ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/821/19

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Хотенця П.В.
при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Заступника військового прокурора об`єднаних сил, м. Краматорськ в інтересах держави, в особі Міністерства оборони України, м. Київ
до Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова", м. Харків
про стягнення 435952,18 грн
за участю представників сторін:
прокурор - Набекало М.М., посв.№050170 від 25.06.2018 року

позивача - Вельма І.О., дов.№220/534/д від 03.12.2018 року

відповідача - Янковська О.М., дов.№74/ю від 15.01.2019 року

ВСТАНОВИВ:

Заступник військового прокурора об`єднаних сил, м. Краматорськ в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, м. Київ звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова", м. Харків, в якому просить суд стягнути з відповідача 435952,18 грн. штрафних санкцій за невиконання умов державного контракту № 247/2/07-09 від 19 вересня 2007 року.

Ухвалою господарського суду Харківськоїобласті від 29 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін та призначено підготовче засіданні на 24 квітня 2019 року на 12:30 годин.

15 квітня 2019 року через канцелярію суду, Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" подано відзив на позовну заяву, який суд приймає та долучає до матеріалів справи.

19 квітня 2019 року через канцелярію суду, Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" подано доповнення (вхідний № 9772) до відзиву, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

24 квітня 2019 року через канцелярію суду, Військовою прокуратурою об`єднаних сил подано заперечення (вхідний № 10250) на відзив, які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою від 24 квітня 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 183 Господарського процесуального кодексу України підготовче засідання відкладено на 13 травня 2019 року.

13 травня 2019 року через канцелярію суду, Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" подано додаткові пояснення (вхідний № 11462), які суд приймає та долучає до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15 травня 2019 року призначено підготовче засідання на 28 травня 2019 року на 12:20 годин.

Протокольною ухвалою від 28 травня 2019 року на підставі пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 30 травня 2019 року.

Протокольною ухвалою від 30 травня 2019 року на підставі частини 2 статті 216 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено перерву до 12 червня 2019 року до 12:20 годин.

Прокурор у судовому засіданні та у наданих запереченнях на відзив наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні, у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та дослідивши подані суду докази, вислухавши пояснення прокурора, повноважних представників позивача та відповідача, перевіривши відповідність доводів сторін фактичним обставинам справи, судом встановлено наступне.

Згідно вимог статті 131-1 Конституції України, у випадках, передбачених законом, на прокуратуру покладено представництво інтересів держави в суді.

Відповідно до статті 23 закону України "Про прокуратуру" представництво прокурором інтересів держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Приписами статті 15 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокурорами органу прокуратури, зокрема, є керівник регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної), перший заступник керівника регіональної прокуратури (у тому числі військової прокуратури на правах регіональної).

Право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам (частина 1 статті 24 Закону України "Про прокуратуру").

Згідно пункту 6.1 наказу Генерального прокурора України від 21 вересня 2018 року № 186гн "Про організацію діяльності прокурорів щодо представництва інтересів держави в суді та при виконанні судових рішень", позови (заяви, подання) слід надсилати до суду за підписом керівника прокуратур усіх рівнів - Генерального прокурора України, прокурорів обласного рівня, міських, районних, міжрайонних, районних у містах та прирівняних до них прокурорів, їх перших заступників та заступників.

Відповідно до наказів Генерального прокурора України № 530-вк від 31 серпня 2017 року та № 221-вк від 10 травня 2018 року на посаду заступника військового прокурора об`єднаних сил призначено полковника юстиції Тетеніча Д.Ю., у зв`язку з чим останній уповноважений на подання позовної заяви.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України "Про прокуратуру" систему прокуратури України становлять: Генеральна прокуратура України; регіональні прокуратури; місцеві прокуратури, військові прокуратури; Спеціалізована антикорупційна прокуратура.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про прокуратуру" до військових прокуратур належать Головна військова прокуратура (на правах структурного підрозділу Генеральної прокуратури України), військові прокуратури регіонів (на правах регіональних), військові прокуратури гарнізонів та інші військові прокуратури (на правах місцевих).

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що в системі прокуратури України діють регіональні прокуратури, до яких належать прокуратури областей, Автономної Республіки Крим, міст Києва і Севастополя.

Таким чином, з аналізу наведених вище норм законодавства вбачається, що оскільки військові прокуратури діють на правах регіональних, а до регіональних прокуратур належать прокуратури областей, то військова прокуратура об`єднаних сил уповноважена на звернення з позовом до суду в інтересах держави.

Згідно статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру" підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (мотивувальна частина рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № З-рп/99).

Відповідно до Закону України "Про Збройні Сили України", Збройні Сили України - це військове формування, на яке покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності.

Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснює Міністерство оборони України, яке відповідно до статті 3 Закону є центральним органом виконавчої влади і військового управління.

Фінансування діяльності Збройних Сил України здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно Міністерства. Цією нормою також визначено, що головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про державний бюджет України на відповідний рік, доводить у встановленому порядку до розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (одержувачів бюджетних коштів) відмості про обсяги асигнувань, забезпечує управління бюджетними асигнуваннями.

Шкода економічним інтересам держави полягає у несвоєчасному виконанні відповідачем умов державного контракту, тобто у значній затримці поставки техніки, яка вкрай необхідна для використання підрозділами Збройних сил України, в тому числі в зоні проведення операції об`єднаних сил.

Фінансування діяльності Збройних Сил України здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України. Попередня оплата за виконання державного контракту на загальну суму 2140210,00 грн. здійснено за рахунок державного бюджету.

Військовою прокуратурою об`єднаних сил встановлено, що за наявності порушення інтересів держави в бюджетній сфері протягом тривалого часу, орган державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, захист належним чином не здійснюється.

Наведене підтверджується, тим що захист порушених інтересів держави з боку позивача обмежився лише скеруванням на адресу відповідача претензії № 403/2/1/9639 від 03 грудня 2018 року.

Вказана бездіяльність позивачів щодо судового захисту порушених інтересів держави, відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для представництва прокурором інтересів держави в судових органах шляхом пред`явлення відповідного позову.

Неналежне виконання зобов`язань за державним контрактом завдає шкоди економічним інтересам держави в особі Міністерства оборони України.

Вказані обставини є підставою для представництва Військового прокурора об`єднаних сил в суді інтересів держави в особі Міністерства оборони України у формі звернення до суду з цим позовом та участі прокурора в його розгляді.

На виконання вимог частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Військовою прокуророю об`єднаних сил було повідомлено позивача про необхідність представництва військовою прокуратурою інтересів держави у формі звернення до суду з цим позовом та участі в його розгляді.

Підсумовуючи викладене суд вважає, що прокурор правомірно та з дотриманням наданих законодавством повноважень звернувся до господарського суду з даним позовом в інтересах держави в особі позивача.

19 вересня 2007 року Міністерством оборони України (позивачем) укладено державний контракт № 247/2/07-9 з Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (відповідачем) на виконання дослідно-конструкторської роботи (ДКР) по темі Модернізація реактивної системи залпового вогню БМ-21 "Град", шифр "Верба/1".

Додатковою угодою № 1 від 28 листопада 2012 року зміст контракту викладено в новій редакції.

Згідно пункту 1 Контракту виконавець зобов`язується за тактико-технічним завданням замовника виконати з дотриманням законодавства дослідно- конструкторську роботу шифр "Верба/1" і передати замовнику Науково-технічну продукцію (конструкторську документацію, дослідні зразки, макети вузли, блоки, спец обладнання, матеріальні цінності) створені (виготовлені, закуплені) під час виконання ДКР в цілому (етапів, під етапів робіт), вчинити інші дії передбачені контрактом згідно з рішенням замовника, а замовник прийняти встановленим порядком виконані роботи та оплатити їх.

Повний обсяг робіт та строки їх виконання викладені у Календарному плані, який є додатком до контракту.

Пунктом 14 додаткової угоди № 1 визначено, що приймання робіт етапів (під етапів), Науково-технічної продукції здійснюється відповідно до "Календарного плану" комісією замовника, або за його дорученням 85 Військовим представництвом Міністерства оборони України ( 85 ВП МОУ), у порядку, який визначено стандартами Системи розроблення та поставлення на виробництво озброєння та військової техніки за умовами цього контракту, з оформленням Акту приймання робіт етапу (підетапу).

Акт приймання робіт етапу (підетапу) затверджується замовником.

На підставі акту приймання робіт етапу (підетапу) 85 ВГІ МОУ видає посвідчення на виконані роботи етапу (підетапу).

При цьому, пунктом 17 вказаної угоди визначено, що Акт приймання- передачі Науково-технічної продукції надається на затвердження замовнику разом із наступними документами: актом приймання робіт етапу (підетапу); посвідченням 85 ВП МОУ на виконані роботи етапу; висновком 85 ВП МОУ; РКМ, завізованими 85 ВП МОУ щодо рівня договірної ціни; копії платіжних доручень, рахунків і накладних на придбані (отримані, створені) товари, матеріали, спеціальне обладнання, договорів, калькуляцій кошторисної вартості та Актів приймання - передачі Науково-технічної продукції у співвиконавців.

Відповідно до пункту 18 додаткової угоди № 1 датою виконання етапів (підетапів) робіт (ДКР в цілому) є дата затвердження замовником Акту приймання робіт етапу (підетапу, ДКР в цілому).

Пунктом 19 додаткової угоди № 1 визначено, що у разі відмови від затвердження Акту приймання робіт етапу (під етапу, ДКР в цілому) замовник протягом 20 днів із моменту його отримання, складає мотивовану відмову, про що повідомляє виконавця.

Додатковою угодою № 13 від 03 травня 2018 року затверджено "Календарний план" виконання ДКР шифр "Верба/1" до державного контракту від 19 вересня 2007 року № 247/2/097-9, яким визначено, що 4 етап виконання ДКР шифр "Верба/1" Державні випробування, у тому числі комплектування дослідного зразка БМ-21У (одометром в апаратурі КСНТП) здійснюється з 18 квітня 2018 року по 05 вересня 2018 року, а його здача має бути завершена до 05 жовтня 2018 року.

Загальна орієнтовна вартість робіт за 4 етапом становить 2 724 702,58 грн.

На виконання умов пункту 11 додаткової угоди № 1 Міністерством оборони України на рахунки підприємства перераховано попередню оплату за виконання робіт 4 етапу у сумі 2 140210,00 грн. (платіжні доручення № 403/2/178 від 08 червня 2018 року та № 403/2/242 від 05 липня 2018 року).

Листом № 220/398 від 09 липня 2018 року позивачем запропоновано Державному підприємству "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" залучити до проведення параду військ Збройних Сил України реактивну систему залпового вогню "Верба/1" у складі механізованої колони.

Погодившись з такою пропозицією, відповідач 13 липня 2018 року відправив вказану техніку для залучення у проведенні параду. Техніку повернуто на Державне підприємство 27 серпня 2018 року, тобто техніка була відсутня 46 діб.

У зв`язку із залученням зазначеної техніки до проведення параду, присвяченого Дню незалежності України у 2018 році, Міністерством оборони України продовжено строки виконання робіт за 4 етапом ДКР на 45 діб (з 05 жовтня 2018 по 20 листопада 2018 року).

Додатковою угодою № 14 від 13 серпня 2018 року сторонами затверджено новий "Календарний план" виконання ДКР шифр "Верба/1" до державного контракту № 247/2/07-9 від 19 вересня 2007 року та визначено, що 4 етап виконання ДКР шифр "Верба/1" Державні випробування у тому числі комплектування дослідного зразка БМ-21У (одометром в апаратурі КСНТП) здійснюється з 18 квітня 2018 року по 20 жовтня 2018 року, а здача техніки має бути завершена до 20 листопада 2018 року.

Матеріали справи свідчать про те, що На цей час договірні зобов`язання Державне підприємство"Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" не виконало, Акт приймання робіт етапу 4 на затвердження замовнику не надав.

Міністерством оборони України на адресу відповідача направлено претензію № 403/2/1/9639 від 03 грудня 2018 року, яка залишена без задоволення (лист за вихідним № 7724/4 від 27 грудня 2018 року).

У вказаному листі Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" зазначено, що затримка проведення 4 етапу ДКР шифр "Верба/1" зумовлена відсутністю на підприємстві реактивної системи залпового вогню у зв`язку із залученням до параду, проте не враховано той факт, що позивачем продовжено строк виконання саме на строк участі техніки у параді.

Поряд з цим, як однією із причин прострочки виконання 4 етапу ДКР шифр "Верба/1" відповідач зазначає, що техніка повернулась з параду у технічно несправному стані, що в свою чергу призвело до витрачання додаткового часу на її відновлення.

Разом з цим, прокурор та представник позивача зазначають, що техніка повернулась на Державне підприємство з параду 27 серпня 2018 року, а її зовнішній огляд, під час якого виявлено несправності, проведено лише 25 вересня 2018 року, що підтверджується відповідним актом № 142 від 25 вересня 2018 року.

Таким чином, 30 днів техніка простоювала на підприємстві, а будь-які роботи з нею не проводились.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що листом від 17 жовтня 2018 року Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" повідомило позивача про те, що 08 жовтня 2018 року закінчено ремонтно відновлювальні роботи з технікою, тобто через 14 днів після виявлення несправностей, що в цілому не впливає на загальну затримку виконання 4 етапу ДКР.

Останньою причиною затримки Контракту, на думку відповідача, є той факт, що позивач вчасно не забезпечив проведення державних випробувань 4 етапу ДКР шифр "Верба/1", не надавши для випробувань полігон Військової частини НОМЕР_1 (с. Старині), що передбачено умовами ДКР шифр "Верба/1".

Листом № 6746/52 від 12 листопада 2018 року позивач дійсно зазначив, що полігон для випробувань зайнятий до 07 грудня 2018 року з причин його завантаженості та використання значною кількістю військових підрозділів.

Проте, починаючи з 07 грудня 2018 року полігон Військової частини НОМЕР_1 (с. Старині) міг бути використаний для здійснення випробування та завершення 4 етапу ДКР.

При цьому, орієнтовний термін завершення державних випробувань передбачався у період 10-15 грудня 2018 року, що зазначено у листі Голови державної комісії з проведення державних випробувань від 16 листопада 2018 року № 116/4/1/1283.

Матеріали справи свідчать про те, що на момент подачі позову зобов`язання за ДКР шифр "Верба/1" Державним підприємством "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" не виконано, Акт приймання робіт етапу (під етапу, ДКР в цілому) замовником не підписано.

Згідно пункту 41 Додаткової угоди № 1 за порушення встановлених цим Контрактом термінів виконання етапів (підетапів), виконавець сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка від ціни поточного етапу (підетапу) за кожен день прострочення, а за прострочення термінів понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 % від ціни етапу (підетапу).

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Згідно статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 892 Цивільного кодексу України за договором, на виконання дослідно-конструкторських робіт виконавець зобов`язується за завданням замовника розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, а замовник зобов`язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Згідно статті 894 Цивільного кодексу України виконавець зобов`язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені дослідно-конструкторські роботи. Договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до Закону та умов договору, а у разі їх невиконання до сторони можуть бути застосовані штрафні санкції.

Враховуючи викладене, за порушення строків виконання робіт етапу 4 відповідач зобов`язаний сплатити позивачу пеню (з 21 листопада 2018 року по 18 лютого 2019 року) у розмірі 245 223,00 грн. та 7 % штрафа у розмірі 190729,18 грн.

Статтею 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктами 1, 2 статті 230 Господарського кодексу України визначено, що санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку часник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарюванн, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Пунктом 6 статті 231 Господарського кодексу України, передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Відповідно до частини статті 547 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно вимог статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова ума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення оржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Відповідно до приписів статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 7% штрафа у розмірі 190729,18 грн. задовольнити.

Згідно пункту 1 статті 233 Господарського кодексу України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Однією з обов`язкових умов застосування статті 233 Господарського кодексу України є дослідження судом майнового стану сторін - і боржника і кредитора, обставини, що обумовили прострочення.

Як встановлено з пояснень відповідача, вилучення із господарського обігу значної частки незапланованих грошових коштів для виплати штрафних санкцій на користь Міністерства оборони України може призвести до порушення ліквідності та втрати платоспроможності підприємства. а також порушенню договірних зобов`язань, виникненню та росту боргових зобов`язань перед постачальниками, працівниками та бюджетом. В тому числі, призведе до дефіциту грошових коштів, які навразі попри все спрямовуються на придбання закупівельних матеріалів, сировини, комплектючих тощо для виробництва військової техніки та державними оборотними замовленнями (яка використовується для підвищення безпеки та оборони держави, та щоденна необхіднійсть в якій існує на сході держави). Окрім того, виникнення заборгованості перед контрагентами є підставою для настання відповідальності у вигляді штрафних санкцій, а відсутність коштів на закупівлю матеріалів і комплектуючих - до зриву строків виконання державних замовлень, які на теперішній час складають питому вагу в діяльності Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова", що матиме негативні наслідки в масштабах країни у зв`язку з проведенням операції Об`єднаних сил (що є надзвичайною подією).

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що Державне підприємство "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, що утворене та діє на базі відокремленої частини державної власності, то порушення балансу майнових інтересів підприємства може призвести до порушень інтересів держави. а саме: втрату ліквідності та платоспроможності майна держави у вигляді державного підприємства, яке має стратегічне та суспільне значення, суд визнав за можливе зменшити суму пені яка підлягає стягненню з відповідача (245223,00 грн.) на 90%, що дорівнює 24522,30 грн.

Відповідно до статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 73 Господарського процесуального кодексу України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги прокурора задовольнити частково; стягнути з відповідача 215251,48 грн. штрафних санкцій за невиконання умов державного контракту № 247/2/07-09 від 19 вересня 2007 року; в решті позову відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов*язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином на відповідача покладається судовий збір у розмірі 3228,77 грн.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1-5, 10, 11, 12, 20, 41-46, 73-80, 86, 123, 129, 183, 194, 195, 196, 201, 208-210, 217, 218, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Харківське конструкторське бюро з машинобудування ім. О.О. Морозова" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-кт. Повітрофлотський, 6, ) 215251,48 грн. штрафних санкцій за невиконання умов державного контракту № 247/2/07-09 від 19 вересня 2007 року та 3228,77 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "24" червня 2019 р.

Суддя П.В. Хотенець