ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 Справа № 914/330/19

Господарський суд Львівської області розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи:

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю АДІТОН, м. Дніпро

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю РИСЬ-ЛЬВІВ, смт. Запитів

третя особа - 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000, м. Київ

третя особа - 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Фізична особа-підприємець Маслюх Руслан Богданович, м. Львів

про: стягнення заборгованості по Договору перевезення, укладеного згідно CMR № 038720

Суддя: Пазичев В.М.

При секретарі: Зарицька О. Р.

Представники:

від позивача: Корнілова Е. Ю. - ордер ДП № 1891,000046 від 14.04.2019 року.

від відповідача: Галушка Г.М. дов. № 2901 від 29.03.2019 року.

від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: не з`явився.

від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: не з`явився.

Суд встановив: 19.02.2019 року за вх. № 345 в канцелярії Господарського суду Львівської області зареєстровано позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю АДІТОН до Товариства з обмеженою відповідальністю РИСЬ-ЛЬВІВ про стягнення заборгованості по Договору перевезення, укладеного згідно CMR № 038720.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.02.2019 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче засідання на 05.03.2019 року. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 05.03.2019 року, підготовче засідання відкладено на 08.04.2019 року, у зв`язку із неявкою представників сторін. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.04.2019 року, підготовче засідання відкладено на 23.04.2019 року, у зв`язку із неявкою представника позивача. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.04.2019 року, підготовче засідання відкладено на 08.05.2019 року, в зв`язку з відсутністю представника позивача, представників третьої особи-1, 2 та для надання доказів. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.05.2019 року, підготовче засідання відкладено на 16.05.2019 року, в зв`язку з відсутністю представників сторін. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.05.2019 року, підготовче засідання відкладено на 21.05.2019 року, в зв`язку з відсутністю представників сторін. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.05.2019 року, підготовче засідання закрито, справа призначена до судового розгляду по суті на 11.06.2019 року.

Оскільки, за складністю та категорією дану справу, слід розглядати за правилами загального позовного провадження, суд призначив розгляд цієї справи в підготовчому провадженні.

Позивач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.02.2019 року, про відкладення підготовчого засідання від 05.03.2019 року, від 08.04.2019 року, від 23.04.2019 року, від 08.05.2019 року, від 21.05.2019 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

04.03.2019 р. за вх. № 9230/19 представник позивача подав заяву про долучення доказів до матеріалів справи.

04.03.2019 р. за вх. № 9240/19 представник позивача подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

01.04.2019 р. за вх. № 13621/19 представник позивача подав заяву.

01.04.2019 р. за вх. № 13666/19 представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

01.04.2019 р. за вх. № 13667/19 представник позивача подав заперечення на відзив.

10.05.2019 р. № 18833/19 представник позивача подав клопотання по справі.

16.05.2019 р. за вх. № 20121/19 позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

16.05.2019 р. за вх. № 20124/19 представник позивача подав клопотання про участь в розгляд справи в режимі відеоконференції.

У клопотанні просить забезпечити участь позивача у проведенні всіх судових засідань, які будуть призначені після 16.05.2019 р. по справі № 914/330/19 в режимі відеоконференції. Визначити суд, відповідальний за проведення відеоконференцій під час вищевказаних судових засідань - будь-який суд, що знаходиться у місті Дніпро та має технічні можливості та вільні (незаброньовані) дати та час для проведення судового засідання.

Відповідач вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі від 21.02.2019 року, про відкладення підготовчого засідання від 05.03.2019 року, від 08.04.2019 року, від 23.04.2019 року, від 08.05.2019 року, від 21.05.2019 року виконав частково, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

13.03.2019 р. за вх. № 10972/19 представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

08.04.2019 р. за вх. № 983/19 представник відповідача подав заяву, в якій просить суд залучити третю особу без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000 (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, ).

08.04.2019 р. за вх. № 984/19 представник відповідача подав заяву, в якій просить продовжити строк підготовчого провадження у даній справі на 30 днів, у зв`язку із необхідністю залучення у справі третіх осіб.

08.04.2019 р. за вх. № 985/19 представник відповідача подав заяву, в якій просить суд залучити третю особу без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фізичну особу-підприємця Маслюха Руслана Богдановича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

16.04.2019 р. за вх. № 15942/19 представник відповідача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

23.04.2019 р. за вх. № 1139/19 представник відповідача подав заяву про продовження строку підготовчого провадження.

16.05.2019 р. за вх. № 20135/19 представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Третя особа-1 вимог ухвали суду про відкладення підготовчого засідання від 08.04.2019 року, від 23.04.2019 року, від 08.05.2019 року, від 21.05.2019 року не виконала, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обов`язковою.

Третя особа-2 вимог ухвали суду про відкладення підготовчого засідання від 08.04.2019 року, від 23.04.2019 року, від 08.05.2019 року, від 21.05.2019 року не виконала, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, повернуті на адресу суду, що знаходяться у матеріалах справи, а явка якого була визнана судом обов`язковою.

17.05.2019 р. за вх. № 20364/19 третя особа 2 подала клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового процесу здійснюється з допомогою звукозаписувального технічного засобу, а саме: програмно-апаратного комплексу Акорд.

Відповідно до ст. 240 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення виготовлено, підписано та оголошено 11.06.2019 року.

Розглянувши матеріали і документи, подані сторонами, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

У позовній заяві представник позивача зазначив, що в період з 12 лютого по 13 лютого 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "АДІТОН" (далі - позивач, Перевізник) виконано перевезення вантажу згідно CMR № 038720, як доказ позивач надає копію вищевказаної CMR № 038720, оригінали якої зберігаються у позивача та відповідача. за маршрутом: Dobrowa Gornicza (Польща) - місто Львів (Україна).

Замовник перевезення, власник вантажу та Отримувач вантажу - ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» () (далі - відповідач, Замовник )

Згідно ст.ст. 908, 909 ЦК України, ст.ст. 306, 307 ГК України0 перевезення вантажу -це господарська діяльність, пов`язана з переміщенням вантажів.

Згідно ст.ст. 1, 4, 5, 9 Конвенції «Про договір міжнародного автомобільного перевезення» від 19.05.1956 року, ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначенні в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції. Вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником.

Таким чином, на думку позивача, враховуючи норми чинного законодавства, між ТОВ «АДІТОН» та ТОВ «РИСЬ -ЛЬВІВ» було укладено договір перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом Dobrowa Gornicza (Польща) - місто Львів (Україна), укладення якого підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною - СМR № 038720.

Розділом 21 вищевказаної транспортної накладної було визначено умови перевезення вантажу FCA Dobrowa Gornicza.

Згідно умов поставки Інкотермс 2010, умови поставки FCA - означає, що продавець передає товар, випущений в митному режимі експорту, вказаному покупцем перевізнику у названому місці. Ціна за товар, що постачається на даних умовах , включає в себе вартість безпосередньо товару та експортного оформлення цього товару з оплатою експортного мита та інших зборів без вартості доставки (фрахту ) до покупця.

Тобто, позивач зазначає, договором перевезення , підтвердженим СМR № 038720. встановлений обов`язок вантажоодержувача, тобто ТОВ «РИСЬ -ЛЬВІВ» () по оплаті послуг перевезення перевізнику - ТОВ «АДІТОН» ().

Факти надання послуг з перевезення вантажу за маршрутом: Dobrowa Gornicza (Польща) - місто Львів (Україна) підтверджується відповідною відміткою відповідача (вантажоодержувача) в розділі 24 СМR №038720.

Згідно ст. 93 ГК України, суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 311 ГК України, ст. ст. 632, 916 ЦК України, платою за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визнається ціна, встановлена відповідно до законодавства. За перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Враховуючи той факт, що узгоджений розмір оплати за перевезення, яке було здійснено на підставі міжнародної товарно - транспортної накладної - СМR № 038720, сторонами не було зафіксовано у вищевказаній накладній, плата за надані послуги ( ст.ст. 4, 9 Конвенції про договори міжнародного автомобільного перевезення вантажів) становить 19400 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста гривень), виходячи з наступних складових (копія відповідної бухгалтерської довідки додається як доказ, також в якості доказу додаються копії подорожнього листа, звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 125, 3126, № 127 від 15.02.2018р. та відповідних розрахункових документів, також як доказ надаються скріншоти).

Добові по Україні ( 1 доба) - 372,30 грн. (триста сімдесят дві гривні тридцять копійок);

Добові за кордоном ( 1 доба) -2608 грн. (дві тисячі шістсот вісім гривень);

Витрати дизельного пального -7654,55 грн. (сім тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні 55 коп.);

Інші витрати ( дозвільні документи на митницю, оплата доріг тощо) - 3646,59 грн. (три тисячі шістсот сорок шість гривень 59 коп.);

Дохід перевізника - 5118,56 грн. ( п`ять тисяч сто вісімнадцять гривень 56коп.)

В обґрунтування розумності провізної плати позивач надає в якості доказів скріншоти інтернет-сторінок з транспортно - інформаційного серверу.

Даний Інтернет сервіс створений для пошуку послуг з вантажоперевезення та пошуку вантажів, які необхідно перевезти по визначеному маршруту. Учасники вищевказаної Інтернет - платформі реєструються на ній та використовують для пошуку контрагентів. Позивач зареєстрований з 2009 року.

13.06.2018 року на адресу відповідача було направлено претензію № 878 від 12.06.2018 р.. як доказ надається копія вищевказаної претензії, копія фіскального чеку від 13.06.2018 р. до поштового відправлення № 740, копія опису до цінного листа, копія рахунку № 1391 від 11.06.2018 р. та акту виконаних робіт № 1427 від 11.06.2018 р. (Оригінали зберігаються у позивача)

27.07.2018 року позивачем отримано поштою відповідь на претензію відповідача № 17/01/07/18 від 12.07.2018 р.

У відповіді на претензію відповідач не визнав претензію та повідомив, що ним нібито було оплачено послуги перевезення за маршрутом: Dobrowa Gornicza (Польща) - місто Львів (Україна), автомобіль НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 , якомусь експедитору - ФОП ОСОБА_2 , а той, в свою чергу, ніби то залучив для здійснення вищевказаного перевезення ТОВ «ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000». Отже, відповідач вважає, що позивач ніяких послуг по перевезенню не надавав.

Позивач зазначає, що дане твердження є безпідставним, так як вже зазначалось вище, послуги з міжнародного перевезення регулюються Конвенцією про договори міжнародного автомобільного перевезення вантажів .

Згідно вищевказаної Конвенції єдиний доказ укладення договору перевезення - це є міжнародна товаро - транспортна накладна - СМR . По даній справі, це СМR № 038720. У вищевказаній міжнародній товаро - транспортній накладній зазначено єдиного перевізника це ТОВ «АДІТОН», тобто позивача.

Ніякі ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000» як учасники перевезення не визначені у СМR № 038720.

Крім того, послуги з міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом це вид діяльності, який потребує ліцензії. Позивач її має.

Також, автомобіль (вантажний автопоїзд) належить позивачу, як доказ позивач надає копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САЕ699578 та САЕ899587.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що 06 березня 2019 року відповідач отримав Ухвалу суду від 21.02.2019 р. про відкриття провадження у справі Господарського суду Львівської області. Вимоги позивача, викладені в позовній заяві, відповідачем не визнаються та заперечуються, виходячи із наступних підстав:

Відповідач зазначає, що 09 лютого 2018 р. ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» була надана Заявка № 1 на перевезення автомобільним транспортом дзеркального скла за маршрутом Dobrowa Gornicza, Польща погран перехід Краківець - Львів, Україна, дата подачі вантажного засобу - 12.02.2018 р„ відповідно до Договору на організацію перевезення вантажу № 09/02 від 09.02.2018 р., укладеного із ФОП ОСОБА_3 Руслан Богданович ( АДРЕСА_1 ), згідно якого ФОП Маслюх Р.Б. виступав як Експедитор та зобов`язувався за плату і за рахунок Замовника виконати і організувати виконання перевізних послуг, що пов`язані з виконанням, організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу.

За твердженням відповідача, згідно Рахунку на оплату у № 218-000147 від 12.02.2018 р. ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» здійснило оплату ФОП Маслюх Руслану Богдановичу послуг перевезення по маршруту, визначеного в Заявці № 1 до Договору на організацію перевезення ватажу № 09/02, у сумі 20 000.00 грн., згідно платіжного доручення № 427 від 20.02.2018 р. Сторони підписали Акт надання послуг № 218-000147 від 13.02.2018 р., що засвідчив надання послуг експедитором, а саме здійснення перевезення вантажу за визначеним маршрутом автомобілем, водій ОСОБА_1 та оплату таких послуг Замовником. Таким чином, зобов`язання Замовника по Договору було виконано в повному об`ємі.

Отже, на думку відповідача, твердження позивача, про те, що ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» був Замовником перевезення за визначеним маршрутом, саме у нього, а також те, що між Сторонами було укладено договір перевезення, не відповідає дійсності, та заперечується відповідачем, оскільки Договору перевезення між Сторонами не укладалося, істотні умови, які необхідні для даного виду договорів (перевезення, транспортне експедирування) Сторонами не узгоджувалися, Заявка на перевезення відповідачем за визначеним маршрутом позивачу не надавалася, термін виконання та провізна плата не узгоджувалася.

Згідно СМR № 038720, в графі 23 стоїть виключно штамп позивача з його реквізитами, що i підтверджує, що перевізник погоджується на дані умови перевезення, але жодних інших даних, зокрема, який водій приймав вантаж та здійснював перевезення, його підпису, даних шляхового листа немає. На підтвердження здійснення даного перевезення саме водієм позивача, надається Наказ № 27-Т від 01.02.2018 р. про відрядження водія ОСОБА_4 до Польщі, до м. Сосновец та Наказ № 27/1 від 10.02.2018 р., але вже без визначення місця відрядження. Жодних даних та відміток про здійснення водієм перевезення за маршрутом Домброва Гурнича, Польща - Львів, Україна, саме за замовленням відповідача, позивачем не надано. В посвідченні про відрядження № 27, видано на ім`я ОСОБА_4 , жодних дат та підписів представників сторін, з місць з яких вибував та прибував водій позивача, за винятком дати вибуття із м. Дніпро 01.02.2018 р., немає, що свідчить про відсутність обставин, на яких грунтуються позовні вимоги.

Згідно Подорожнього листа № 549321 від 01.02.2018 р., в Розділі «Завдання водію (заповнюється автопідприємством і на маршруті руху в контрольно-диспетчерських пунктах) в графах «В чиє розпорядження», «Звідки взяти вантаж», «Куди доставити вантаж», Відстань, км», «Найменування вантажу» «Кількість вантажу, т. або шт.» п. 2. визначено: ТОВ «ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000», Домброва Гурніча-Львів, 420, зеркала, 22713. На звороті даного Подорожнього листа в Розділі «Заповнюється водієм на основі товарно-транспортних документів» в графах «Вантажовідправник», «Місце відправлення», «Місце призначення», «Найменування вантажу» п. 3. Визначено: ТОВ «ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000», Домброва Гурніча-Львів, зеркала. Подорожній лист підписаний водієм ОСОБА_5 , диспетчером та бухгалтером.

Відповідач зазначає, що 01.03.2018 р. ФОП Маслюх Р.Б. здійснив оплату в сумі 19 500,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень) ТОВ «ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000» () по Договору перевезення та транспортного експедирування № 218-000147 від 09.02.2018 р. за транспортно-експедиційні витрати по маршруту Домброва Гурнича (Польща) - Львів (Україна), автомобіль НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 . Здійснена оплата свідчить про факт залучення до визначеного перевезення Експедитора ТОВ «ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000» і виконання ним послуг по перевезенню по встановленому маршруту.

За твердженням відповідача, що стосується оплати за перевезення за маршрутом Домброва Гурніча-Львів у розмірі 19400,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста гривень), дана позовна вимога відповідачем також не визнається, виходячи із наступного:

Відповідач зазначає, що позивач виставив Рахунок на оплату № 1391 та Акт надання послуг № 1427 11 червня 2018 року, за послуги як вважає, що були надані 12-13.02.2018 р. ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ», тобто по спливу чотирьох місяців із дати надання послуг. Акт надання послуг № 1427 від 11 червня 2018 року був виписаний днем реєстрації податкової накладної позивачем (реєстраційний номер зареєстрованої податкової накладної у ЄРПН № від 11.06.2018 р.). Реєстрація податкової накладної відбулася позивачем самостійно, знову ж таки після чотирьох місяців від дати надання послуг.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 р. № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 341), визначає податкову накладну як електронний документ, який видається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України) в електронній формі у затвердженому в установленому і порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 ПК України, передбачено обов`язок платника податку складати в електронній формі податкову накладну на дату виникнення у нього податкових зобов`язань з ПДВ з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) у встановлені абзацами чотирнадцятим - шістнадцятим пункту 201.10 статті 201 ПК України терміни. Податкова накладна виписується на дату виникнення податкових зобов`язані., яка визначається відповідно до статті 187 Податкового кодексу (правило «першої події»). Отже, податкова накладна виписується на дату зарахування коштів від покупця на банківський рахунок або в касу; дату відвантаження товарів, а для послуг дату оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг,

За твердженням відповідача, саме виставлення Рахунку та Акту надання послуг № 31427 від 11 червня 2018 року, не може визнаватися оформленням документів, що засвідчує факт постачання таких послуг. Крім того, акт надання послуг, є документом, що підтверджує виконання договірних зобов`язань, тобто укладеного договору перевезення (транспортного експедирування). Як було встановлено, окремого Договору перевезення (транспортного експедирування) між Сторонами не укладалося, істотні умови, які необхідні для даного виду договорів (перевезення, транспортне експедирування) Сторонами не узгоджувалися, а отже засвідчуватися актом надання послуг не можуть, що свідчить про наявність обставини, що спростовують позовні вимоги.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно ст. 174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

У ході розгляду справи судом встановлено, що в період з 12 лютого по 13 лютого 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю "АДІТОН" (далі - позивач, Перевізник) виконано перевезення вантажу, згідно CMR № 038720, як доказ - позивач надає копію вищевказаної CMR № 038720, оригінали якої зберігаються у позивача та відповідача, за маршрутом: Dobrowa Gornicza (Польща) - місто Львів (Україна).

Замовник перевезення, власник вантажу та Отримувач вантажу - ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» (ЕДРПОУ 37800938) (далі - відповідач, Замовник )

Згідно ст.ст. 908, 909 ЦК України, ст.ст. 306, 307 ГК України, перевезення вантажу це господарська діяльність, пов`язана з переміщенням вантажів.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору підтверджується складанням перевізного документу (транспортної накладної коносаменту, або іншого документу, встановленого транспортними кодексами тощо.)

Згідно ст. 3 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України,законами України "Про транспорт","Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про транзит вантажів", цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Законом, застосовуються норми міжнародного договору.

Згідно ст.ст. 1, 4, 5, 9 Конвенції «Про договір міжнародного автомобільного перевезення» від 19.05.1956 року, ця Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду,коли зазначенні в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною країною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін.

Договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції. Вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж,а третій залишається у перевізника. Вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Таким чином, враховуючи норми чинного законодавства, між ТОВ «АДІТОН» та ТОВ «РИСЬ -ЛЬВІВ» було укладено договір перевезення вантажу автомобільним транспортом за маршрутом Dobrowa Gornicza (Польща) - місто Львів (Україна), укладення якого підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною - СМR № 038720.

Розділом 21 вищевказаної транспортної накладної було визначено умови перевезення вантажу FCA Dobrowa Gornicza.

Згідно умов поставки Інкотермс 2010, умови поставки FCA - означають, що продавець передає товар, випущений в митному режимі експорту, вказаному покупцем перевізнику у названому місці. Ціна за товар, що постачається на даних умовах , включає в себе вартість безпосередньо товару та експортного оформлення цього товару з оплатою експортного мита та інших зборів, без вартості доставки (фрахту ) до покупця.

Тобто, договором перевезення, підтвердженим СМR № 038720. встановлений обов`язок вантажоодержувача, тобто ТОВ «РИСЬ -ЛЬВІВ» () по оплаті послуг перевезення перевізнику - ТОВ «АДІТОН» ().

Факт надання послуг з перевезення вантажу за маршрутом: Dobrowa Gornicza (Польща) - місто Львів (Україна) підтверджується відповідною відміткою відповідача (вантажоодержувача) в розділі 24 СМR № 038720.

Відповідно до 2-1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягни згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договору даного виду, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї з сторін має бути досягнуто згоди.

Ст. 525 цього ж Кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння заміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належними чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За приписами ст. 173 Господарського кодексу України (ГК України), один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, а саме: виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо.

Згідно ст. 93 ГК України, суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ст. 530 ЦК України встановлено, зокрема, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлені вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно ст. 311 ГК України, ст. 632, 916 ЦК України, платою за перевезення вантажів та виконання інших робіт, пов`язаних з перевезенням, визнається ціна, встановлена відповідно до законодавства. За перевезення вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Враховуючи той факт , що узгоджений розмір оплати за перевезення, яке було здійснено на підставі міжнародної товарно - транспортної накладної - СМR № 038720, сторонами не було зафіксовано у вищевказаній накладній, плата за надані послуги ( ст.ст. 4, 9 Конвенції про договори міжнародного автомобільного перевезення вантажів) становить 19400 грн. (дев`ятнадцять тисяч чотириста гривень), виходячи з наступних складових (копія відповідної бухгалтерської довідки додається як доказ, також в якості доказу додаються копії подорожнього листа № 549321, звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 125, 3126, № 127 від 15.02.2018 р. та відповідних розрахункових документів, оригінали яких зберігаються у позивача):

Добові по Україні ( 1 доба) - 372,30 грн. (триста сімдесят дві гривні тридцять копійок);

Добові за кордоном ( 1 доба) - 2608 грн. (дві тисячі шістсот вісім гривень);

Витрати дизельного пального - 7654,55 грн. (сім тисяч шістсот п`ятдесят чотири гривні 55 коп.);

Інші витрати ( дозвільні документи на митницю, оплата доріг тощо) - 3646,59 грн. (три тисячі шістсот сорок шість гривень 59 коп.);

Дохід перевізника - 5118,56 грн. ( п`ять тисяч сто вісімнадцять гривень 56 коп.)

В обґрунтування розумності провізної плати позивач подав в якості доказів скріншоти інтернет-сторінок з транспортно - інформаційного серверу. Даний Інтернет сервіс створений для пошуку послуг з вантажоперевезення та пошуку вантажів, які необхідно перевезти по визначеному маршруту. Учасники вищевказаної Інтернет - платформи реєструються на ній та використовують для пошуку контрагентів. Позивач зареєстрований з 2009 року.

Крім того, 13.06.2018 року на адресу відповідача було направлено претензію № 878 від 12.06.2018 р.. Як доказ надається до позовної заяви копія вищевказаної претензії, копія фіскального чеку від 13.06.2018 р. до поштового відправлення № 740, копія опису до цінного листа, копія рахунку № 1391 від 11.06.2018 р. та акту виконаних робіт № 1427 від 11.06.2018 р. (Оригінали зберігаються у позивача)

Також, 27.07.2018 року позивачем отримано поштою відповідь відповідача на претензію відповідача № 17/01/07/18 від 12.07.2018 р.

У відповіді на претензію відповідач не визнав претензію та повідомив , що ним нібито було оплачено послуги перевезення за маршрутом: Dobrowa Gornicza (Польща) - місто Львів (Україна), автомобіль НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 , якомусь експедитору - ФОП ОСОБА_2 , а той, в свою чергу, ніби-то залучив для здійснення вищевказаного перевезення ТОВ «ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000». Отже, відповідач вважає, що позивач ніяких послуг по перевезенню не надавав.

Однак, з таким твердженням погодитись неможна, оскільки, як вже зазначалось вище, послуги з міжнародного перевезення регулюються Конвенцією про договори міжнародного автомобільного перевезення вантажів. Згідно вищевказаної Конвенції єдиний доказ укладення договору перевезення - це є міжнародна товаро - транспортна накладна - СМR . По даній справі - це СМR № 038720. У вищевказаній міжнародній товаро - транспортній накладній зазначено єдиного перевізника - це ТОВ «АДІТОН», тобто позивача.

Доказів участі в даному перевезенні ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000», як учасників перевезення, не визначено у СМR № 038720.

Крім того, послуги з міжнародного перевезення вантажу автомобільним транспортом - це вид діяльності, який потребує ліцензії. Позивач її має.

Також, автомобіль (вантажний автопоїзд) належить позивачу, в якості доказу надано копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та САЕ899587.

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що 09 лютого 2018 р. ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» була надана Заявка №1 на перевезення автомобільним транспортом дзеркального скла за маршрутом Dobrowa Gornicza, Польща погран перехід Краківець - Львів, Україна, дата подачі вантажного засобу - 12.02.2018 р„ відповідно до Договору на організацію перевезення вантажу № 09/02 від 09.02.2018 р. , укладеного із ФОП ОСОБА_6 Русланом Богдановичем ( АДРЕСА_1 ), згідно якого ФОП ОСОБА_3 Р ОСОБА_7 Б. виступав як Експедитор та зобов`язувався за плату і за рахунок Замовника виконати і організувати виконання перевізних послуг, що пов`язані з виконанням, організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу. Згідно Рахунку на оплату № 218-000147 від 12.02.2018 р. ТОВ «РИСЬ-ЛЬВІВ» здійснило оплату ФОП Маслюху Руслану Богдановичу послуг перевезення по маршруту, визначеному в Заявці №1 до Договору на організацію перевезення ватажу № 09/02, у сумі 20 000.00 грн., згідно платіжного доручення № 427 від 20.02.2018 р. Сторони підписали Акт надання послуг № 218-000147 від 13.02.2018 р., що засвідчив надання послуг експедитором, а саме здійснення перевезення вантажу за визначеним маршрутом автомобілем, водій ОСОБА_1 та оплату таких послуг Замовником.

Однак, СМR - це є міжнародна товарно-транспортна накладна, яка застосовується при міжнародних вантажних автомобільних перевезеннях. СМR заповнюється вантажовідправником на основі інструкцій та вказівок, які він отримує від транспортно-експедиторської компанії. Вантажовідправник несе солідарну відповідальність за правильність заповнення СМR. Згідно порядку заповнення СМR, в графі 23 вказується номер и дата шляхового листа, по якому здійснюється перевезення, прізвище водія, що здійсните перевезення, печатка транспортної організації, а також підпис водія (експедитора), який прийняв вантаж.

Відповідач визнає, що згідно СМR № 038720, в графі 23 стоїть виключно штамп позивача з його реквізитами, що i підтверджує, що перевізник погоджується на дані умови перевезення. На підтвердження здійснення даного перевезення саме водієм позивача надається Наказ № 27-Т від 01.02.2018 р. про відрядження водія ОСОБА_4 до Польщі, до м. Сосновец та Наказ № 27/1 від 10.02.2018 р.

Відповідач зазначає, що 01.03.2018 р. ФОП Маслюх Р.Б. здійснив оплату в сумі 19 500,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот гривень) ТОВ «ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000» () по Договору перевезення та транспортного експедирування № 218-000147 від 09.02.2018 р. за транспортно-експедиційні витрати по маршруту Домброва Гурнича (Польща) - Львів (Україна), автомобіль НОМЕР_2 / НОМЕР_3 , водій ОСОБА_1 . Здійснена оплата свідчить про факт залучення до визначеного перевезення Експедитора ТОБ «ТРАНС-ТЕРМІНАЛ-2000» і виконання ним послуг по перевезенню по встановленому маршруту.

Разом з тим, посилання відповідача на укладення договорів з третіми особами, здійснення оплати третій особі 2 та наявність недоліків при оформленні позивачем податкових накладних, не спростовує надання позивачем послуг з перевезення саме відповідачу.

Однак, відповідачем, всупереч вимогам суду, не надано належних та допустимих доказів оплати саме позивачу за послуги перевезення, що зазначені в СМR № 038720.

Крім того, всупереч тверджень відповідача, суду не надано належних та допустимих доказів того, що будь-якими іншими особами проведено оплату позивачу за послуги, що зазначені у СМR № 038720, на якій є відмітка відповідача про отримання цих послуг.

Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (ст. 74 ГПК України).

Згідно з ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо об`єктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідачем позовні вимоги не спростовані, суд прийшов до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю АДІТОН до Товариства з обмеженою відповідальністю РИСЬ-ЛЬВІВ про стягнення заборгованості по Договору перевезення, укладеного згідно CMR № 038720, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України; за видачу судами документів.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як доказ сплати судових витрат, позивач подав платіжне доручення № 0.0..1 від 12.02.2019 року на суму 1921,00 грн. про сплату судового збору.

Судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, слід покласти на сторін пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РИСЬ-ЛЬВІВ» (80461, Львівська обл., Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Київська, 236, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» (49047, м. Дніпро, вул. Курсантська, 3-а, ) заборгованість у сумі 19400 (дев`ятнадцять тисяч чотириста) грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РИСЬ-ЛЬВІВ» (80461, Львівська обл., Камянка-Бузький район, смт. Запитів, вул. Київська, 236, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АДІТОН» (49047, м. Дніпро, вул. Курсантська, 3-а, ) судові витрати в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

4. Наказ видати, в порядку ст. 327 ГПК України, після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.06.2019 р.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України.

Рішення підлягає оскарженню в порядку ст. 256 ГПК України.

Суддя Пазичев В.М.