РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2019Справа № 910/554/19

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Агро-Тех "

про стягнення 3 335 280,00 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача - Топсий С.М..- представник

від відповідача - не з?явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КЕС-УА Холдинг" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Агро-Тех" про стягнення 3 335280,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №136 від 26.06.2018, щодо повернення авансового платежу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.01.2019 відкрито провадження у справі № 910/554/19 та призначено підготовче засідання на 15.02.2019.

15.02.2019 розгляд справи не відбувся, у зв`язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 18.02.2019 розгляд справи призначено на 01.04.2019.

Ухвалою суду від 01.04.2019 відкладено підготовче засідання на 17.05.2019.

В підготовче судове засіданні 17.05.2019 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення та підтримав позовні вимоги.

В підготовче судове засіданні 17.05.2019 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2019 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 07.06.2019.

В судове засідання 07.06.2019 представник позивача з`явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 07.06.2019 представник відповідача повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 31.05.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

26.06.2018 між позивачем, як покупцем та відповідачем, як постачальником було укладено Договір поставки, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується у встановлені строки поставити і передати у власність покупцю товар в асортименті, кількості та за ціною вказаною у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов даного Договору.

Відповідно до п. 2.1.1 Договору посталь ник зобов`язаний передати покупцю у власність товар у кількості та асортименті, передбачених Додатком №1 до Договору та відповідно до умов цього Договору та у строки зазначені в даному Договорі.

Ціна на товар, що поставляється за цим Договором, зазначається у Додатку №1 до цього Договору. Ціна товару є твердою та зміні не підлягає ( п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.2 Договору загальна сума складає 4039200,00 грн.

Згідно п.4.1- 4.2 Договору поставка здійснюється на умовах DDP -Київ, склад постачальника (офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2000). Пунктом поставки є: м. Київ, вул. Пшенична, 9. Постачальник зобов`язується поставити покупцеві товар, що поставляється за цим Договором, у строк не пізніше 47 календарних днів з моменту підписання Договору.

Покупець здійснює оплату за товар на поточний рахунок постачальника, згідно з ціною товару, що вказується у Додатку №1 до Договору (п. 8.1 Договору).

Сторонами передбачено що покупець сплачує передплату 90% від загальної вартості товару в розмірі 3635280, 00 грн., шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 банківських днів з моменту підписання Договору. Решту 10 % від загальної вартості товару, що становить 403920,00 грн., покупець сплачує на розрахунковий рахунок постачальника на підставі відповідного офіційного письмового повідомлення постачальника про те, що товар завезений на митну територію України та пройшов митну очистку (п. 8.1-8.2 Договору).

Позивач зазначив, що виконав взяті на себе зобов`язання щодо сплати передоплати вартості товару, а саме 27.06.2018 перерахував на рахунок відповідача 2100000,00 грн. та 06.07.2018 перерахував 1535280,00 грн.

31.10.2018 позивачем на адресу відповідача надіслано вимогу №682 про здійснення поставки товару в строк до 05.11.2018.

Відповідно до п. 12.3 Договору, покупець має право розірвати Договір в односторонньому порядку, надіславши відповідне повідомлення постачальнику у випадку прострочення терміну поставки товару постачальником більше ніж на 10 календарних днів.

03.12.2018 позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення №804 про відмову від Договору в односторонньому порядку. Крім того позивач вимагав у відповідача повернути попередню оплату в розмірі 3635280,00 грн.

Відповідачем на вимогу позивача повернуто 300 000 грн.

Позовні вимоги позивач мотивує свої вимоги безпідставним неповерненням відповідачем попередньої оплати вартості товару позивачем.

Відповідачем ніяких пояснень чи доказів які б спростовували твердження позивача до суду не надано.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні -покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 6 ст. 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 3 ст. 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 191, 236-241 ,331 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги повністю.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Агро-Тех» (03148, м. Київ, вул. Сім`ї Стешенків, будинок 1, оф. 38, ідентифікаційний номер 40887579) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» (04073, м. Київ, пр.-т Степана Бандери, 20-Б, ідентифікаційний код 37140134) заборгованість в розмірі 3335280 (три мільйони триста тридцять п`ять тисяч двісті вісімдесят) грн., судовий збір в розмірі 50 029 (п`ятдесят тисяч двадцять дев`ять) грн. 20 коп.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.06.2019

Суддя В.І. Мельник