ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" червня 2019 р. м. Київ Справа№ 920/35/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Іоннікової І.А.

Чорної Л.В.

секретар судового засідання: Кондратенко Н.О.
за участю представників учасників процесу: згідно протоколу судового засідання від 19.06.19
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів"
на ухвалуГосподарського суду Сумської області
від04.03.2019
суддя Заєць С.В., м. Суми
повний текст складений06.03.2019
за скаргою дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів"
на діїдержавного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області у зведеному виконавчому провадженні № 44217401 (ВП № 57668882) про арешт коштів від 15.11.2018
у справі №/920/35/18Господарського суду Сумської області
за позовомфізичної особи-підприємця Ничик Віктора Володимировича, с. Перехрестівка, Роменський р-н, Сумська обл.
додочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів", м. Ромни, Сумська обл.
простягнення 271 277,50 грн.,

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Ничик Віктор Володимирович звернувся до Господарського суду Сумської області із позовом до дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" про стягнення з відповідача збитків, завданих неналежним виконанням договору складського зберігання № СЗ-16/17 від 30.03.2017 у розмірі 271 277,50 грн.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 11.04.2018 позовні вимоги задоволено. За рішенням суду стягнуто з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" на користь фізичної особи - підприємця Ничик В.В. 271277,50 грн. збитків, завданих неналежним виконанням договору складського зберігання № СЗ-16/17 від 30,03.2017. Вирішено питання судових витрат.

02.05.2018 на виконання рішення Господарським судом Сумської області від 11.04.2018 видано наказ.

17.07.2010 Постановою Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення господарського суду Сумської області від 11.04.2018 залишено без змін.

15.11.2018 державним виконавцем Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Воробйовою Мариною Михайлівною було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на його рахунку.

14.01.2019 Постановою Верховного суду у складі колегії Касаційного господарського суду касаційну скаргу Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" на рішення господарського суду Сумської області від 11.04.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.07.2018 у справі № 920/35/18 залишити без задоволення. Рішення господарського суду Сумської області від 11.04.2018 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.07.2018 у справі № 920/35/18 залишити без змін.

03.12.2018 дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" (надалі-боржник/заявник) звернулось до Господарського суду Сумської області зі скаргою на постанову державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі-ВДВС) у зведеному виконавчому провадженні № 44217401 (ВП № 57668882) про арешт коштів від 15.11.2018, відповідно до вимог якої боржник просив визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати рішення (постанову) від 15.11.2018 державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Сумській області Воробйової Марини Михайлівни про накладення арешту на кошти ДП ДАК "Хліб України" "Роменський КХП" в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 у АТ "УкрСиббанк" Київ (код банку 351005).

Скарга на дії ВДВС мотивована тим, що розрахунковий рахунок боржника № НОМЕР_1 використовується останнім для виплати заробітної плати працівникам підприємства та для сплати єдиного соціального внеску та інших обов`язкових зборів та платежів, а тому забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання. При наявності законодавчого обмеження та заборони на стягнення коштів, направлених на виплату заробітної плати працівникам підприємства та для сплати єдиного соціального внеску та інших обов`язкових зборів та платежів, відсутні підстави для застосування арешту коштів, які знаходяться на таких рахунках, та які в подальшому не можуть бути використані для погашення заборгованості перед стягувачем.

Боржник зазначає про те, що накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати та для обліку коштів соціального страхування в національній валюті унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

Факт накладення арешту на такі кошти, суперечить положенням частини дванадцятої статті 9 Закону України "Про збір та/облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та частини шостої статті 24 Закону України "Про оплату праці" в частині пріоритетності зобов`язань з оплати праці та сплати єдиного внеску перед іншими зобов`язаннями.

Також заявник скарги посилається на положення ч.ч. 2-5 ст. 59 Закону "Про виконавче провадження", в яких визначено порядок та підстави для знаття арешту з майна боржника.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 04.03.2019 у справі № 920/35/18 у задоволенні скарги дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" на постанову державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 357 від 08.01.2019 - відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги боржника на постанову державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області у зведеному виконавчому провадженні № 44217401 (ВП № 57668882) про арешт коштів від 15.11.2018, місцевий господарський суд виходив з того, що арешт зі спірного рахунку № НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" знятий постановою державного виконавця про зняття арешту з коштів боржника від 21.09.2019. Суд першої інстанції зазначив, що даною постановою було знято арешт з коштів боржника, що містяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" від 21.02.2019, з якого і просить зняти арешт скаржник.

Крім того, суд першої інстанції зазначив про те, що боржником не надано належних та допустимих доказів того, що рахунок № НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" є спеціальним або рахунком із спеціальним режимом використання.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" (надалі - скаржник) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати рішення (постанову) державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Воробйової Марини Михайлівни від 15.11.2018 про накладення арешту на кошти дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках № НОМЕР_1 в акціонерного товариства "УкрСиббанк" Київ (код банку 351005).

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права та норм матеріального права, зокрема, ст. 2, 18, Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник апеляційної скарги акцентує увагу та тому, що виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Скаржник, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати № 95 від 01.07.1949р., ратифікованої Україною 04.08.1961 вказує, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття "власності" є майном, на захист якого в тому числі стає ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в ст.ст. 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях ст. 97 Кодексу законів про працю, ст.ст. 15, 22, 24 Закону України "Про працю". Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.04.2019 у справі № 920/35/18 апеляційну скаргу дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" на ухвалу Господарського суду Сумської області від 04.03.2019 у справі № 920/35/18 - залишено без руху.

Через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" надійшла заява вих. № 109 від 24.04.2019 про усунення недоліків.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 задоволено клопотання дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Сумської області від 04.03.2019 у справі № 920/35/18; розгляд скарги призначено на 19.06.2019.

Стягувач та ВДВС не скористався своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 ГПК України та не надали суду письмового відзиву, пояснень на апеляційну скаргу боржника, що згідно ч. 3 ст. 263 ГПК не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Адвокат боржника в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, з викладених у ній підстав та просив апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 04.03.2019 скасувати та прийняти нове рішення, відповідно до якого визнати неправомірними дії державного виконавця та скасувати рішення (постанову) державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Воробйової Марини Михайлівни від 15.11.2018 про накладення арешту на кошти дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунках № НОМЕР_1 в акціонерного товариства "УкрСиббанк" Київ (код банку 351005).

Стягувач та представник ВДВС в судове засідання не з`явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від стягувача та ВДВС через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду не надходило.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Застосовуючи згідно статті 3 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії»(«Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Суд апеляційної інстанції, з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність клопотань про відкладення розгляду справи з поданням відповідних доказів, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників стягувача та ВДВС.

Північний апеляційний господарський суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши адвоката боржника, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ГПК України визначено, що окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали про розгляд скарг на рішення, дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби, державного виконавця, приватного виконавця.

Як вже зазначалось вище та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Господарського суду Сумської області від 11.04.2018 позовні вимоги задоволено. За рішенням суду стягнуто з Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" на користь фізичної особи - підприємця Ничик В.В. 271277,50 грн. збитків, завданих неналежним виконанням договору складського зберігання № СЗ-16/17 від 30,03.2017. Вирішено питання судових витрат.

02.05.2018 на виконання рішення Господарським судом Сумської області від 11.04.2018 видано наказ.

15.11.2018 державним виконавцем Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Воробйовою Мариною Михайлівною було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на його рахунку.

15.11.2018 державним виконавцем Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області Воробйовою Мариною Михайлівною було винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти боржника, що містяться на його рахунку.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови про арешт коштів боржника, виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках:

- АТ "УкрСиббанк" МФО 351005 р/р НОМЕР_2

- АТ "УкрСиббанк" МФО 351005 р/р НОМЕР_9

- АТ "УкрСиббанк" МФО 351005 р/р НОМЕР_1

- АТ "УкрСиббанк" МФО 351005 р/р НОМЕР_10

- АТ "УкрСиббанк" МФО 351005 р/р НОМЕР_1 (USD)

- АТ "УкрСиббанк" МФО 351005 р/р НОМЕР_1 (EUR)

- АКБ "ІндустріалБанк" МФО 313849 р/р НОМЕР_3

- АКБ "ІндустріалБанк" МФО 313849 р/р НОМЕР_4

- АКБ "ІндустріалБанк" МФО 313849 р/р НОМЕР_11

- АКБ "ІндустріалБанк" МФО 313849 р/р НОМЕР_12

- СФ ПАТ КБ "ПриватБанк" МФО 337546 р/р НОМЕР_5

- ПАТ КБ "Хрещатик" МФО 300670 р/р НОМЕР_6

- ПАТ "Укрінбанк" МФО 300142 р/р НОМЕР_7

- СОУ АТ "Ощадбанк" м. Суми МФО 337568 р/р НОМЕР_8

та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" із вказаною постановою про арешт коштів боржника не погодився та 03.12.2018 звернувся до Господарського суду Сумської області з даною скаргою, в якій просив скасувати рішення (постанову) від 15.11.2018 державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про накладення арешту на кошти ДП ДАК "Хліб України" "Роменський КХП" в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 у АТ "УкрСиббанк" Київ.

Скарга мотивована тим, що вказаною постановою ВДВС накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на його поточному рахунку № НОМЕР_1 у АТ "УкрСиббанк", які необхідні та призначені для оплати праці і здійснення нарахувань на заробітну плату працівників боржника (відповідача).

Відмовляючи у задоволенні скарги боржника на постанову державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області у зведеному виконавчому провадженні № 44217401 (ВП № 57668882) про арешт коштів від 15.11.2018, місцевий господарський суд виходив з того, що боржником не надано доказів того, що рахунок № НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" є спеціальним або рахунком із спеціальним режимом використання.

Також місцевий господарський суд встановив, що арешт зі спірного рахунку № НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" знятий постановою державного виконавця про зняття арешту з коштів боржника від 21.09.2019. Суд першої інстанції зазначив, що даною постановою було знято арешт з коштів боржника, що містяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" від 21.02.2019, з якого і просить зняти арешт скаржник.

Суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що ст. 129-1 Конституції України унормовано, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межам ( ч. 1 ст. 326 ГПК України).

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до ст.ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Положеннями ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусовому виконанню підлягають рішення, зокрема, на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами, у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії ( ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права ( ст. 339 ГПК України).

Згідно з вимогами абз. 2, ч. 2, ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 і Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Вимогами частини 3 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Як вірно було вставлено місцевим господарським судом, що з матеріалів справи та доданих до скарги документів не вбачається, що спірний рахунок № НОМЕР_1 є спеціальним або рахунком із спеціальним режимом використання, а також те, що зазначений рахунок не відноситься до інших рахунків з переліку, на які законом заборонено накладення арешту, зокрема скаржником не надано доказів в підтвердження зазначеного.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що 21.02.2019 державним виконавцем була винесена постанова про зняття арешту з коштів боржника.

Даною постановою було знято арешт з коштів боржника, що містяться на рахунку НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк", з якого і просить зняти арешт скаржник.

Відповідно до платіжних доручень № 5639 від 28.11.2018 № 1442 від 25.02.2019 та № 5638 від 28.11.2018, № 1443 від 25.02.2019 на користь стягувача ФОП Ничик В.В. та ТОВ "Антарес Інвест М" були перераховані в повному обсязі кошти за виконавчими документами (наказ № 920/35/18 від 02.05.2018 та наказ № 920/26/18 від 27.03.2018).

За таких обставин, враховуючи, що арешт зі спірного рахунку № НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" знятий, місцевий господарський суд, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про залишення без задоволення скарги дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" на постанову Державного виконавця Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області № 357 від 08.01.2019.

Стосовно доводів скаржника, що рахунок № НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" призначений для обліку та виплати коштів заробітної плати працівникам, а також здійснення податкових відрахувань до бюджету, сплату військового збору, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 № 492, визначено право клієнта - юридичної особи для здійснення деяких видів виплат, зокрема і заробітної плати, відкрити поточні рахунки фізичним особам, уклавши з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб. У разі неукладення такого договору використовується звичайний поточний рахунок юридичної особи. Для здійснення виплат заробітної плати з будь-якого рахунку юридичної особи фізичній особі банк відкриває спеціальний рахунок (підпункти 6.7, 6.9).

Однак, боржником не надано, а матеріали справи не містять доказів укладення між дочірнім підприємством Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" та публічним акціонерним товариством «Укрсиббанк» договору для здійснення деяких видів виплат, зокрема і заробітної плати.

Положеннями п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Разом з тим, боржником не надано доказів того, що рахунок № НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк" має спеціальний режим використання та звернення стягнення на кошти, які знаходяться на цьому рахунку заборонено законом.

Крім того, боржником не надано доказів того, що рахунок № НОМЕР_1 використовується для виплати заробітної плати та є рахунком зі спеціальним режимом, який використовується виключно як зарплатні проекти.

Отже, ДП ДАК "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" не доведено, що рахунок № НОМЕР_1 підпадає під обмеження щодо накладення державним виконавцем арешту, які визначені п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме обмеження щодо накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Проте, матеріали справи не містять доказів звернення боржника до ВДВС із завою про зняття арешту із рахунку № НОМЕР_1 в АТ "УкрСиббанк", так надання боржником доказів того, що зазначений вище рахунок має спеціальний режим використання та звернення стягнення на кошти, які знаходяться на цих рахунках заборонено законом, зокрема, договору про відкриття та обслуговування банківського рахунку про обслуговування виплати заробітної плати та інших виплат боржника.

Відповідно до ст.ст. 7, 13 ГПК України правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, такі аргументи були почуті, враховані апеляційним судом, при цьому зазначає, що оскаржена ухвала є вмотивованою, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» від 3 липня 2014 року, остаточне - 17.11.2014 зазначено: «Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд зазначає проте, що скаржувана ухвала прийнята з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування ухвали Господарського суду Сумської області від 05.03.2019 у справі № 920/35/18.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у відповідності до ст. 129 ГПК України судом на покладається скаржника.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України та ст.ст. 11, 74, 129, 240, 255, 267-270, 273, 275, 276, 281-284, 339 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії "Хліб України" "Роменський комбінат хлібопродуктів" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Сумської області від 05.03.2019 у справі № 920/35/18 залишити без змін.

3. Справу № 920/35/18 повернути до Господарського суду Сумської області.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складений та підписаний-20.06.2019.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді І.А. Іоннікова

Л.В. Чорна