ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 925/1171/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Білоус В.В., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - ОСОБА_1,

представник - адвокат Софійський С.Ю. (ордер серії ЗП №093030 від 14.06.2019),

боржник - фізична особа-підприємець Глущенко Едуард Петрович,

ліквідатор - арбітражний керуючий Іванюк Олександр Миколайович,

Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк",

представник - адвокат Ботвінцев Г. А. (довіреність №15-11-б.б/5783.1 від 21.09.2018)

розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Шевченка Андрія Миколайовича

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду

від 21.03.2019

у складі колегії суддів: Остапенко О.М. (головуючий), Отрюх Б.В., Пантелієнко В.О.

у справі №925/1171/17

за заявою ОСОБА_1

про банкрутство фізичної особи-підприємця Глущенко Єдуарда Петровича

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 23.04.2019 поштовим відправленням Публічне акціонерне товариство "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Шевченка Андрія Миколайовича звернулось безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 (про закриття апеляційного провадження) у справі №925/1171/17 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №925/1171/17 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Білоус В.В., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2019.

3. Ухвалою від 27.05.2019 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі №925/1171/17 за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Шевченка Андрія Миколайовича на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019, призначив розгляд касаційної скарги на 18 червня 2019 року о 09:15.

4. Від ліквідатора фізичної особи-підприємця Глущенко Е.П. арбітражного керуючого Іванюка О.М. та кредитора ОСОБА_1 надійшли відзиви на касаційну скаргу ПАТ "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Шевченка Андрія Миколайовича (далі - ПАТ "Родовід Банк", скаржник).

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

5. Ухвалою суду від 21.09.2017 прийнято заяву ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця Глущенка Е.П. (далі - ФОП Глущенко Е.П.) про порушення провадження у справі про банкрутство до розгляду, підготовче засідання призначено на 31.10.2017; зобов`язано арбітражного керуючого Роговенка О.В., визначеного автоматизованою системою для участі у справі, надати господарському суду до 11.10.2017 заяву про участь у справі про банкрутство.

5.1. Постановою від 31.10.2017 Господарський суд Черкаської області порушив провадження у справі про банкрутство ФОП Глущенка Е.П. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), визнав його банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором банкрута призначив арбітражного керуючого Іванюка О.М., зобов`язав ліквідатора подати на затвердження до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, попередив про наслідки, передбачені частиною 5 статті 91 Закону про банкрутство.

5.2. Місцевий суд встановив, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.2016 у справі №705/7081/16-ц встановлено наявність заборгованості боржника перед ініціюючим кредитором за договором позики на суму 76 650 000 грн., а виконавчим листом від 13.01.2017 та постановою головного державного виконавця Уманського міського ВДВС підтверджується відкриття виконавчого провадження від 17.01.2017 на суму 980 000 грн. Місцевий суд зазначив, що безспірність заборгованості також підтверджується постановою головного державного виконавця Уманського міського ВДВС від 04.04.2017 про повернення виконавчого документа стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення. З огляду на таке, місцевий суд дійшов висновку, що ініціюючим кредитором доведено належними та достатніми доказами неоплатність боржника, що є підставою для введення ліквідаційної процедури з урахуванням особливостей провадження за статтями 90-91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

5.3. Місцевим судом встановлено, що автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство надано кандидатуру для призначення ліквідатором у справі арбітражного керуючого Роговенка О. В., який подав до суду заяву про відмову від участі у справі. Разом з тим, заяву про бажання прийняти участь у справі подав арбітражний керуючий Іванюк О.М., щодо призначення якого сторони не заперечували. Дослідивши його кандидатуру на предмет відсутності обмежень у здійсненні повноважень ліквідатора у даній справі, суд погодився з призначенням ліквідатором арбітражного керуючого Іванюка О.М.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

6. Не погоджуючись з постановою місцевого господарського суду від 31.10.2017, ПАТ "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Шевченка А.М. звернулося з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати постанову місцевого суду 31.10.2017 та закрити провадження у справі №925/1171/17.

6.1. Ухвалою від 21.03.2019 Північний апеляційний господарський суд задовольнив клопотання ТОВ "ОТП Факторинг Україна", ОСОБА_1., Глущенка Е.П. та ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Іванюка О.М. про закриття апеляційного провадження, закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Шевченка А.М. на постанову Господарського суду Черкаської області від 31.10.2017 у справі №925/1171/17.

6.2. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що постановою Господарського суду Черкаської області від 31.10.2017 порушено провадження у справі про банкрутство ФОП Глущенка Е.П., відповідне оголошення про визнання боржника банкрутом оприлюднено на офіційному сайті Вищого господарського суду України 07.11.2017 за №46983.

Суд встановив, що в матеріалах справи відсутні докази звернення ПАТ "Родовід Банк" з грошовими вимогами до боржника в порядку та строки, встановлені Законом про банкрутство, що не заперечувалося скаржником, оскільки він вважає себе кредитором фізичної особи Глущенка Е.П. за споживчим кредитом.

Тому, апеляційний суд дійшов висновку, що ПАТ "Родовід Банк" статусу кредитора у справі про банкрутство не набуло та не довело порушення своїх прав постановою місцевого суду про визнання банкрутом ФОП Глущенка Е.П. як суб`єкта підприємницької діяльності.

6.3. Апеляційний суд, дослідивши обставини щодо укладення між ПАТ "Родовід Банк" та фізичною особою Глущенком Е.П . кредитного договору №15.3/СЖ-245.06.2 від 30.12.2006 та кредитного договору №77.2/С3-070.08.2 від 17.03.2008, також встановив, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.10.2012 рішення Подільського районного суду міста Києва від 04.03.2010 та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 11.04.2012 скасовано в частині задоволення позову про стягнення процентів та пені, справу в цій частині направлено новий розгляд до суду першої інстанції, а в решті - залишено без змін (загальна сума заборгованості за кредитними договорами №15.3/СЖ-245.06.2 та №77.2/СЗ-070.08.2. по тілу кредиту становить 5 637 375 доларів США). Крім того, апеляційним судом встановлено, що заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 01.10.2013 у справі №2607/14264/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 17.01.2017, задоволено позовні вимоги АТ "Родовід Банк" та стягнено з Глущенка Е.П. заборгованість за кредитними договорами №15.3/СЖ-245.06.2 та № 77.2/СЗ-070.08.2. в частині процентів та пені в розмірі 453 411, 78 доларів США. Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що загальна сума заборгованості Глущенка Е.П. перед АТ "Родовід Банк" становить 6 090 786,78 доларів США. Разом з тим, апеляційний суд зазначив, що кредитні договори були укладені банком з Глущенком Е.П. як зі споживачем в розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", тобто як із фізичною особою, яка отримала відповідний споживчий кредит для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з його підприємницькою діяльністю.

Крім того суд зазначив, що сторони Кредитного договору не передбачали про його укладення, як господарського. Згідно зі змістом Кредитного договору, серед документів позичальника, наданих останнім для його укладання, відсутні й, зокрема, копії свідоцтва про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності та/або виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Доказів використання відповідачем кредитних коштів, отриманих від кредитора на виконання Кредитного договору для здійснення ним підприємницької діяльності як фізичною особою-підприємцем, матеріали справи не містять.

6.4. Апеляційний суд зазначив, що обґрунтовуючи відповідне право на звернення до суду з апеляційною скаргою, банк мотивував тим, що нерухоме майно (квартири), яке перебувало в іпотеці ПАТ "Родовід Банк", безпідставно включено ліквідатором до складу ліквідаційної маси ФОП Глущенка Е.П. та в подальшому реалізовано в межах справи про банкрутство, про що свідчить наявний у матеріалах справи протокол проведення аукціону з продажу майна ФОП Глущенка Е.П. у складі цілісного майнового комплексу від 25.05.2018, а також укладений за його наслідками договір купівлі-продажу майна боржника з переможцем відповідного аукціону. Разом з тим, судом встановлено, що банк не звертався до суду із заявою про виключення відповідного майна зі складу ліквідаційної маси банкрута або щодо безпідставності його включення, як і не подавав відповідну заяву про визнання результатів аукціону з продажу такого майна недійсними. З огляду на таке, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи скаржника не обґрунтовують порушення його майнових прав та інтересів саме постановою про визнання боржника банкрутом та закрив апеляційне провадження з посиланням на пункт 3 частини 1 статті 264 ГПК України.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (ПАТ "Родовід Банк")

7. Скаржник доводив, що на момент порушення провадження у справі про банкрутство ФОП Глущенка Е.П. і на сьогоднішній день скаржник залишається його кредитором, як фізичної особи за договором споживчого кредитування, а тому його вимоги, забезпечені іпотекою майна, мають бути включені до реєстру вимог кредиторів, а тому стаття 90 Закону про банкрутство застосована апеляційним судом неправильно. Скаржник не має можливості ініціювати порушення провадження у справі про банкрутство фізичної особи, однак, це не виключає можливості банку бути учасником у справі про банкрутство такої особи як суб`єкта підприємницької діяльності та захищати свої права та законні інтереси від незаконних дій боржника та ліквідатора.

7.1. Скаржник зазначив, що банкрутство ФОП Глущенка Е.П. було ініційоване з чисельними порушеннями Закону про банкрутство, за відсутності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, приховування ліквідатором від суду інформації про наявність майна в іпотеці банку, незаконного включення такого майна до ліквідаційної маси боржника, а також за наявності незаконного зняття обтяжень та заборон на реалізацію майна боржника, що перебувало в іпотеці банку та продажу такого майна з прилюдних торгів без згоди іпотекодержателя. При цьому, апеляційний суд зазначеним порушенням та доказам скаржника не надав належної оцінки, прийняв передчасне рішення про відсутність порушення прав скаржника постановою про введення ліквідаційної процедури, що має наслідком безпідставне здійснення провадження у справі про банкрутство, в ході якого грубо порушуються його права на предмет іпотеки.

Доводи інших учасників справи

8. У відзиві ліквідатора ФОП Глущенка Е.П. зазначено, що скаржник не навів жодного розумного доводу про те, яким чином оскаржувана постанова місцевого суду від 31.10.2017 стосується інтересів та/або обов`язків ПАТ "Родовід Банк". При цьому, ліквідатор зазначив, що протягом всієї процедури ліквідації боржника, скаржник неодноразово заявляв, що він не є забезпеченим кредитором та не буде звертатись в межах справи про банкрутство із заявою про визнання його кредитором. Крім того, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що банк є кредитором фізичної особи, а не фізичної особи-підприємця - боржника у даній справі.

9. У відзиві представника кредитора ОСОБА_1. зазначено, що законом передбачено певну процедуру набуття кредиторами статусу учасника провадження у справі про банкрутство. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази звернення ПАТ "Родовід Банк" з грошовими вимогами до боржника в порядку та строки, встановлені Законом про банкрутство. Крім того, скаржник при зверненні з апеляційною скаргою не довів, а в матеріалах справи відсутні відомості про те, що судом при визнанні боржника банкрутом та введенні ліквідаційної процедури вирішено питання про права та обов`язки скаржника.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

10. Цивільний кодекс України

Частина 1 статті 50 - право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Частина 1 статті 52 - фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Частина 1 статті 53 - фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов`язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

11. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Частина 1 статті 90 - правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов`язаних з визнанням фізичної особи - підприємця банкрутом.

Частина 8 статті 90 - у разі визнання фізичної особи-підприємця банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно фізичної особи-підприємця, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов`язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

Частина 1 статті 91 - одночасно з прийняттям заяви про порушення справи про банкрутство фізичної особи-підприємця господарський суд накладає арешт на майно фізичної особи-підприємця, за винятком майна, на яке згідно із законодавством України не може бути звернено стягнення, та майна, що перебуває в заставі з підстав, не пов`язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності. За клопотанням фізичної особи-підприємця господарський суд може звільнити з-під арешту майно (частину майна) у разі укладення договору поруки чи іншого забезпечення виконання зобов`язання фізичної особи-підприємця третіми особами.

Частина 4 статті 91 - якщо у встановлений частиною другою цієї статті строк фізичною особою не подано доказів задоволення вимог кредиторів і в зазначений строк не укладено мирової угоди, господарський суд визнає фізичну особу банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

Частина 10 статті 91 - продажу підлягає все майно фізичної особи-підприємця, за винятком майна, що не включається до складу ліквідаційної маси, якщо інше не передбачено цим Законом.

12. Господарський процесуальний кодекс України

Частина 1 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Пункт 3 частини 1 статті 264 - суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження якщо : після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду апеляційної інстанції

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

13. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування апеляційним судом положень статей 23, 33, частини 2-3 статті 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права та мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

14. Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2 цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спори про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Провадження у даній справі про банкрутство фізичної особи-підприємця здійснюється з особливостями провадження відповідно до статей 90-91 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство).

15. Відповідно до частини 1 статті 90 Закону про банкрутство, правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов`язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв`язку зі здійсненням підприємницької діяльності. А згідно з частиною 4 статті 91 Закону про банкрутство, господарський суд має право визнати фізичну особу банкрутом та ввести ліквідаційну процедуру.

Наслідками введення ліквідаційної процедури є призначення ліквідатора та вчинення ним певних дій щодо формування ліквідаційної маси підприємця-боржника та його продаж відповідно до процедури визначеної цим законом. Однак, у разі визнання фізичної особи-підприємця банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно фізичної особи-підприємця, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов`язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності. Також, частиною 10 статті 91 Закону про банкрутство передбачено, що в ліквідаційній процедурі фізичної особи-підприємця продажу підлягає все майно фізичної особи-підприємця, за винятком майна, що не включається до складу ліквідаційної маси, якщо інше не передбачено цим Законом.

Отже, системний аналіз зазначених норм права дозволяє зробити висновок про те, що згідно з редакцією Закону про банкрутство, яка чинна з 19.01.2013 та застосовується до боржника у даній справі, законодавцем передбачено особливості провадження у справі про банкрутство фізичної особи-підприємця, які надають суду право ввести щодо такої особи ліквідаційну процедуру, однак, введення ліквідаційної процедури виключає можливість настання таких наслідків як включення до ліквідаційної маси боржника предметів застави (іпотеки) за зобов`язаннями, не пов`язаними з підприємницькою діяльністю та їх продаж в межах ліквідаційної процедури.

Разом з тим, сам факт введення ліквідаційної процедури не означає настання для кредитора-іпотекодержателя майна фізичної особи-боржника наслідків включення такого майна до ліквідаційної маси, оскільки такі наслідки наступають в результаті вчинення ліквідатором незаконних дій у ліквідаційній процедурі чи укладення незаконних правочинів, які можуть бути предметом самостійного оскарження дій ліквідатора за заявою банку в межах провадження у справі про банкрутство чи визнання незаконними правочинів, укладених ліквідатором в межах провадження у справі про банкрутство.

16. У справі, що розглядається, судом апеляційної інстанції встановлено, що 30.12.2006 між ПАТ "Родовід Банк" та фізичною особою Глущенком Е.П. укладено кредитний договір №15.3/СЖ-245.06.2, згідно умов якого, з урахуванням договорів про внесення змін, ПАТ "Родовід Банк" відкрив відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі (п. 1.1. Договору) на суму 4 600 000 доларів США терміном до 30.12.2009, а 17.03.2008 між зазначеними особами укладено кредитний договір №77.2/С3-070.08.2., згідно умов якого, з урахуванням додаткових угод, ПАТ "Родовід Банк" надав Гулщенку Е.П. кредити (транші) в межах загальної суми 1 500 000 доларів США терміном до 17.03.2011. При цьому, судом встановлено, що метою, відповідно до пункту 2.2. договору, є споживчі цілі. Крім того, як встановлено судом, з метою забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором №15.3/СЖ-245.06.2., відповідно до пункту 3.1. Договору, Глущенко Е.П. передав в іпотеку банку на підставі Договорів іпотек від 30.12.2006 квартири № 117 , № 118, №119, №134, №135 , розташовані у місті Києві за адресою вул. Хрещатик, 15 , а також квартиру №16 , що розташована за адресою вул. Пушкінська, 5.

Надавши оцінку укладеним кредитним договорам, а також встановивши, що пунктом 1.1. договору кредиту №15.3/СЖ-245.06.2 та пунктом 2.2. кредитного договору №77.2/С3-070.08.2., кредити надавались позичальнику на споживчі цілі, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що громадянином Глущенком Е.П. такі договори укладено саме як фізичною особою для задоволення власних потреб, а не як фізичною-особою підприємцем для здійснення підприємницької діяльності.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та змісту прийнятої апеляційним судом ухвали, в судових засіданнях суду апеляційної інстанції представник банку підтвердив, що ПАТ "Родовід Банк" не зверталося до суду з кредиторською заявою до боржника та зазначив, що банк не має такого наміру у майбутньому, оскільки має відповідні вимоги до Глущенка Е.П. , як фізичної особи за споживчим кредитом, а не фізичної особи-підприємця.

Відтак, апеляційний суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку про те, що ПАТ "Родовід Банк" статусу кредитора у справі не набуло та не довів порушення своїх прав оскаржуваною постановою місцевого суду про визнання боржника банкрутом. Касаційний суд вважає що наслідки дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, якщо на думку банку вони є незаконними, можуть бути предметом самостійних вимог банку у ліквідаційній процедурі боржника, зокрема, щодо визнання недійсними правочинів, вчинених ліквідатором від імені боржника про розпорядження майном фізичної особи, яке заборонено до включення в ліквідаційну масу згідно з частиною 8 статті 90 Закону про банкрутство.

17. Верховний Суд звертає увагу, що однією із загальних засад цивільного законодавства, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 3 ЦК України, є свобода договору, а статтею 627 ЦК України визначено, що згідно статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору.

Отже, громадянин Глущенко Е.П. та ПАТ "Родовід Банк" самостійно визначили правовий статус позичальника за кредитною угодою, як фізичної особи-громадянина, а цільове призначення кредиту як такого, що є споживчим. Отже, спірним іпотечним договором забезпечено саме зобов`язання фізичної особи за споживчим кредитом, що виключає поширення на такі правовідносини положень статей 90-91 Закону про банкрутство про обов`язкове включення до реєстру вимог кредиторів окремо, як таких, що забезпечені іпотекою вимог, за договором споживчого кредитування.

18. Виходячи з аналізу наведених норм, встановлених апеляційним судом обставин справи та визначених статтею 300 ГПК України меж розгляду справи судом касаційної інстанції, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що боржником за спірними договорами кредиту виступає саме фізична особа - громадянин України Глущенко Е.П. і борг перед ПАТ "Родовід Банк" не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності, висновки суду апеляційної інстанції про недоведення скаржником порушення його прав оскаржуваною постановою місцевого суду про введення ліквідаційної процедури є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

19. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали судом апеляційної інстанції, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги та залишення без змін ухвали апеляційного суду.

В. Судові витрати

20. У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Родовід Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Родовід Банк" Шевченка Андрія Миколайовича залишити без задоволення.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 21.03.2019 у справі №925/1171/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.В. Білоус

В.Я. Погребняк