ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 902/435/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранець О.М. - головуючий, Мамалуй О.О., Погребняк В.Я.

розглянувши касаційну скаргу в порядку письмового провадження Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет"

на рішення Господарського суду Вінницької області

у складі судді: Матвійчука В.В.

від 13.12.2018

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Філіпової Т.Л., Бучинської Г.Б. , Василишин А.Р.

від 14.02.2019

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БМУ - 3"

до Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет"

про стягнення 608752,69 грн шкоди

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БМУ-3" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" про стягнення 608752,69 грн шкоди, завданої Публічним акціонерним товариством "Укрвторчормет" внаслідок пожежі, яка сталася 08.06.2018 на складі будівельних матеріалів "БМУ-3", який розташований за адресою: вул. Складська, 4-А, м. Вінниця.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що 08 червня 2018 року на відкритій території, яка належить відповідачу, за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна,1 сталася пожежа, яка розповсюдилася на територію ТОВ "БМУ-3" за адресою: м. Вінниця, вул. Складська,4-А. Внаслідок пожежі було знищено склад будівельних матеріалів, що належить позивачеві на праві власності та майно, яке в ньому знаходилося.

2. Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "БМУ-3" (надалі позивач) є власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_3 та комплексу будівель та споруд, які на ній розташовані за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку ЯМ № НОМЕР_4 від 22.05.2012 та свідоцтвом на право власності від 23.02.2012.

Власником земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_2 та комплексу будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 , що межує з земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_3 , яка належить позивачу на праві власності, є ПАТ "Укрвторчормет" (надалі відповідач), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №130982763 від 16.07.2018. По межі земельних ділянок встановлена бетонна огорожа висотою 2,4 м.

08.06.2018 на земельній ділянці, що належить відповідачу за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна, 1 сталася пожежа, яка розповсюдилася на територію ТОВ "БМУ-3" за адресою: АДРЕСА_2 що підтверджується Актом про пожежу від 08.06.2018, а також довідкою №991 від 23.06.2018, виданою Вінницьким міським управлінням ГУ ДСНС України у Вінницькій області.

Як стверджує позивач, внаслідок пожежі було знищено склад будівельних матеріалів ТОВ "БМУ-3", що належить товариству на праві власності та майно, яке в ньому знаходилося.

З метою встановлення наслідків спричинених пожежею, наказом директора ТОВ "БМУ-3" №84 від 08.06.2018 була призначена комісія, за результатами роботи якої було складено акт №1 від 08.06.2018.

Відповідно до вищезазначеного акту №1 від 08.06.2018, під час обстеження складу будівельних матеріалів комісією встановлено, що пожежею знищено в повному обсязі елементи будівлі, а саме: дах, що було влаштовано на частині будівлі з хвилястих азбестоцементних листів по дерев`яних латах загальною площею 50 кв.м., металеві ворота утеплені - 1 шт., дерев`яне вікно - 1 шт., внутрішні дерев`яні двері - 1 шт., покрівля з руберойду, що влаштована на іншій частині даху, загальною площею 55 кв.м.

Довідкою №991 від 23.06.2018, виданою Вінницьким міським управлінням ГУ ДСНС України у Вінницькій області уточнено, що в результаті пожежі вогнем було знищено побутове сміття на території ПАТ "Укрвторчормет" площею 45 м.кв., а на території ТОВ "БМУ-3" було знищено шиферну покрівлю по дерев`яній обрешітці на площі 50 м.кв. складського приміщення та майно котре було у ньому, також пошкоджено рубероїдну покрівлю на площі 55 м.кв. відповідного складу і металеві ворота.

Ймовірна причина виникнення пожежі, як в акті про пожежу так і в довідці вказана - необережність під час куріння невстановленою особою.

Вартість робіт по відновленню будівлі, відповідно до локального кошторису, складає 77821,13 грн. Зазначений локальний кошторис складено позивачем в програмному комплексі АВК-5, який, на його думку, включає в себе мінімальний набір робіт необхідних для того, щоб усунути наслідки спричинені пожежею.

Також, позивач вказує, що внаслідок пожежі знищені матеріальні цінності, що знаходились в будівлі під час пожежі, перелік яких вказаний в акті загальною вартістю 530931,56 грн. Дана вартість визначалась позивачем на підставі даних бухгалтерського обліку та підтверджується інвентаризаційним описом №БМ-0000012 від 08.06.2018, калькуляціями, в яких вказана реалізаційна вартість виробів власного виробництва, кресленнями та видатковими накладними, відповідно до яких було придбано та використано матеріали для виготовлення виробів власного виробництва, а також стійки та ворота ролети, які були пошкоджені пожежею.

Позивачем оцінено загальний розмір завданої шкоди в сумі 608752,69 грн.

12.06.2018 позивачем було направлено відповідачу вимогу про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок пожежі. Проте, відповідач відповіді на вимогу не надав та завдану пожежею матеріальну шкоду не відшкодував.

Також, в матеріалах справи знаходяться заява свідка ОСОБА_1 , який працює у ТОВ "Олександр-Гарант-Груп" на посаді охоронника, і відповідно до договору №57 про надання охоронних послуг від 01.03.2018, укладеного між ТОВ "Олександр-Гарант-Груп" та ТОВ "БМУ-3". В поданій заяві свідок надає показання про те, що 08.06.2018 під час патрулювання території об`єкту о 03 год. 00 хв. надзвичайних подій не спостерігалося, окрім проведення робіт на сусідній території де знаходиться пункт прийому металобрухту. При повторному обході території об`єкту, близько 04 год. 00 хв., було виявлено пожежу на складському приміщенні ТОВ "БМУ-3" та сусідніх територіях, а також роботу пожежних підрозділів на території ПАТ "Укрвторчормет", яка прилягає до території ТОВ "БМУ-3".

В заяві свідка ОСОБА_2 , який працює майстром виробничої дільниці у ТОВ "БМУ-3", стосовно пожежі, яка сталася 08.06.2018 та території ПАТ "Укрвторчормет" містяться показання про те, що 08.06.2018 близько 4 год. свідку зателефонував охоронник ОСОБА_1 та повідомив, що на території яку він охороняє горить складське приміщення. Виїхавши на місце події свідок побачив, що пожежники знаходячись на даху складу ліквідовують пожежу на складі ТОВ "БМУ-3" та сусідніх приміщеннях з рукавів пожежної машини, яка знаходилась на території ПАТ "Укрвторчормет", що межує з територією ТОВ "БМУ-3". В даному складі зберігалась готова продукція, що виготовлена виробничою дільницею з деревообробки ТОВ "БМУ-3". Зазначена будівля не підключена до електро та газопостачання.

У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся з позовом до суду за захистом свого порушеного права.

3. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.12.2018, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БМУ-3" 530931 грн 56 коп. майнової шкоди та 7963 грн 97 коп. витрат зі сплати судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи рішення та постанову, господарські суди дійшли висновку, що знищення майна, належного позивачу, сталося внаслідок незабезпечення відповідачем пожежної безпеки власної території. Відтак вимога позивача про стягнення збитків в сумі 530931,56 грн, що становить вартість матеріальних цінностей, є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Стосовно частини позову суди зазначили, що розмір збитків позивачем обґрунтовано лише локальним кошторисом на будівельні матеріали №2-1-1 від 08.06.2018. Водночас, зазначений кошторис здійснений без посилання на будь-які документи, з яких можна було б встановити дійсну вартість знищеного майна та можливу ціну відновлення пошкодженого майна. З урахуванням викладеного, позивачем, на час ухвалення рішення, не доведено належними та допустимими доказами наявність збитків у формі вартості відновлювального ремонту будівлі складу будівельних матеріалів в сумі 77821,13 грн.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги.

Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет" 06.02.2019 звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 13.12.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 (повний текст складено 20.02.2019) у справі № 902/435/18, в якій просить скасувати рішення Господарського суд Вінницької області від 13.12.2018 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 та прийняти нове рішення, яким в позові TOB «БМУ-3» відмовити.

5. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

В обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник посилається на порушення судом першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних рішення та постанови.

Судами першої та апеляційної інстанції порушено вимоги ст. ст. 14, 236, 238 ГПК України. Оскаржувані судові рішення вищезазначеним вимогам процесуального законодавства не відповідають, оскільки, як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень останні базуються виключно на доводах та доказах, наданих позивачем. Судові рішення не містять правової оцінки доказів, наданих відповідачем та мотивів їх відхилення та незастосування.

При цьому, судами не було надано жодної належно та правової оцінки наявному в матеріалах справи листу ДСНС від 21.08.2018 №1230 яким встановлено, що «...на момент встановлення огляду та складення Акту про пожежу представників підприємства ТОВ «БМУ-3», яке знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Складська, 4а не було, ніяких звернень про завдані матеріальні збитки не надходило, заяв щодо проведення повторного огляду місця пожежі не надходило».

Судами попередніх інстанції не було встановлено, що позивачем грубо порушено Правила протипожежної безпеки Україні, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з спричиненням майнової шкоди.

Судами в якості доказів наявності вини відповідача було взято до уваги покази (заяви) свідків ОСОБА_1 , який працює у ТОВ «Олександр-Гарант-Груп» на посаді охоронника і відповідно до договору №57 про надання охоронних послуг від 01.03.2018, укладеного між позивачем та ТОВ «Олександр-Гарант-Груп» 08.06.2018 охороняв об`єкт позивача та ОСОБА_2 , який працює майстром виробничої дільниці у ТОВ «БМУ-3». Дані покази свідків не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 76, 88 ГПК України, з огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст. 88 ГПК України заява свідка крім загальних відомостей, визначених даною статтею повинна містити підтвердження свідка про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Як вбачається із заяв свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 останні не містять відомостей про попередження даних осіб про кримінальну відповідальність, із посиланням саме на ст. 384 КК України про надання завідомо неправдивих показань.

Вищевикладеним обставинам судами попередніх інстанцій не було надано належної уваги та правової оцінки, отже, висновки суду про правомірність вимог позивача з посиланням на покази свідка ОСОБА_1 є безпідставними та хибними.

Посилання судами в своїх рішеннях на покази свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як на належний доказ наявності вини відповідача, є безпідставними, оскільки ці покази не являються носіями достовірної інформації та не призвели до прийняття об`єктивного та аргументованого рішення.

6. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить відмовити у задоволенні касаційної скарги повністю, посилаючись на те, що рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду прийнята з правильним застосуванням норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права.

Позиція Верховного Суду

7. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанцій.

Здійснивши розгляд касаційної скарги, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши наявні матеріали справи щодо правильності застосування господарськими судами норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, Касаційний господарський суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Предметом спору у даній справі є відшкодування на підставі ст. 1166 ЦК України шкоди, яку позивачеві заподіяно відповідачам внаслідок пожежі, що сталась на його території.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України. При цьому, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22 Цивільного кодексу України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, передбачені статтею 1166 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для настання відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, г) вина.

Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але й міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. Мова йде про реальну шкоду та упущену вигоду (ст. 22 ЦК України).

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулює Кодекс цивільного захисту України.

За приписами ст. 2 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

За змістом пунктів 21, 23 частини 1 статті 20, частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить, зокрема забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

За приписами п.5 розд.1 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 (далі - Правила №1417), особи, відповідальні за забезпечення пожежної безпеки на підприємствах та об`єктах, їх права та обов`язки визначаються відповідно до законодавства.

У частині четвертій статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує.

Тобто, власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже зазначалося, 08.06.2018 на території, яка належить відповідачу сталася пожежа, що підтверджується актом про пожежу від 08.06.2018 та довідкою №991 від 23.06.2018, виданою Вінницьким міським управлінням ГУ ДСНС України у Вінницькій області.

Згідно акту про пожежу від 08.06.2018, який було складено комісією у складі начальника ВОЗ та ЗЦЗ 1 ДПРЧ 1 ДПРЗ Оксентюка В.М. та представників відповідача громадян Вітер В.Ф., Бурлакова Г.В., Добродубова О.О., в результаті пожежі, яка сталася 08.06.2018 на території відповідача, було знищено шиферну покрівлю по дерев`яній обрешітці на площі 30 кв.м., побутове сміття на площі 45 кв.м., офісні меблі позивача та пошкоджено стіни будівлі на площі 30 кв.м. Орієнтовна вартість прямих та побічних збитків від пожежі, відповідно до даного акту, склала 94200 грн. Ймовірна причина виникнення пожежі, вказано - необережність під час куріння невстановленою особою. Даний акт підписано представниками відповідача без зауважень.

Довідкою №991 від 23.06.2018, виданою Вінницьким міським управлінням ГУ ДСНС України у Вінницькій області уточнено, що в результаті пожежі вогнем було знищено побутове сміття на території ПАТ «Укрвторчормет» площею 45 м.кв., а на території ТОВ «БМУ-3» було знищено шиферну покрівлю по дерев`яній обрешітці на площі 50 м. кв. складського приміщення та майно котре було у ньому, також пошкоджено рубероїдну покрівлю на площі 55 м.кв. відповідного складу і металеві ворота. Ймовірна причина виникнення пожежі, вказано - необережність під час куріння невстановленою особою.

Шкода, яка причинена позивачу, виникла внаслідок пожежі, факт якої зафіксовано 08.06.2018 о 4 годині 15 хвилин на території відповідача, що в достатній мірі достовірно встановлено господарськими судами.

Публічне акціонерне товариство "Укрвторчормет", як власник майна і суб`єкт господарювання, враховуючи приписи Кодексу цивільного захисту України, Цивільного кодексу України та Правил пожежної безпеки в Україні зобов`язано належно виконувати обов`язок щодо забезпечення збереження об`єкта, яке перебуває у його власності, тобто саме власник несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки.

Протиправна поведінка відповідача полягає у бездіяльності щодо забезпечення пожежної безпеки власної території та майна. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що саме внаслідок невиконання вимог Правил Пожежної безпеки в Україні та незабезпечення пожежної безпеки на території відбулася пожежа, якою було завдано майнову (матеріальну) шкоду майну позивача.

З огляду на викладене, оскільки позивач зазнав збитків наслідок пожежі, що сталася з вини відповідача в розмірі 530931,56 грн, що підтверджується актом про пожежу від 08.06.2018, довідкою №991 від 23.06.2018, виданою Вінницьким міським управлінням ГУ ДСНС України у Вінницькій області, актом №1 від 08.08.2018 про наслідки пожежі, інвентаризаційним описом №БМ-0000012 від 08.06.2018, калькуляціями, заявами свідків, що надані позивачем, господарські суди правомірно задовольнили вимоги в цій частині.

Збитки в розмірі 77821,13 грн обґрунтовано лише локальним кошторисом на будівельні матеріали № 2-1-1 від 08.06.2018. Водночас, зазначений кошторис здійснений без посилання на будь-які документи, з яких можна було б встановити дійсну вартість знищеного майна та можливу ціну відновлення пошкодженого майна, тому господарські суди дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення розміру збитків у формі вартості відновлювального ремонту будівлі складу будівельних матеріалів в сумі 77821,13 грн.

Посилання скаржника на те, що покази свідків не є належними та допустимими доказами в розумінні ст. 76, 88 ГПК України, оскільки заяви свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не містять відомостей про попередження даних осіб про кримінальну відповідальність, із посиланням саме на ст. 384 КК України про надання завідомо неправдивих показань є безпідставним.

В тексті нотаріально посвідчених заяв свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказано, що вони підтверджують свою обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань. Також, повідомляють про готовність з`явитися до суду за його викликом для підтвердження своїх свідчень.

Інші доводи, викладені в касаційній скарзі, колегією суддів відхиляються, оскільки останні є такими, що не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та зводяться до переоцінки доказів, а суд касаційної інстанції в силу частини 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

8. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Матеріали справи свідчать про те, що суд першої та апеляційний інстанції правильно, з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права вирішили спір у справі.

Доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення та постанови не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законної та обґрунтованої постанови апеляційного господарського суду та рішення суду першої інстанції Касаційний господарський суд не вбачає.

З огляду на зазначене Касаційний господарський суд дійшов висновку про залишення рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції без змін, а касаційної скарги - без задоволення.

9. Судові витрати

Зважаючи на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд - ,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрвторчормет" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Вінницької області від 13.12.2018 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.02.2019 у справі №902/435/18 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. Баранець

Судді О. Мамалуй

В. Погребняк