ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 911/364/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д.- головуючий, Губенко Н.М., Ткач І.В.,

здійснивши перегляд у порядку письмового провадження постанови Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 (головуючий -Агрикова О.В., судді - Чорногуз М.Г., Чорна Л.В.) та ухвали Господарського суду Київської області від 20.02.2019 (суддя Кошик А.Ю.)

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «СБЕРБАНК»

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АККО ГРУП»

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АККО ГРУП»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР РЕАЛТІ»

2) Акціонерного товариства «СБЕРБАНК»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІ-СТЕЙТ»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «СІТІСТЕЙТСЕРВІС»

про усунення перешкод у користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст позовних вимог і заяви про забезпечення позову

1.1. 05.02.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АККО ГРУП» (далі - ТОВ «АККО ГРУП») звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТАР РЕАЛТІ» (далі - ТОВ «СТАР РЕАЛТІ») та Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (далі - АТ «СБЕРБАНК») про усунення перешкод у користуванні орендованими приміщеннями, що розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд 14.

1.2. Позовна заява обґрунтована такими обставинами:

1.2.1 01.06.2017, 01.07.2017 та 22.09.2017 позивач, як орендар, уклав із ТОВ «СІТІ-СТЕЙТ» та ТОВ «СІТІСТЕЙТСЕРВІС», як орендодавцями, договори № 4/18-ССС, 46-11 та 29-сс оренди приміщень, що розташовані за адресою: Київська область, Бориспільський район, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд 14.

1.2.2 Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 договорів оренди сторони погодили, що датою початку договору є 01.06.2018 року. Строк оренди становить 2 роки 11 місяців.

1.2.3 Відповідно до пункту 2.4 договорів оренди зміна власника нерухомого майна не є підставою для припинення чи зміни умов договору. У разі зміни власника нерухомого майна, що передано в оренду, договір продовжує діяти на умовах, визначених у цьому договорі з урахуванням всіх додаткових угод, укладених до цього договору. У випадку звернення стягнення на приміщення як предмет іпотеки, договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду.

1.2.4 Позивач стверджує, що використовує орендоване майно для розміщення та діяльності готелю «GreLive» та ресторану «Anise», що підтверджує експлуатаційним дозволом для потужностей суб'єктів з виробництва, переробки або реалізації харчових продуктів від 29.09.2014 № 08325/18/13.

1.2.5 Приміщення, які є предметом договорів оренди та предметом спору у справі, були передані в іпотеку відповідно до іпотечних договорів від 19.12.2011 та 24.02.2011, укладених між ТОВ «СТАР РЕАЛТІ» та ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ».

1.2.6 У листах №167/5/50, 168/5/50, 169/5/50 від 29.07.2014 ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» надав згоду на передачу в оренду нежитлових приміщень, що є предметом іпотеки.

1.2.7 19.12.2017 та 24.12.2017 АТ «СБЕРБАНК» став власником переданих приміщень, що раніше були передані ТОВ «СІТІ-СТЕЙТ» та ТОВ «СІТІСТЕЙТСЕРВІС» в оренду ТОВ «АККО ГРУП».

1.2.8 22.12.2018 відповідачі уклали договір оренди № 28_199, відповідно до умов якого АТ «СБЕРБАНК» передав, а ТОВ «СІТІ-СТЕЙТ» прийняв в оренду приміщення, що є предметом спору у справі, на строк 6 місяців.

1.2.9 08.01.2019 ТОВ «АККО ГРУП» надіслало до Бориспільського ВП ГУ НП у Київській області повідомлення про вчинення невстановленими особами кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 187, частиною 3 статті 206 та частиною 2 статті 206-2 Кримінального кодексу України, оскільки приміщення готелю та ресторану разом з усіма устаткуванням, рухомим майном та документацією, що належить ТОВ «АККО ГРУП», було захоплено невідомими особами, які представилися представниками нового орендаря приміщень.

1.2.10 Позивач вважає, що є законним та належним користувачем нерухомого майна, що є предметом спору, а договір оренди № 28_199 від 22.12.2018 є недійсним, оскільки договори оренди №46-СС від 01.06.2017, №29-СС від 22.09.2017 та №4/18-ССС від 01.06.2017 є чинними, за згодою сторін або в судовому порядку не розірвані та не визнані судом недійсними.

1.2.11 За таких обставин позивач просить усунути перешкоди в користування орендованим майном відповідно до статей 283, 285, 291 Господарського кодексу України, статей 761, 770 Цивільного кодексу України.

1.3 18.02.2019 року до Господарського суду Київської області надійшла заява ТОВ «АККО ГРУП» про забезпечення позову у цій справі, в якій позивач просив вжити заходів забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії договору оренди № 28_199 від 22.12.2018;

- заборони ПАТ «СБЕРБАНК» в особі будь-яких його органів, посадових осіб, працівників та представників вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу у користування третім особам приміщень, що є об'єктом оренди згідно з договором оренди № 46-СС від 01.06.2017 року, договором оренди № 29-СС від 22.09.2017 року та договором оренди № 4/18-ССС від 01.06.2017 року, зокрема майна, що розташоване за адресою Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 14;

- заборони ТОВ «СТАР РЕАЛТІ» в особі будь-яких його органів, посадових осіб, працівників та представників вчиняти будь-які дії, спрямовані на здійснення користування приміщеннями, що є об'єктом оренди згідно з договором оренди № 46-СС від 01.06.2017 року, договором оренди № 29-СС від 22.09.2017 року та договором оренди № 4/18-ССС від 01.06.2017 року, зокрема майна, що розташоване за адресою Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 14;

- заборони ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «СТАР РЕАЛТІ» в особі будь-яких їхніх органів, посадових осіб, працівників будь-яким чином перешкоджати ТОВ «АККО ГРУП» у здійсненні володіння та користування приміщеннями, що є об'єктом оренди згідно з договором оренди № 46-СС від 01.06.2017 року, договором оренди № 29-СС від 22.09.2017 року та договором оренди № 4/18-ССС від 01.06.2017 року, зокрема майна, що розташоване за адресою Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 14.

1.3.1 У заяві про забезпечення позову з посиланням на положення статей 136-140 Господарського процесуального кодексу України необхідність забезпечення позову обґрунтована такими обставинами:

1.3.2 08.01.2019 року приміщення готелю та ресторану разом з усім устаткуванням, рухомим майном та документацією, належними ТОВ «АККО ГРУП», було захоплене невідомими особами, які представлялись представниками нового орендаря цих приміщень.

1.3.3 На дату подання даної позовної заяви керівництво ТОВ «АККО ГРУП» та працівники готелю і ресторану до робочих місць не допускаються.

1.3.4 Спірне майно, яке перебуває в законному користуванні позивача, неправомірно передано новим власником в оренду іншій особі - ТОВ «СТАР РІЕЛТІ».

1.3.5 Питання дострокового припинення чинних договорів оренди та виселення позивача з орендованих приміщень в судовому порядку не вирішувались.

1.3.6 Існує обґрунтована загроза, що відповідачі, дії яких є незаконними, можуть вдаватись до заходів, спрямованих на застосування інших, в тому числі юридичних механізмів з метою позбавлення позивача доступу до орендованих приміщень та розташованого в них майна позивача готельно-ресторанного комплексу, шляхом переукладення договорів оренди з іншими особами, укладення договорів суборенди, відчуження майна, тощо, що унеможливіть виконання рішення суду у справі.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції.

2.1 Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.02.2019 заяву ТОВ «АККО ГРУП» про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходів забезпечення позову шляхом заборони ПАТ «СБЕРБАНК» в особі будь-яких його органів, посадових осіб, працівників та представників вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу у користування третім особам приміщень, що є об'єктом оренди згідно з договором оренди № 46-СС від 01.06.2017 року, договором оренди № 29-СС від 22.09.2017 року та договором оренди № 4/18-ССС від 01.06.2017 року, зокрема майна, що розташоване за адресою Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 14; заборони ТОВ «СТАР РЕАЛТІ» в особі будь-яких його органів, посадових осіб, працівників та представників вчиняти будь-які дії, спрямовані на здійснення користування приміщеннями, що є об'єктом оренди згідно з договором оренди № 46-СС від 01.06.2017 року, договором оренди № 29-СС від 22.09.2017 року та договором оренди № 4/18-ССС від 01.06.2017 року, зокрема майна, що розташоване за адресою Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 14; заборони ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «СТАР РЕАЛТІ» в особі будь-яких їхніх органів, посадових осіб, працівників будь-яким чином перешкоджати ТОВ «АККО ГРУП» у здійсненні володіння та користування приміщеннями, що є об'єктом оренди згідно з договором оренди № 46-СС від 01.06.2017 року, договором оренди № 29-СС від 22.09.2017 року та договором оренди № 4/18-ССС від 01.06.2017 року, зокрема майна, що розташоване за адресою Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 14. Відмовлено у забезпеченні позову шляхом зупинення дії Договору оренди № 28_199 від 22.12.2018.

2.2 Суд першої інстанції дійшов висновку, що обрані позивачем заходи забезпечення шляхом заборони відповідачам вчиняти дії є співрозмірними до позовних вимог та фактичних обставин господарської діяльності сторін, забезпечують виконання судового рішення в разі можливого задоволення позову й не порушують існуючих прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

2.3 Суд першої інстанції виходив з того, що заходи забезпечення позову є тимчасовими на період вирішення спору по суті з метою зупинення вчинення під час розгляду справи дій, які матимуть відповідні юридичні наслідки та можуть призвести до ускладнення чи унеможливлення виконання судового рішення в разі задоволення позову.

2.4 Суд першої інстанції зауважив, що заборона користуватись спірним майном дозволить зберегти його поточний стан та розташоване в ньому особисте майно позивача від заволодіння ним іншими особами в непередбачений законодавством спосіб, що призведене до уникнення негативних наслідків від дій, про усунення яких позивач просить в позові.

2.5 Суд першої інстанції зауважив, що заборона відповідачам будь-яким чином перешкоджати позивачу у здійсненні володіння та користування спірним майном є тимчасовим заходом, необхідним для попередження подальших неправомірних дій, про усунення яких позивач просить в позові, та необхідна для уникнення збитків від блокування господарської діяльності позивача, яка нерозривно пов'язана з використанням спірного майна та майна готельно-ресторанного комплексу, розташованого в спірних приміщеннях. Водночас, такий захід забезпечення позову, не вирішує наявності будь-якого права, застосовується з огляду на тривале користування позивачем майном та стосується вчинення будь-яких дій поза правовим полем до вирішення спору про право, що дозволить уникнути непорозумінь на період вирішення спору і запобігти порушенню прав позивача.

2.6 Суд першої інстанції наголосив, що навіть в разі набуття АТ «СБЕРБАНК» законного права користування, звільнення приміщення попереднім орендарем має відбуватись в межах правового поля. Спір має вирішуватись в судовому порядку з визначенням умов та порядку повернення майна з оренди, розрахунків, повязаних з поліпшеннями та забезпеченням позивачу можливості забрати власне майно.

2.7 Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 ухвалу Господарського суду Київської області від 20.02.2019 залишено без змін із тих самих підстав.

2.8 Аргументи АТ «СБЕРБАНК» стосовно того, що останній не надавав згоду на укладання договорів оренди від 01.06.2017, 01.07.2017 та 22.09.2017 № 4/18-ССС, 46-11 та 29-сс, тому такі договори відповідно до частини 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку» є нікчемними, суд апеляційної інстанції відхилив, зазначивши, що надання відповідної згоди спростовуються матеріалами справи, а факт нікчемності договорів підлягає встановленню лише під час розгляду справи по суті.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та виклад позиції інших учасників справи.

3.1 У касаційній скарзі АТ «СБЕРБАНК» просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 20.02.2019 і відмовити у задоволенні заяви ТОВ «АККО ГРУП» про забезпечення позову.

3.2 Скаржник стверджував, що суд застосував заходи забезпечення позову на підставі заяви ТОВ «АККО ГРУП», яка ґрунтується лише на припущеннях щодо потенційної можливості ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, що є порушенням норм статей 73, 74, 136 Господарського процесуального кодексу України.

3.3 Також скаржник наполягав, що застосовані судом заходи забезпечення позову шляхом заборони власнику користуватися спірним майном, не є співмірними із заявленими позовними вимогами, що є порушенням частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

3.4 Скаржник зазначав, що ухвала прямо забороняє ТОВ «СТАР РЕАЛТІ» та АТ «СБЕРБАНК» користуватися нерухомим майном, яке знаходиться у власності останнього. Цим обмеженням грубо порушуються права власника та завдаються збитки у вигляді неотриманих орендних платежів за користування орендарями майном, та безпосередньо вирішується спір - предметом якого є усунення перешкод у користуванні цим майном. На думку скаржника, така ухвала грубо порушує норми статті 41 Конституції України, статті 316 Цивільного кодексу України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

3.5. Від позивача та третіх осіб відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

3.6 21.06.2019 ТОВ «СТАР РЕАЛТІ» здав на пошту заяву про приєднання до касаційної скарги та відзив на касаційну скаргу, які надійшли до суду касаційної інстанції 25.06.2019. Заявник просить постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 20.02.2019 у справі № 911/364/19 скасувати та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «АККО ГРУП» про забезпечення позову.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4. Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство.

4.1 Відповідно до частини 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

4.2 Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

4.3 Водночас, згідно з частиною 11 цієї статті не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

4.4 Отже, вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд насамперед повинен з'ясувати зміст позовних вимог, а також правові підстави позову, оскільки суд, який не вирішує спір по суті, у будь-якому випадку не може застосувати такий захід забезпечення позову, який за змістом є тотожним задоволенню заявлених позовних вимог.

4.5 Відповідно до частини 1, пунктів 4, 5 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

4.6 Предметом позову, що розглядається у цій справі, є вимога позивача до нового власника майна та нового орендаря про усунення перешкод у здійсненні ним права користування майном, що раніше було передане позивачу в оренду попереднім власником.

4.7 При цьому, слід зауважити, що у прохальній частині позову позовна вимога сформулювана як зобов'язання відповідачів усунути перешкоди у здійсненні права користування орендованим майном. Водночас, конкретні дії, які мають вчинити відповідачі для усунення можливого порушення права позивача, у позові не зазначені. Фактично, дії та спосіб усунення користування орендним майном заявник деталізував в заяві про забезпечення позову, яка частково була задоволена місцевим господарським судом.

4.9 Суд першої інстанції, з висновком якого погодився і суд апеляційної інстанції, зазначаючи, що заборона відповідачам будь-яким чином перешкоджати позивачу у здійсненні володіння та користування спірним майном є тимчасовим заходом, необхідним для попередження подальших неправомірних дій, про усунення яких позивач просить в позові, і такий захід забезпечення позову не вирішує наявності будь-якого права, помилково не брав до уваги те, що забезпечення позову в обраний позивачем спосіб шляхом заборони відповідачам в особі будь-яких їхніх органів, посадових осіб, працівників вчиняти будь-які дії, спрямовані на користування та/або передачу у користування третім особам спірних приміщень, а також заборони будь-яким чином перешкоджати позивачу у здійсненні володіння та користування приміщеннями фактично є вирішенням по суті спору про усунення перешкод у користуванні позивачем спірними приміщеннями, що прямо заборонено відповідно до частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

5. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

5.1 Відповідно до пункту 3 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

5.2 Частинами першою та другою статті 311 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

5.3 Беручи до уваги те, що судом першої інстанції, з висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, порушено норму частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до ухвалення незаконного рішення про вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, оскаржувані судові рішення в частині задоволення заяви про забезпечення позову підлягають скасуванню. Правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову в обраний спосіб відсутні, тому у задоволенні заяви ТОВ «АККО ГРУП» слід відмовити.

6. Розподіл судових витрат

6.1 Відповідно до частини чотирнадцятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

6.2 Судовий збір, сплачений АТ «СБЕРБАНК» за перегляд ухвали про забезпечення позову у судах апеляційної та касаційної інстанції , покладається на ТОВ «АККО ГРУП».

6.3 Судовий збір, сплачений ТОВ «СТАР РЕАЛІТІ» за перегляд ухвали про забезпечення позову у суді касаційної інстанції , покладається на ТОВ «АККО ГРУП».

6.4 Судовий збір, сплачений ТОВ «АККО ГРУП» за подання заява про забезпечення позову, покладається на заявника.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 3 частини 1 статті 308, статтями 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «СБЕРБАНК», до якої приєдналось Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР РЕАЛТІ», задовольнити.

Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 20.02.2019 у справі № 911/364/19 в частині задоволення заяви про забезпечення позову скасувати та ухвалити нове рішення у відповідній частині.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АККО ГРУП» про забезпечення позову шляхом:

- заборони ПАТ «СБЕРБАНК» в особі будь-яких його органів, посадових осіб, працівників та представників вчиняти будь-які дії, спрямовані на передачу у користування третім особам приміщень, що є об'єктом оренди згідно з договором оренди № 46-СС від 01.06.2017 року, договором оренди № 29-СС від 22.09.2017 року та договором оренди № 4/18-ССС від 01.06.2017 року, зокрема майна, що розташоване за адресою Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 14;

- заборони ТОВ «СТАР РЕАЛТІ» в особі будь-яких його органів, посадових осіб, працівників та представників вчиняти будь-які дії, спрямовані на здійснення користування приміщеннями, що є об'єктом оренди згідно з договором оренди № 46-СС від 01.06.2017 року, договором оренди № 29-СС від 22.09.2017 року та договором оренди № 4/18-ССС від 01.06.2017 року, зокрема майна, що розташоване за адресою Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 14;

- заборони ПАТ «СБЕРБАНК» та ТОВ «СТАР РЕАЛТІ» в особі будь-яких їхніх органів, посадових осіб, працівників будь-яким чином перешкоджати ТОВ «АККО ГРУП» у здійсненні володіння та користування приміщеннями, що є об'єктом оренди згідно з договором оренди № 46-СС від 01.06.2017 року, договором оренди № 29-СС від 22.09.2017 року та договором оренди № 4/18-ССС від 01.06.2017 року, зокрема майна, що розташоване за адресою Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе, вул. Лесі Українки, буд. 14.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККО ГРУП» (01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 10, ) на користь Акціонерного товариства «СБЕРБАНК» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46, ) 1921 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги; 1921 грн судового збору за розгляд касаційної скарги.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АККО ГРУП» (01010, м. Київ, вул. І. Мазепи, 10, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР РЕАЛТІ» (08325, Київська обл., Бориспільський район, село Щасливе, вул. Лесі Українки, ) 1921 грн судового збору за розгляд касаційної скарги.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді Н. Губенко

І. Ткач