ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.06.2019 Справа № 905/174/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Барбаш Д.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Аламак (69037, місто Запоріжжя, вулиця Незалежної України, будинок 60-Б; )

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок 1А, )

про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 № 1282-ДУ-УМТС,-

за участю представників сторін:

від позивача: Пахоменко А.В. - на підставі ордеру серія ДН №051538 від 15.02.2019

від відповідача: Скиба О.С. - на підставі довіреності № 93/ДУ/2019 від 19.12.2018

вільний слухач: Семеняк Д ОСОБА_1 В. на підставі паспорту серія НОМЕР_1 514006

С У Т Ь С П О Р У

Товариство з обмеженою відповідальністю Аламак звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 №1282-ДУ-УМТС.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем неправомірно застосовано до позивача оперативно-господарську санкцію за договором від 05.06.2015 №1282-ДУ-УМТС з огляду на сплив строку позовної давності.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.02.2019 справу №905/174/19 вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.05.2019 закрито підготовче провадження у справі №905/174/19 та призначено розгляд справи по суті на 04.06.2019.

Позивач під час розгляду даної справи наполягав на задоволенні позовних вимог. Так, виходячи з положень п. 3.5. та п. 3.6. договору, оперативно-господарською санкцією забезпечується саме зобов`язання підряднику сплатити нараховану суму штрафних санкцій, а не зобов`язання з належного виконання робіт, як стверджує відповідач. Крім того, на думку позивача, оперативно-господарська санкція є додатковим зобов`язанням стосовно зобов`язання зі сплати штрафної санкції, у разі спливу позовної давності стосовно штрафної санкції, вона вважається такою, що сплила і відносно оперативно-господарської санкції. Отже, в силу спеціальних приписів ст. 266 Цивільного кодексу, до оперативно-господарської санкції застосовується скорочена позовна давність.

Відповідач під час розгляду даної справи заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що оперативно-господарська санкція не може вважатися зобов`язанням, а тому безпідставним є твердження позивача про сплив позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

В С Т А Н О В И В

05.06.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (далі замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю Аламак (далі підрядник) було укладено договір № 1282-ДУ-УМТС (далі договір), за умовами п.п. 1.1, 1.3 якого підрядник зобов`язався своїми силами та на свій ризик за завданням замовника виконати капітальний ремонт (далі роботи) крана ККС-10, зав.№25; реєстр. №89970 (далі обладнання) шламових відстійників збагачувальної фабрики шахти Піонер ВСП ШУ Білозерське ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля, вказаного у специфікації №1 (додаткок №2), який є невід`ємною частиною даного договору, а замовник зобов`язався прийняти та оплатити підряднику виконані у відповідності до умов даного договору роботи.

Вартість та обсяги виконаних підрядником робіт узгоджуються сторонами в Договірних цінах та Технічному завданні (додаток №1), які є невід`ємними частинами даного договору (п. 1.2 договору).

Згідно п. 3.1. договору вартість виконаних підрядником робіт узгоджується сторонами в Договірних цінах та складає 664999,99 грн., в тому числі ПДВ 20% - 110833,33грн.

За умовами п. 3.4 договору оплата робіт здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника в наступному порядку:

- попередня оплата в розмірі 40% від вартості робіт по даному договору складає 266000,00 грн., в тому числі 20% - 44333,33 грн., протягом 10 календарних днів з моменту укладення даного договору, на підставі виставленого підрядником рахунку;

- решта суми сплачується замовником шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок підрядника протягом 5 робочих днів з 60-го календарного дня від дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт та виставлення рахунків підрядником.

Згідно п. 3.5. договору у випадку порушення підрядником зобов`язань за цим договором, а також у випадку порушення працівниками підрядника вимог нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, гігієни праці та загальної безпеки, за дотримання документів системи управління охороною праці замовника, замовник вправі направити підряднику вимогу про сплату штрафних санкцій та збитків (далі - вимога) і до здійснення оплати підрядником затримати оплату за в виконані роботи на суму штрафних санкцій та/або збитків з звільненням замовника від відповідальності за таку затримку. Підрядник зобов`язався здійснити оплату штрафних санкцій та збитків протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту направлення замовником вимоги підряднику. При цьому, замовник на власний розсуд має право оплатити підряднику вартість робіт до сплати останнім замовнику штрафних санкцій та/або відшкодування збитків.

Перерахування замовником грошових коштів за виконані роботи до уплати підрядником штрафних санкцій та/або відшкодування збитків не звільняє підрядника від зобов`язань по сплаті штрафних санкцій за порушення виконання зобов`язань, прийнятих на себе за цим договором. При неоплаті підрядником штрафних санкцій та/або збитків, замовник має право застосувати до підрядника оперативно-господарську санкцію згідно п.3.6 договору.

Відповідно до п. 3.6. договору зобов`язання підрядника виконати роботи у відповідності з вимогами договору та/або додатку, нормами і діючими стандартами, що відносяться к предмету договору, а також дотримання вимог нормативно-правових актів з охорони праці, пожежної безпеки, гігієни праці та загальної безпеки, за дотримання документів системи управління охороною праці замовника забезпечуються оперативно-господарською санкцією. Під оперативно-господарською санкцією розуміється право замовника отримати суму нарахованих штрафних санкцій у зв`язку з невиконанням або неналежним виконання договору та спричинених збитків з сум, які підлягають сплаті підряднику. Оперативно-господарська санкція застосовується к підряднику після того, як він не сплатив замовнику в установлений цим договором строк направлену на його адресу вимогу.

У пункті 4.1 договору сторони обумовили, що приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом приймання-передання виконаних робіт. Акт приймання-передання виконаних робіт підрядник надає не пізніше 2-го числа місяця наступного за місяцем, в якому виконувались роботи. Підрядник зобов`язується надати оформлену згідно з вимогами чинного законодавства податкову накладну в електронній формі не пізніше трьох календарних днів з дати події, що наступило раніше: з дати підписання акту приймання виконаних підрядних робіт або з дати здійснення оплати. Якщо третій календарний день припадає на вихідний та/або святковий день, податкова накладна надається замовнику у перший робочий день після такого вихідного та/або святкового дня.

Повноваження кожного представника підрядника та замовника, що приймають участь у прийманні робіт та складанні актів згідно п. 4.1 цього договору, мають бути підтверджені відповідною довіреністю, оформленою згідно з чинним законодавством України (п.4.2 договору).

У випадку виявлення недоліків при прийманні-передачі виконаних робіт сторони складають відповідний акт виявлених недоліків, у якому зазначаються характер недоліків та строк їх усунення (п.4.3 договору).

Згідно п. 4.9. договору акт приймання-передачі виконаних робіт підписується замовником протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання його від підрядника. Зі спливом 5-ти робочих днів, у випадку відсутності мотивованої відмови акт вважається прийнятим з боку замовника.

У розділі 6 Відповідальність сторін договору сторони обумовили, що за порушення строків виконання робіт, визначених в специфікації №1 до даного договору, а саме: невиконання зобов`язання в строк, передбачений в специфікації №1 до даного договору в межах 10 календарних днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості невиконаних робіт за договором (п. 6.3.1); невиконання зобов`язання в строк, передбачений в специфікації №1 до даного договору більш ніж на 10 календарних днів підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості невиконаних робіт за договором та пеню в розмірі 0,5% від вартості робіт по даному договору за кожен день прострочення (п. 6.3.2); у випадку прострочення виконання підрядником зобов`язань, передбачених п.п.4.4, 4.5, 5.8, 5.10 цього договору, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від вартості робот за цим договором (п.6.4); у випадку несвоєчасного перерахування штрафних санкцій та відшкодування збитків, відповідно до п. 2.1.10, 6.2, 6.3, 6.4 цього договору, замовник має право при перерахування підряднику грошових коштів за виконані роботи, в односторонньому порядку зменшити суму, що підлягає перерахуванню на суму штрафних санкцій, збитків (п.6.5).

Згідно п.6.9 договору, спірні питання, не врегульовані шляхом переговорів, розглядаються у судовому порядку. При вирішенні спірних питань застосування досудового (претензійного) порядку врегулювання спору є обов`язковим (п.6.9 договору).

Відповідно до п. 8.1. договору цей договір вступає в силу з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015, а в частині прийнятих на себе сторонами зобов`язань до їх повного виконання.

Вищезазначений договір та усі додатки до нього підписані представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками.

З матеріалів справи вбачається, що 31.12.2015 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015, якою продовжено строк дії договору до 30.04.2016.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами підписано акт № 4 від 21.12.2015 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (форма КБ-2в) з капітального ремонту крана козлового двухконсольного самомонтуючогося ККС-10, вантажопідйомністю 10т (механічна частина), на загальну суму 294835,06 грн. та відповідну довідку від 21.12.2015 про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за грудень 2015 (форма КБ-3) з ітоговою відомістю ресурсів.

Також, між сторонами підписано акт № 5 від 21.12.2015 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2015 року (форма КБ-2в) з капітального ремонту крана козлового двухконсольного самомонтуючогося ККС-10, вантажопідйомністю 10т (електрична частина), на загальну суму 61701,83 грн. та відповідну довідку від 21.12.2015 про вартість виконаних будівельних робіт і витрати за грудень 2015 (форма КБ-3) з підсумковою відомістю ресурсів.

Всього позивачем виконано робіт на суму 356536,89 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем, як замовником, було направлено на адресу позивача претензію № 25 від 12.07.2016 та розрахунок штрафних санкцій від 12.07.2016 № 25 на загальну суму 364548,14 грн., з яких: штраф у розмірі 15423,15 грн. у вигляді 10% від вартості недовиконаних робіт та пеня за порушення строків ремонту обладнання, нараховані за період з 09.03.2016 по 21.06.2016, у розмірі 349124,99 грн. Також у претензії, крім сплати нарахованих штрафних санкцій, відповідач вимагав у позивача здійснити ремонт крана ККС-10, заводський № 25, реєстраційний № 89970 на суму 308463,10 грн.в межах специфікації № 1 до договору.

Докази реагування з боку позивача на вказану претензію у порядку і строки, встановлені чинним на той час законодавством України, матеріали справи не містять, як не містять і доказів сплати пред`явлених за вказаною претензією штрафних санкцій відповідачу.

Листом вих. № 193 від 13.05.2017 позивач повідомив відповідача про те, що у квітні 2016 підрядником були виконані роботи на загальну суму 210 362,69 грн., перелік яких відображено у відповідних актах. Станом на 13.05.2017 ТОВ «Аламак» не отримав належним чином засвідчені відповідачем акти приймання виконаних будівельних робіт, підсумкові відомості ресурсів, розрахунки загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1 до механічної частини, налагоджувальних робіт та електричної частини, щодо виконання робіт останнім, у зв`язку з чим у вказаному листі просив відповідача підписати та повернути по одному примірнику кожного пакету документів: на механічну частину, налагоджувальні роботи та електричну частину виконаних робіт, протягом 5-ти днів з моменту їх отримання. Відповідні акти додані до вказаного листа.

В подальшому, як вбачається з матеріалів справи, листом вих. № 78 від 21.02.2018 позивач повідомив відповідача про наступне. Частина робіт за договором № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015 була виконана підрядником 21.12.2015, про що свідчать оплачені та підписані сторонами акти виконаних робіт на суму 356 536,89 грн. У квітні 2016 підрядником ТОВ «АЛАМАК» були частково виконані роботи на загальну суму 210362,69 грн., перелік яких відображений у трьох відповідних актах, а саме: налагоджувальні роботи 17 155,61 грн., механічні роботи 9188,90 грн., електрика 184 018,18 грн., які були повторно надані замовнику для підписання. Разом із тим, на момент надсилання вказаного листа ТОВ «АЛАМАК» так і не отримав належним чином підписані замовником акти щодо фактично виконаних робіт.

Листом від 16.07.2018 відповідач повідомив позивача про застосування оперативно-господарської санкції за порушення умов договору № 1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015, в якій вказано про зменшення оплати за виконані роботи на суму 364 548,14 грн. на підставі п. 3.5. вказаного договору відповідно до направленого 12.07.2016 розрахунку штрафних санкцій.

Як зазначає позивач, на момент пред`явлення повідомлення 16.07.2018 строк позовної давності за вимогою стосовно сплати штрафних санкцій сплинув, а зарахування суми таких штрафних санкцій в рахунок зменшення належних позивачу платежів за договором є незаконним. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду Донецької області.

Оцінюючи правомірність заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Враховуючи статус сторін та характер правовідносин між ним, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного між ними договору №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в ст.ст. 173-175 Господарського кодексу України.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України та ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується та не спростовано сторонами, що порушення умов договору №1282ДУУМТС від 05.06.2015 відбулось з боку обох сторін.

Зокрема, не оспорюється сторонами, що обумовлені договором №1282ДУУМТС від 05.06.2015 роботи з капітального ремонту крану ККС-10 та на обумовлену у цьому договорі суму виконано позивачем як підрядником частково.

Як вказує позивач, з грудня 2015 року по квітень 2016 року ним було частково виконано другу частину роботи вартістю 210362,69 грн., у зв`язку з чим позивачем направлені відповідачу на підписання акти виконаних робіт.

Вказані акти були вперше направлені позивачем 13.05.2017 на адресу відповідача, що підтверджується фіскальним чеком ПАТ Укрпошта та описом вкладення у цінний лист.

Отже, спірні акти виконаних робіт були направлені позивачем відповідачу більш ніж через рік як після виконання робіт, так і після закінчення терміну дії самого договору (з урахуванням додаткової угоди від 31.12.2015 про його продовження).

За висновками суду, з огляду на п. 4.9. договору, яким обумовлено, що акт приймання-передачі виконаних робіт підписується замовником протягом п`яти робочих днів з моменту отримання його від підрядника і у випадку відсутності за спливом цього п`ятиденного строку мотивованої відмови, акт вважається прийнятим замовником, а в матеріалах справи відсутні і відповідачем не подано доказів відмови від прийняття та підписання актів виконаних робіт за формою КБ-2в та КБ-3 на загальну суму 210362,69 грн., як не подано і доказів складення акту виявлених недоліків цих робіт, тому, відповідно, роботи на загальну суму 210362,69 грн. відповідачем як замовником прийняті без зауважень. Як наслідок, строк оплати таких робіт для відповідача наступив.

Разом із тим, як вже зазначалося, 12.07.2016 відповідач направив на адресу позивача претензію № 25 від 12.07.2016 та розрахунок штрафних санкцій, в якому пропонував на підставі п. 3.5. договору за порушення строків виконання капітального ремонту обладнання перерахувати йому штрафні санкції в загальному розмірі 364 548,14 грн., які позивачем сплачені не були. На підставі викладеного відповідач застосував до позивача оперативно-господарську санкцію відповідно до п. 3.6. договору.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно приписів ст. 217 Господарського кодексу України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього наростають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 218 Господарського кодексу України визначено підстави господарсько-правової відповідальності. Так, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Штрафними санкціями відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Оперативно-господарськими санкціями відповідно до ч. 1, 2 ст. 235 Господарського кодексу України є заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або запобігання повторенню порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Згідно приписів ст. 237 Господарського кодексу України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням оперативно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватися одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій.

Статтею 236 Господарського кодексу України визначені види оперативно-господарських санкцій, та встановлено що у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій:

1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною;

відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони;

відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо;

2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо);

3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо;

4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов`язання.

Частина 2 вказаної статті передбачає, що перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Враховуючи системний аналіз вищезазначених норм, суд дійшов висновку, що оперативно-господарська санкція є самостійним видом відповідальності за порушення зобов`язань, відмінним від штрафних санкцій.

Особливістю оперативно-господарських санкцій є те, що, на відміну від штрафних, до яких вдаються виключно за рішенням суду, вони застосовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку, тобто без попередження заздалегідь. Оперативно-господарські санкції застосовують безпосередньо самі суб`єкти господарських відносин в оперативному порядку, тобто без звернення до судових або інших уповноважених органів, і без згоди іншої сторони зобов`язання - це, зокрема, є головною умовою застосування сторонами таких санкцій, про що має бути пряма вказівка в договорі. При цьому до суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, які передбачено договором.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.08.2018 у справі №905/2464/17.

Судом встановлено, що умовами договору сторони узгодили, що при неоплаті підрядником штрафних санкцій та/або збитків, замовник має право застосувати до підрядника оперативно-господарські санкції згідно п.3.6 договору (останнє речення абз.2 п.3.5 договору). Під оперативно-господарською санкцією розуміється право замовника отримати суму нарахованих штрафних санкцій у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням договору і спричинених збитків з сум, які підлягають сплаті підряднику. Оперативно-господарська санкція застосовується до підрядника після того, як він не сплатив замовнику у встановлений цим договором строк направлену на його адресу вимогу (п.3.6 договору).

Таким чином, за висновками суду, укладений між сторонами договір передбачає правомірну відмову від виконання зобов`язання по оплаті в односторонньому порядку у разі порушення позивачем строків виконання зобов`язань, та можливість отримати нараховані штрафні санкції з сум, які підлягають виплаті позивачеві.

Поряд із цим, господарський суд зауважує, що безпосередня мета застосування оперативно-господарських санкцій полягає не у відновленні майнової бази кредитора (його втрат майнового характеру, що сталися внаслідок порушення зобов`язання контрагентом) і навіть не у заходах організаційного характеру, а, насамперед, у запобіганні виникненню та/або мінімізації втрат (збитків) кредитора шляхом припинення правопорушень з боку контрагента та їх превенцію.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було направлено позивачу повідомлення про застосування оперативно-господарської санкції у вигляді штрафу та пені 16.07.2018 - тобто більше ніж два роки з дати прострочення виконання підрядних робіт (кінцевий строк виконання підрядних робіт 08.03.2016). При цьому суд зауважує, що у вказаному повідомленні про застосування оперативно-господарської санкції відповідач посилається на розрахунок штрафних санкцій на загальну суму 364 548,14 грн., направлений позивачу 12.07.2016. Разом із тим, як вбачається із вказаного розрахунку, станом на 21.06.2016 позивачем не було виконано підрядних робіт на загальну суму 308463,10 грн., в той час як оперативно-господарську санкцію було застосовано відповідачем у 2018 році, та, як вбачається з листа позивача вих. № 78 від 21.02.2018, залишилися несплаченими підрядні роботи на загальну суму 210 362,69 грн.

З одного боку, суд погоджується з твердженнями відповідача, про те, що загалом до оперативно господарських санкцій не встановлено скорочених строків позовної давності.

Разом з цим, в даному випадку, виходячи, що оперативно господарська санкція розуміється, як право на отримання штрафних санкцій, які мали б бути сплачені позивачем на користь відповідача, суд дійшов висновку про те, що таке право (отримання штрафних санкцій) безумовно пов`язується за строками позовної давності встановленими для неустойки (штрафу, пені) в один рік.

Обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку позовної давності, суд не знаходить. Тому є безпідставними твердження відповідача про правомірність застосування оперативно-господарської санкції від 16.07.2018 за договором №1282-ДУ-УМТС від 05.06.2015.

Приймаючи до уваги вищевикладене суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ч.1-4 ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судовий збір відповідно ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Аламак до товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 №1282-ДУ-УМТС задовольнити.

Скасувати оперативно-господарську санкцію, застосовану до позивача згідно з повідомленням від 16.07.2018 на підставі п. 3.6. договору від 05.06.2015 № 1282-ДУ-УМТС.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля (85043, Донецька область, місто Добропілля, місто Білицьке, вулиця Красноармійська, будинок 1А, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Аламак (69037, місто Запоріжжя, вулиця Незалежної України, будинок 60-Б; ) судовий збір в сумі 5468,22 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні 11.06.2019 проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 21.06.2019

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ю.В. Бокова