ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2019 року, м. Херсон, справа № 923/135/19

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонрегіонгаз"

до Військової частини НОМЕР_1

про стягнення 194 670 грн,

за участю:
секретаря судового засідання Бєлової О.С.,

представників сторін:

від позивача Предместнікової Д.О.,

від відповідача Леонідова С.О., Цейхмайструка А.Л.,

у с т а н о в и в:

Дії та аргументи Позивача
26.02.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» звернулося з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 194 670 грн, з яких 155 124,17 грн основної заборгованості, 1 615,47 грн річних, 8 745,78 грн інфляційних, 18 325,89 грн пені та 10 588,69 грн штрафу, які ґрунтуються на договорі постачання природного газу № 1-9873Б-РГ/34-18 від 03.03.2018.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що між сторонами 03.03.2018 був укладений договір постачання природного газу № 1-9873Б-РГ/34-18, з урахуванням додаткових угод, за яким він передав Відповідачу природний газ на загальну суму 896 297,07 грн, проте той оплату здійснював несвоєчасно та не у повному розмірі, у зв`язку з чим заборгував 155 124,17 грн, а тому йому нараховані вказані суми у відповідності до розрахунку, доданого до матеріалів справи.

Дії та аргументи Відповідача
Відповідач заявлені до нього вимоги не визнав та у поданому до суду у встановлений строк відзиві на позов, а також у судовому засіданні послався на наступні аргументи.

Так, на його думку, у задоволенні позову суд повинен відмовити виходячи з того, що:

- наявна заборгованість за спожитий у грудні 2018 року природний газ не може бути сплаченою у 2019 році у зв`язку із закінченням бюджетного періоду минулого року,

- нарахування неустойки за зобов`язаннями грудня 2018 року є неправомірним, оскільки відсутня вина у невиконанні зобов`язання, так як несплата пов`язана із неможливістю сплати основної заборгованості після закінчення бюджетного року,

- заборгованість за отриманий у січні та лютому 2019 року природний газ не може бути стягнутою, оскільки на цей період відсутні договірні зобов`язання, так як договір № 1-9873Б-РГ/34-18 від 03.03.2018 припинив свою дію 31.12.2018,

- нарахування неустойки, інфляційних та річних за зобов`язаннями лютого-грудня 2018 року не відповідає умовам договору, оскільки у відповідності до пункту 4.4. договору остаточна оплата спожитого газу здійснюється не пізніше п`ятого числа місяця, наступного за місяцем поставки,

- Позивачем не враховано положень пункту 4.9. договору щодо черговості погашення сплачених сум, а тому, на думку Відповідача, неустойка, інфляційні та річні за зобов`язаннями лютого-грудня 2018 року погашені здійсненими оплатами,

- при вирішенні питання про стягнення неустойки необхідно врахувати можливість її зменшення.

Процесуальні дії та рішення суду
Ухвалою суду від 01.03.2019 суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження. Цією ж ухвалою сторонам були встановлені строки для надання відзиву на позов та відповіді на відзив. У свою чергу сторонами надані відзив на позов та відповідь на відзив.

Безпосередньо підготовче засідання проведене 02.04.2019 та 21.05.2019, а розгляд справи по суті 18.06.2019.

Суд також констатує, що сторонами на стадії розгляду справи по суті не заявлено будь-яких процесуальних клопотань.

Установлені судом обставини
03.03.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз», як постачальником, та Військовою частиною НОМЕР_1 , як споживачем, був укладений договір постачання природного газу № 1-9873Б-РГ/34-18.

Основними умовами договору, які впливають на спірні правовідносини є наступні:

- «За цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ … споживачу в необхідних … для споживача підтверджених об`ємах, а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором» (пункт 2.1.),

- «Постачання газу здійснюється за ціною, що вільно встановлюється між постачальником та споживачем. Ціна газу … становить 8 462,20 грн за 1000 куб м, крім того ПДВ 1 692,44 грн, всього з ПДВ 10 154,64 грн. … У разі зміни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного договору. Споживач підписанням цього договору підтверджує, що погоджується за даним порядком визначення та зміни ціни…» (пункт 4.1.),

- «Оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 30 % поточної оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в п. 1.3. додатку № 1 або відповідною заявкою споживача до 10 числа місяця поставки … У випадку недоплати за фактично поставлений природний газ за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць та/або акту звіряння» (пункт 4.4.),

- «У разі наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору, сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від споживача, погашає вимоги постачальника у такій черговості незалежно від призначення платежу, визначеного споживачем: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати постачальника, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи; 3) у третю чергу погашається основна сума боргу» (пункт 4.9.),

- « … У разі невиконання споживачем пункту 4.4. цього договору він у безспірному порядку повинен сплатити постачальнику крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу» (пункт 6.2.),

- «Цей договір набирає чинності з дати його підписання, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 1 лютого 2018 року, і діє в частині постачання газу до 31 грудня 2018 року …, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення» (пункт 9.9.),

- «Згідно статті 66 Закону України «Про публічні закупівлі» дія договору поставки природного газу може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку 2019 року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі» (пункт 9.10).

До вказаного договору сторонами вносилися зміни та доповнення відповідно до додаткових угод № 1-18 від 03.03.2018, № 2-18 від 25.04.2018, № 3-18 від 07.06.2018, № 4-18 від 14.08.2018, № 11-18 від 12.11.2018, № 11/2/12-18 від 13.11.2018, № 11/3/13-18 від 14.11.2018, № 11/4/11-18 від 15.11.2018, № 11/15/15-18 від 16.11.2018, № 11/16 від 19.11.2018, № 17-18 від 28.12.2018, № 18-18 від 29.12.2018, № 1/19 від 15.01.2019.

Зокрема додатковою угодою № 18-18 від 29.12.2018 сторони внесли зміни до пункту 9.9. договору та виклали його в наступній редакції: «Цей договір набирає чинності з дати його підписання, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 2018 року, і діє в частині постачання газу до 31 січня 2019 року відповідно з частиною 3 статті 631 ЦК України, а в частині проведення розрахунків до їх повного виконання». Ця обставина спростовує заперечення Відповідача щодо відсутні договірних зобов`язань у січні 2019 року.

На виконання умов договору Позивач за актами приймання-передачі поставив Відповідачу природний газ на загальну вартість 725 086,05 грн, а саме за актами: за лютий 2018 року 142 861,34 грн, за березень 2018 року 114 552,56 грн, за квітень 2018 року 2 591,76 грн, за листопад 2018 року 119 337,07 грн, за грудень 2018 року 214 809,70 грн, за січень 2019 року 130 933,62 грн.

Відповідно до складеного Позивачем реєстру розрахунків за договором № 1-9873Б-РГ/34-18, оплату за поставлений газ Відповідач здійснював не у повному обсязі та несвоєчасно, а саме сплатив: платіжним дорученням № 1144 від 26.04.2018, яке проведене банком - 27.04.2018 310 141,19 грн, платіжним дорученням № 2599 від 17.08.2018, яке проведене банком - 20.08.2018 4 938,44 грн, у зв`язку з чим заборгував 155 124,17 грн станом на 01.02.2019.

Водночас, суд констатує, що Позивач до розрахунку заборгованості включив поставку природного газу за січень 2018 року на суму 171 211,02 грн.

Так у відповідності до акту приймання-передачі № 236-9873-4Г1 за січень 2018 року ним поставлено природний газ на суму 171 211,02 грн, а в якості підстави такої поставки вказано договір № 1-9873Б-РГ від 03.03.2018. Проте, як зазначено судом раніше, у відповідності до пункту 9.9. укладеного між сторонами договору він поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 1 лютого 2018 року, а отже поставка газу за цим актом здійснена поза межами договору № 1-9873Б-РГ/34-18 від 03.03.2018.

У зв`язку з несвоєчасною та неповною сплатою вартості поставленого газу Позивач нарахував Відповідачу у відповідності до розрахунків, наявних в матеріалах справи, 18 325,89 грн пені, 1 615,47 грн річних та 8 745,78 грн інфляційних. Водночас, Позивачем нарахований штраф у розмірі 10 588,69 грн, але відповідного його розрахунку до матеріалів справи не додано.

Підводячи підсумок наведених обставин, суд стверджує, що вказаними доказами Позивач підтвердив та довів факт невиконання Відповідачем умов договору № 1-9873Б-РГ/34-18 від 03.03.2018 щодо несвоєчасної та неповної сплати вартості природного газу.

Оцінка суду установлених обставин та норм діючого законодавства
Установлені судом обставини свідчать про виникнення між сторонами майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між його сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Зокрема, згідно з приписами статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Поряд з цим, за частиною 2 статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж. А саме, згідно з приписами статті 655 Цивільного кодексу України «за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає …майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає … майно (товар) і зобов`язується сплатити за нього певну грошову суму».

Водночас, відповідно до частини 1 статті 692 того ж Кодексу покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття, якщо договором не встановлений інший строк оплати.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: «Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом» (частина 1); «Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином» (частина 7).

Підсумовуючи наведені правові положення, суд зазначає, що за договором поставки покупець зобов`язаний сплатити вартість отриманого товару у встановлений договором строк.

Отже, невиконання Відповідачем взятого на себе грошового зобов`язання зі сплати вартості отриманого природного газу, є порушенням взятих ним на себе зобов`язань та вказаних правових положень, а тому він зобов`язаний сплати наявну заборгованість у сумі 155 124,17 грн.

При цьому заперечення Відповідача щодо закінчення бюджетного періоду у 2019 році за зобов`язаннями 2018 року та неможливість сплати заборгованості до уваги судом не приймаються, оскільки у відповідності до статті 599 ЦК України «зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином», а тому закінчення бюджетного періоду не припиняє зобов`язання, які виникли по його закінченню, а положення частини 12 статті 23 Бюджетного кодексу України, за якими «усі бюджетні призначення втрачають чинність після закінчення бюджетного періоду» не суперечать вказаним положенням,оскільки ними урегульовано втрату чинності бюджетного призначення та фактично віднесення його до кредиторської заборгованості бюджету.

Щодо відповідальності за невиконання зобов`язання
Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення суми пені та штрафу, суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Безпосередньо правові наслідки порушення грошових зобов`язань передбачені приписами статей 230-237 ГК України та статей 549 - 552, 611 ЦК України.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме «штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання» (частина 2), «пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання» (частина 3).

Разом з тим, у відповідності до приписів частини 2 статті 551 того ж Кодексу, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, неустойка має безпосередню мету стимулювати боржника до виконання зобов`язання; за допомогою неустойки забезпечуються права кредитора шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання; неустойка стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання боржником, трансформуючись у такий спосіб у міру цивільно-правової відповідальності.

За приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

При цьому за частиною 6 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, в пункті 6.2. договору сторони встановили можливість застосування пені та штрафу у випадку невиконання та неналежного виконання споживачем зобов`язань по договору відповідно: пені - у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу за весь період прострочення; штрафу - у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу за прострочення понад 30 днів.

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України «боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування за загальним правилом здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Разом з тим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналогічні правові висновки викладені в пункті 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань».

У зв`язку з вказаними правовими положеннями щодо можливого нарахування неустойки, інфляційних та річних, суд зазначає, що Позивачем не надано до суду розрахунку штрафу у сумі 10 858,69 грн, а тому, фактично, не доведено обґрунтованості його нарахування.

Водночас, Позивачем пеня, інфляційні та річні нараховані не у відповідності до положень договору, а тому суд зазначає наступне.

Як вказано судом раніше, у відповідності до пункту 4.4. договору «Оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 30 % поточної оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в п. 1.3. додатку № 1 або відповідною заявкою споживача до 10 числа місяця поставки … У випадку недоплати за фактично поставлений природний газ за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць та/або акту звіряння».

Отже, датою оплати за поставлений газ сторонами встановлено 5 число місяця, наступного за місяцем поставки, а тому початком перебігу строку для нарахування є наступний день після відповідної дати.

У розрахунку пені, інфляційних та річних Позивач не виокремив зобов`язання за кожний місяць та врахував поставку за січень 2018 року, у тому числі оплату за цю поставку, а тому правильним розрахунком пені, інфляційних та річних є наступний:

- за зобов`язаннями за лютий 2018 року, виходячи з наступних даних: сума поставки - 142 861,34 грн; дата оплати 27.04.2018; період несплати з 06.03.2018 по 26.04.2018;

пеня складає 6919,97 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
142861,3406.03.2018 - 12.04.2018 38 17 %0,093 %5056,90
142861,3413.04.2018 - 26.04.2018 14 17 %0,093 %1863,07

інфляційні складають 2 726,94 грн з розрахунку:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
06.03.2018 - 26.04.,341.0192726,94

річні складають 610,59 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
142861,3406.03.2018 - 26.04.2018523 %610,59

- за зобов`язаннями за березень 2018 року, виходячи з наступних даних: сума поставки 114 552,56 грн; дата оплати 27.04.2018; період несплати з 06.04.2018 по 26.04.2018;

пеня складає 2240,84 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
114552,5606.04.2018 - 12.04.2018 7 17 %0,093 %746,95
114552,5613.04.2018 - 26.04.2018 14 17 %0,093 %1493,89

інфляційні складають 916,42 грн з розрахунку:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
06.04.2018 - 26.04.,561,008916,42

річні складають 197,72 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
114552.5606.04.2018 - 26.04.2018 21 3 %197,72

- за зобов`язаннями за квітень 2018 року, виходячи з наступних даних: сума поставки 2 591,76 грн; дата оплати 20.08.2018; період несплати з 06.05.2018 по 19.08.2018;

пеня складає 258,61 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
2591,7606.05.2018 - 24.05.2018 19 17 %0,093 %45,87
2591,7625.05.2018 - 12.07.2018 49 17 %0,093 %118,30
2591,7613.07.2018 - 19.08.2018 3817,5 %0,096 %94,44

інфляція відсутня,

річні складають 22,58 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
2591.7606.05.2018 - 19.08.2018 106 3 %22,58

- за зобов`язаннями за листопад 2018 року, виходячи з наступних даних: сума поставки 119 337,07 грн; дата оплати 11.12.2018; період несплати з 06.12.2018 по 10.12.2018;

пеня складає 588,51 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
119337,0706.12.2018 - 10.12.2018 5 18 %0,099 %588,51

інфляція відсутня,

річні складають 49,04 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
119337.0706.12.2018 - 10.12.2018 5 3 %49,04

- за зобов`язаннями за грудень 2018 року, виходячи з наступних даних: сума поставки 214 809,70 грн; дата оплати 11.12.2018 на суму 190 619,15 грн; залишок заборгованості 24 190,55 грн; період несплати з 06.01.2019 по 19.02.2019 (по дату нарахування, здійснену Позивачем);

пеня складає 1 073,66 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
24190,5506.01.2019 - 31.01.2019 2618 %0,099 %620,34
24190,5501.02.2019 - 19.02.2019 1918 %0,099 %453,32

інфляційні складають 364,07 грн з розрахунку:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
06.01.2019 - 19.02.201924190,551,015364,07

річні складають 89,47 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
24190.5506.01.2019 - 19.02.2019 45 3 %89,47

- за зобов`язаннями за січень 2019 року, виходячи з наступних даних: сума поставки 130 933,62 грн; період несплати з 06.02.2019 по 19.02.2019 (по дату нарахування, здійснену Позивачем);

пеня складає 1 807,96 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
130933,6206.02.2019 - 19.02.2019 1418 %0,099 %1807,96

інфляційні складають 654,70 грн з розрахунку:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
06.02.2019 - 19.02.,621,005654,70

річні складають 150,67 грн з розрахунку:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
130939,6206.02.2019 - 19.02.2019 14 3 %150,67

Підсумовуючи наведені розрахунки, пеня складає 12 889,55 грн, інфляційні 4 662,13 грн, річні 1 120,07 грн.

При здійсненні розрахунків, судом не прийняті до уваги заперечення Відповідача щодо

неврахування положень пункту 4.9. договору відносно черговості погашення сплачених сум, оскільки для застосування такої черговості Позивач зобов`язаний був нарахувати відповідні суми неустойки, інфляційних та річних, а лише потім здійснювати зарахування. У даному випадку Позивач не здійснював нарахування відповідних нарахувань, а тому аргументи Відповідача не є правомірними.

Таким чином, Відповідач, порушивши грошове зобов`язання, повинен, за вказаних правових приписів та договірних умов, сплатити Позивачу 12 889,55 грн пені, 4 662,13 грн інфляційних та 1 120,07 грн річних за періоди, вказані у розрахунках. Інша сума нарахованої пені, інфляційних та річних є безпідставною.

Судом не прийняті до уваги заперечення Відповідача щодо зменшення суми нарахованої неустойки, оскільки ним не доведено власного майнового стану, який би унеможливлював її сплату.

Висновки суду з предмету судового розгляду
На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів суд вважає, що Відповідач порушив договірні зобов`язання щодо сплати грошової заборгованості, у зв`язку з чим повинен сплатити позивачу 155 124,17 грн основної заборгованості, 12 889,55 грн пені, 4 662,13 грн інфляційних та 1 120,07 грн річних, а тому позовні вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню. Напроти, вимоги в іншій частині є неправомірними та задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат
Судовими витратами у даній справі є витрати Позивача на сплату судового збору відповідно до платіжного доручення № 801 від 21.02.2019 у сумі 2 920,05 грн, які згідно з приписами статті 129 ГПК України підлягають стягненню з Відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 2 607,02 грн (89,28 % задоволених вимог).

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонрегіонгаз» (73025, м. Херсон, вул. Михайлівська, буд. 18, ідентифікаційний код 39500143) 155 124,17 грн основної заборгованості, 12 889,55 грн пені, 4 662,13 грн інфляційних, 1 120,07 грн річних та 2 607,02 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 19.06.2019

Суддя М.К. Закурін