ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" квітня 2019 р. м. Київ Справа № 911/389/19

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролоптфармторг"

до Фізичної особи-підприємця Міщука Валерія Івановича

про стягнення 96 992,38 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

Без виклику представників сторін.

обставини справи:

До Господарського суду Київської області 08.02.2019 року звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Стиролоптфармторг" із позовною заявою вих. № 14 від 07.02.2019 року до Фізичної особи-підприємця Міщука Валерія Івановича про стягнення 96 992,38 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки, ціна позову у справі № 911/389/19 не перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлений на 01 січня року, в якому подано відповідну позовну заяву, справа є не складною з огляду на наявні в ній матеріали, суд, в силу ч. 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, приходить до висновку про можливість здійснення розгляду даної справи у порядку спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з чим, ухвалою Господарського суду Київської області від 12.02.2019 року відкрито провадження у справі № 911/389/19, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки, станом на 12.04.2019 року відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, у встановлений судом строк відзиву на позов та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надіслав, доказів повної або часткової сплати ним заборгованості, яка є предметом даного спору, не надав, клопотань про відкладення розгляду справи з метою надання додаткового часу для подання відзиву від відповідача не надходило, суд вважає, що, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для винесення рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані докази, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

25.09.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Стиролоптфармторг" (далі - позивач, Кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Міщук Валерієм Івановичем (далі - відповідач, Боржник) було укладено Договір про реструктуризацію заборгованості № 1 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Боржник визначає та підтверджує існування станом на дату укладання даного Договору заборгованості перед Кредитором на загальну суму 96 992,38 грн. (далі - заборгованість), що виникла внаслідок несплати Боржником коштів за Договором оренди № 03 03 17-ОР від 03.03.2017 року. Існування заборгованості підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків від 25.09.2018 року підписаного Сторонами.

Боржник має сплачувати заборгованість шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Кредитора в такому порядку та розмірах: 31.10.2018 року - 32 331,00 грн., 30.11.2018 року - 32 331,00 грн., 25.12.2018 року - 32 330,38 грн. (п. 2.1 Договору).

Остаточною датою сплати Боржником заборгованості за Договором є 25.12.2018 року.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2018 року. Закінчення строку дії договору не звільняє Сторони від виконання тих зобов`язань, які залишились невиконаними (п. 3.1 Договору).

На виконання п. 1.1 Договору між сторонами 25.09.2018 року було підписано Акт звірки взаємних розрахунків на загальну суму 96 992,38 грн.

Однак, як стверджує позивач, відповідач в порушення п. 2.1 Договору, своєчасно та в повному обсязі грошових коштів не перерахував, в підтвердження чого надав довідку Центрального відділення Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» № 164-1/325 від 01.02.2019 року, в якій останнє зазначає, що за період з 31.010.2018 року по 31.01.2019 року грошові кошти від відповідача на рахунок позивача не надходили, відтак, за відповідачем рахується заборгованість в сумі 96 992,38 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 09.01.2019 року позивач надсилав відповідачу Вимогу вих. № 173 від 009.01.2019 року про сплату наявної заборгованості в розмірі 96 992,38 грн., яка залишена останнім без відповіді та задоволення.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом і просив стягнути з відповідача 96 992,38 грн. боргу.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, за наслідками розгляду спору судом встановлено заборгованість відповідача перед позивачем в сумі 96 992,38 грн.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені і не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статей 123, 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі в сумі 1 921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 129, 233, 236-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролоптфармторг" до Фізичної особи-підприємця Міщука Валерія Івановича про стягнення 96 992,38 грн. задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Міщука Валерія Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стиролоптфармторг" (01004, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 14, кв. 26, ідентифікаційний код 31025465) 96 992 (дев`яносто шість тисяч дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 38 коп. боргу та 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одну) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.04.2019 р.

Суддя Т.П. Карпечкін