

12.04.2019 до відділу діловодства суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене, оскільки у справі № 910/4111/19 ціна позову не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд доходить висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Так, враховуючи, що предметом позову у даній справі є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі (з огляду на заявлені предмет та підстави позову) не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, суд дійшов висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2019 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; подати суду докази надіслання (надання) її іншим учасникам справи, встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

У встановлений судом строк відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві, суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2017 між Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Громадською спілкою «Центр національно-патріотичного виховання» (орендар) та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» укладено договір № 112/КК/602 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду.

Згідно з п. 1.1 зазначеного договору, орендодавець передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва за адресою м. Київ, вул. Левандовська (Аніщенка), 4 для розміщення громадської організації.

Судом встановлено, що 19.08.2017 Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець) передано, а відповідачем прийнято в орендне користування нежитлове приміщення, що перебуває на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва», загальною площею 194,70 кв.м., яке розташоване за адресою м. Київ, м. Київ, вул. Левандовська (Аніщенка), 4, що підтверджується актом приймання-передачі об`єкта оренди від 19.08.2017, який підписаний сторонами та скріплений їх печатками. Вказаний акт є додатком до Договору.

Судом встановлено, що 19.08.2017 між Громадською спілкою «Центр національно-патріотичного виховання» та Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» укладено договір №1701/602Лексп про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території (далі - Договір), відповідно до якого позивач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будинку пропорційно до займаної орендарем площі, яка становить 194,70 кв.м., та розташоване за адресою м. Київ, м. Київ, вул. Левандовська (Аніщенка), 4, а також утримання прибудинкової території, а орендар/власник бере участь у витратах підприємства на виконання вказаних робіт, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих підприємством за цим договором.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що орендар сплачує підприємству вартість фактично отриманих послуг; орендар користується послугами по утриманню будинків і споруд та прибудинкових територій, розмір яких на момент укладання договору становить 810,73 грн. на місяць.

Пунктом 2.3. Договору передбачено, що орендар, незалежно від результатів господарської діяльності, зобов`язується сплачувати вартість наданих послуг на підставі рахунків-фактур до 1 числа місяця, наступного за звітним, у безготівковій формі на розрахунковий рахунок підприємства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем всупереч умовам договору про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території № 1701/602 Л експ. від 19.08.2017 не виконано зобов`язання щодо сплати коштів за надані послуги, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість у розмірі 12268,44 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідно до пояснень, викладених в заяві про усунення недоліків, позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості за період з 19.08.2017 (дата передачі майна) по 26.11.2018 (дата, з якої відповідача знято з нарахувань через прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2018 у справі №910/3332/18 про виселення відповідача), яка загалом становить 12268,44 грн.

Відповідачем жодних заяв по суті справи надано не було, будь-яких заперечень щодо факту заборгованості за Договором надано не було.

Наявність та обсяг заборгованості відповідача за Договором у розмірі 12268,44 грн. по сплаті витрат на утримання будинку та прибудинкової території підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, зокрема, відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів у вказаному розмірі, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст.ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Громадської спілки "Центр національно-патріотичного виховання" (04070, м.Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, будинок 27, кімната 25Г; ідентифікаційний код: 40259844) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва» (01021, м. Київ, провулок Івана Мар`яненка, будинок 7; ідентифікаційний код: 35692211) заборгованість у розмірі 12268 (дванадцять тисяч двісті шістдесят вісім) грн. 44 коп. та судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева