ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"10" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/233/19

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000»

про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у справі № 911/233/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Арсенал-Київ»

про розірвання договору та стягнення 676 030,52 грн.

Суддя Карпечкін Т.П.

За участю представників сторін:

від позивача: Липівська Н.О. (ордер КВ № 428845 від 07.06.2019 року);

від відповідача: Осадча Н.О. (ордер КВ № 429250 від 18.04.2019 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Арсенал-Київ» про розірвання договору та стягнення 676 030,52 грн.

Провадження у справі № 911/233/19 було відкрито ухвалою Господарського суду Київської області від 22.01.2019 року за правилами загального позовного провадження.

До закінчення судових дебатів 13.02.2019 року до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000», в якій останній також просив суд стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу та зазначив про надання відповідних доказів в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В судовому засіданні 20.05.2019 року судом було оголошено вступну та резолютивну частину рішення у справі № 911/233/19, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Арсенал-Київ» про розірвання договору та стягнення 676 030,52 грн. задоволено частково, розірвано Договір оренди земельної ділянки № 01/24/06 від 10.06.2015 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Арсенал-Київ», стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Арсенал-Київ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000» 426 627,92 грн. основного боргу, 22 584,12 грн. пені, 15 057,46 грн. штрафу, 18 008,87 грн. 3 % річних, 71 164,38 грн. інфляційних та 10 222,64 грн. судового збору, в решті позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Футбольний клуб «Арсенал-Київ» про стягнення 122 587,77 грн. відмовлено.

27.05.2019 року до Господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000» надійшла заява про долучення доказів в підтвердженя понесених позивачем судових витрат та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи № 911/233/19, в загальному розмірі 100 00,000 грн. та судового збору в розмірі 12 062,00 грн.

В обґрунтування відповідної заяви позивач, посилаючись на те, що для отримання правової допомоги по вивченню і огляду доказів, складанню та написанню позовної заяви про розірвання договору та стягнення з відповідача заборгованості, здійснення арифметичних розрахунків, підготовки додаткових пояснень по справі, подачу заяв та додаткових документів по справі, надсилання додаткових документів відповідачу, участь адвоката Пахолок Т.П. в судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи, він звертався до адвоката, на підтвердження чого надав суду Договір про надання правової (правничої) допомоги № Л-11/01/19 від 11.01.2019 року, додаткову угоду № 11 від 13.01.2019 року, укладені з Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Капітал» та ордер КВ № 428504 від 04.03.2019 року, виданий на адвоката Пахолок Т.П.

В підтвердження факту здійснення відповідних витрат позивачем надано Звіт про обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт з 13.01.2019 року по 20.05.2019 року, відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 11 до Договору № Л-11/01/19 від 11.01.2019 року про надання правової допомоги.

Окрім того, позивач зазначає, що пунктами 3-4 Додаткової угоди № 11 від 13.01.2019 року (далі Додаткова угода) передбачено, що вартість робіт (наданих послуг) визначається у формі гонорару та розраховується в фіксованому розмірі: 100 000,00 грн.; оплата вказаних робіт (наданих послуг) проводиться клієнтом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000» не пізніше 31.12.2019 року, на підставі наданого виконавцем - Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Капітал» рахунку відповідно до п. 2 даної Додаткової угоди, яким є звіт про обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, який має бути виданий не пізніше 30.11.2019 року.

Відтак, позивач посилаючись на вищезазначене стверджує про те, що прийняття ним наданих Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Капітал» послуг без зауважень та заперечень, свідчить про необхідність їх оплати відповідачем в сумі, погодженій позивачем та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Капітал» в Додатковій угоді.

Також позивач зазначає про те, що докази в підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, які відповідач має сплатити на користь позивача у справі № 911/233/19, подані у встановлений ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України п`ятиденний строк після ухвалення рішення суду, враховуючи, що останній день визначеного строку припадає на 25.05.2019 року, який був вихідним днем, відповідно днем закінчення строку є перший за ним робочий день 27.05.2019 року, коли й було подано відповідні докази.

Статтею 221 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 20.05.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000» про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у справі № 911/233/19 призначено до розгляду на 10.06.2019 року з викликом сторін.

06.05.2019 року представником відповідача було подано заперечення на заяву позивача, в якій відповідач зазначає про те, що, по-перше, заява про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу подана з пропуском строку, по-друге, заявлена сума витрат є неспіврозмірною наданим адвокатським послугам, по-третє, не надано належних доказів в підтвердження понесених позивачем витрат на оплату послуг адвоката, зокрема рахунків на оплату, квитанцій, платіжних доручень тощо.

Розглянувши в судовому засіданні 10.06.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000» про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимог позивача щодо відшкодування останньому витрат на професійну правничу допомогу, понесених в ході розгляду справи в суді, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1-2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 03.05.018 року у справі № 372/1010/16-ц: «Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Відтак, зважаючи на викладене, суд погоджується з твердженнями позивача щодо своєчасної подачі ним відповідної заяви.

Однак, оскільки позивачем документально не доведено фактичне понесення заявлених ним витрат на оплату послуг адвоката у сумі 100 000,00 грн., а саме не надано доказів фактичної сплати відповідної суми на користь Адвокатського об`єднання «Юридична компанія «Капітал», позивачем не доведено факту понесення судових витрат на правничу допомогу, що виключає наявність підстав для відшкодування позивачу за рахунок відповідача 100 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, Господарським процесуальним кодексом чітко визначено підстави, порядок та строки відшкодування судових витрат, що мало бути враховано сторонами при визначенні порядку оплати послуг адвоката. Погодження сторонами в Договорі порядку та строків оплати послуг адвоката без врахування процесуальних особливостей відшкодування судових витрат, не є підставою для зміни встановленого порядку, і за відсутності доказів фактичної оплати послуг, відсутні підстави стверджувати про понесення судових витрат.

Також, оскільки при прийнятті рішення Господарського суду Київської області від 20.05.2019 року у справі № 911/233/19 судом було вирішено питання про пропорційний розподіл витрат по сплаті судового збору та відшкодовано позивачу 10 222,64 грн. судового збору, підстави для винесення додаткового рішення у відповідній частині відсутні.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лендінвест 3000» про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у справі № 911/233/19 відмовити повністю.

2. Копію ухвали Господарського суду Київської області надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст. ст. 256-257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Т.П. Карпечкін