РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.06.2019Справа № 910/1220/19

Господарський суд міста Києва у складі:

судді: за участю секретаря:Данилової М.В. Бордунової К.Е.
за участю представників сторін: від позивача: Пилюченко І.Г., від відповідача: не з`явилися.
за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Богуслав»»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» в особі голови комісії з припинення - ліквідатора Підсуха Олександра Миколайовича зобов`язання включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторські вимоги

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Богуслав» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» в особі Голови комісії з припинення - ліквідатора Підсуха Олександра Миколайовича (надалі - відповідач) про зобов`язання включити в проміжний ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» кредиторські вимоги позивача:

- в сумі 22 318 400,00 грн., що виникли на підставі Кредитного договору №15/01-КР-12/2015 від 30.06.2015;

- в сумі 2 542 860,72 грн., що виникли на підставі Договору про надання овердрафту №15/05-ОВ-13/2017 від 09.08.2017.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач та голова комісії з припинення ухиляються від розгляду кредиторських вимог (заява кредитора про грошові вимоги №273/03 від 17.04.2018 року була направлена позивачем на відповідні адреси), звідси вбачається, що грошові вимоги позивача розглянуті не були, внаслідок чого й не були включені до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2019 відкрито провадження в справі № 910/1220/19, вирішено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 13.03.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.03.2019 підготовче судове засідання відкладено на 10.04.2019.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.04.2019 продовжено строк підготовчого засідання на 30 (тридцять) днів, розгляд справи призначено на 15.05.2019.

Між тим, згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.06.2019.

Представник позивача в судове засідання з`явилася, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений шляхом направлення ухвали суду від 15.05.2019 на юридичну адресу Товариства, яка повернулася до суду із зазначенням причини повернення «адресат вибув».

У судове засідання, що відбулось 12.06.2019, представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд зазначає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 15.05.2019, як і ухвала про відкриття провадження у справі, була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП», зазначену на веб-сайті Міністерства юстиції України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04119, м. Київ, вул. Cім`ї Хохлових, буд.15.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, оскільки ухвали суду направлялися відповідачу на зазначену в відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження (реєстрації) останнього, а матеріали справи не містять доказів повідомлення іншої адреси перебування відповідача, то керуючись приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України Суд дійшов висновку, що ухвали суду по даній справі є такими, що були вручені відповідачу.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Своїм правом на подання відзиву на позов відповідач у визначений строк відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на те, що відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце судового засідання, своїм правом на подання відзиву відповідач не скористався, а його неявка не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи обмеженість процесуального строку, Суд вважає за можливе розглянути справу по суті в цьому судовому засіданні.

Представник позивача підтримав позов та просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 12.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Богуслав» (надалі за договором - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» (надалі за договором - Позичальник) було укладено кредитний договір №15/01-КР-12/2015 (надалі - Кредитний договір -1), відповідно до п. 1.1. якого Банк на умовах, передбачених цим Договором, відкрив Позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію в національній валюті України з загальним лімітом в сумі - 21 718 00,00 грн., в межах якої надав Банк надав Позичальнику в користування грошові кошти, (надалі - Кредит), зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування Кредитом у розмірі - 24% річних.

Згідно пункту 1.2. Кредитного договору - 1, термін повернення Позичальником кредиту - « 19» грудня 2017 року.

Позивач вказує на той факт, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором-1 виконав належним чином та надав Позичальнику кредит, а Позичальник, у свою чергу, свої зобов`язання за Кредитним договором-1 не виконав. При цьому, як вбачається з розрахунку позивача про заборгованість Позичальника перед позивачем за Кредитним договором-1 станом на 16.04.2018 року, загальна сума заборгованості Позичальника за Кредитним договором-1, становить 22 318 400,00 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом складає 21 608 000,00 грн. та прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 710 400,00 грн.

Крім того, 09 серпня 2017 року між Банком та Позичальником було укладено Договір про надання овердрафту №15/05-ОВ-13/2017, разом з усіма змінами та доповненнями (надалі - «Кредитний договір-2»), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику Овердрафт (короткостроковий кредит) з лімітом в розмірі 3 000 000 (три мільйони) гривень, зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування Овердрафтом в розмірі 27% річних.

Згідно пункту п.2.3. Кредитного договору-2 термін повернення Позичальником Овердрафту - « 08» серпня 2018 року або термін, встановлений у відповідності з п.п. 4.3., 4.4., 4.5. Кредитного договору-2 (вище і надалі - Термін повернення).

Позивач зазначає, що Банк свої зобов`язання за Кредитним договором-2 виконав належним чином та надав Позичальнику Овердрафт , а Позичальник, у свою чергу, свої зобов`язання за Кредитним договором-2 не виконав. При цьому, як вбачається з розрахунку позивача про заборгованість Позичальника перед позивачем за Кредитним договором-2 станом на 16.04.2018 року, загальна сума заборгованості Позичальника за Кредитним договором-2, становить 2 542 860,72 грн., з яких прострочена заборгованість за кредитом складає 2 458 528,46 грн. та прострочена заборгованість за відсотками за користування кредитом складає 84 332,26 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Факт наявності заборгованості з повернення кредиту та сплати відсотків у зазначеному позивачем розмірі відповідачем не спростовано та не заперечено, а відтак, Суд доходить висновку про її обґрунтованість.

Водночас, як встановлено Судом з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 05.03.2018 було внесено рішення засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» про припинення юридичної особи в результаті ліквідації. Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» перебуває в стані припинення за рішенням засновників.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 105 ЦК України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов`язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Статтею 112 ЦК України встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов`язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги.

У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

Із наявних в матеріалах справи документів Суд дійшов висновку, що позивач для відповідача є кредитором.

Крім того, з приписів ст. 112 ЦК України випливає, що кредиторські вимоги можуть бути заявлені і після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред`явлення.

Як встановлено Судом, комісією з припинення (ліквідації) від 05.03.2018 встановлено строк для пред`явлення кредиторських вимог - 05.05.2018.

Так, 18.04.2018 позивачем на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП», зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 04119, м. Київ, вул. Cім`ї Хохлових, буд.15, направлено заяву кредитора про грошові вимоги №273/03 від 17.04.2018 року з проханням визнати грошові вимоги позивача до Відповідача за Кредитним договором -1 у розмірі 22 318 400,00 грн., грошові вимоги Позивача до Відповідача за Кредитним договром-2 в розмірі 2 542 860,00 грн. та включити вказані грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП», що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком ДД УДППЗ «Укрпошта» від 18.04.2018 (поштове відправлення зі штриховим ідентифікатором 429), копії яких містяться в матеріалах справи.

Крім того, 18.04.2018 аналогічна заява була направлена безпосередньо на адресу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» - Підсуха Олександра Миколайовича, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком ДД УДППЗ «Укрпошта» від 18.04.2018 (поштове відправлення зі штриховим ідентифікатором 729), копії яких містяться в матеріалах справи.

Доказів на підтвердження того факту, що вказана заява позивача прийнята та розглянута відповідачем відповідно до ч. 6 статті 105 Цивільного кодексу України, Суду не надано, а відтак - слід дійти висновку, що відповідачем порушено права позивача, за захистом яких останній звернувся до Суду з даним позовом.

Отже, з огляду на наведене, Суд доходить висновку, що відповідачем порушено права позивача шляхом ухилення від розгляду його кредиторських вимог, що дало право позивачу звернутися із відповідним позовом до ліквідаційної комісії.

Таким чином, позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача включити грошові вимоги позивача:

- в розмірі 22 318 400,00 грн., що виникли на підставі Кредитного договору №15/01-КР-12/2015 від 30.06.2015, які складаються з заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 21 608 000,00 грн. та відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 710 400,00 грн,

- в розмірі 2 542 860,72 грн., що виникли на підставі Договору про надання овердрафту №15/05-ОВ-13/2017 від 09.08.2017, які складаються з заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі 2 458 528,46 грн. та відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 84 332,26 грн,

до проміжного ліквідаційного балансу, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України (надалі також - ГПК України) встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 КПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього заборгованості перед позивачем та відповідно відсутність обов`язку по включенню їх до проміжного ліквідаційного балансу.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача на підставі ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 105, 107, 110 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 46, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ч. 2 ст. 178, ст. ст. 191, 202, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, 250, ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» (04119, м. Київ, вул. Cім`ї Хохлових, буд.15 , ) в особі Голови комісії з припинення - ліквідатора Підсуха Олександра Миколайовича включити в проміжний ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» (04119, м. Київ, вул. Cім`ї Хохлових, буд.15, ) кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «БАНК БОГУСЛАВ» (04080, м. Київ, вул. Ніжньоюрківська, 81; ) в сумі 22 318 400,00 грн., що виникли на підставі Кредитного договору №15/01-КР-12/2015 від 30.06.2015;

3. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» (04119, м. Київ, вул. Cім`ї Хохлових, буд.15 , ) в особі Голови комісії з припинення - ліквідатора Підсуха Олександра Миколайовича включити в проміжний ліквідаційний баланс Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» (04119, м. Київ, вул. Cім`ї Хохлових, буд.15, ) кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «БАНК БОГУСЛАВ» (04080, м. Київ, вул. Ніжньоюрківська, 81; ) в сумі 2 542 860,72 грн., що виникли на підставі Договору про надання овердрафту №15/05-ОВ-13/2017 від 09.08.2017;

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕРКУРІ ІНВЕСТ ГРУП» (04119, м. Київ, вул. Cім`ї Хохлових, буд.15 , ) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав" (04080, м. Київ, вул. Ніжньоюрківська, 81, ідентифікаційний код 34540113) витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 842,00 (три тисячі вісімсот сорок одна) грн 00 коп.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27 червня 2019р.

Суддя М.В. Данилова