ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/1564/19

м. Київ, вул. С. Петлюри, буд. 16/108

господарський суд Київської області

без виклику представників сторін

Господарський суд Київської області, одноособово, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши матеріали клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Отокоч Україна» (вх. № 147/19 від 24.06.2019) про забезпечення позову у справі № 911/1564/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Отокоч Україна»

03062, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 67

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даблтрі»

09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гагаріна, буд. 5

про стягнення заборгованості

встановив:

Через канцелярію господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Отокоч Україна» надійшло клопотання про забезпечення позову (вх. № 147/19 віл 24.06.2019).

Забезпечення позову обґрунтовано несплатою Товариством з обмеженою відповідальністю «Отокоч Україна» платежів за договором оренди автомобілів № 14 від 14.05.2018, що призводить до погіршення господарської діяльності заявника.

Крім того, 14.01.2019 на адресу відповідача направлено претензію з вимогою сплати заборгованості у розмірі 975650,85 грн. та вимогу повернути орендовані транспортні засоби до 18.01.2019.

14.01.2019 на адресу позивача надійшла відповідь на претензію, згідно з якою відповідач визнає розмір заборгованості та зобов`язується сплатити грошові кошти до 31.01.2019.

Станом на 01.02.2019 грошові кошти відповідачем не сплачено, в наслідок чого, 13.03.2019 позивачем направлено повідомлення про дострокове розірвання договору оренди, у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання з оплати орендних платежів на суму 975650,85 грн., яка складається з основного боргу у розмірі 77004,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі 893188,60 грн.

Станом на 24.06.2019 грошові кошти не сплачено, транспортні засоби не повернуто, що, у свою чергу, порушує право заявника на розпорядження та користування рухомим майном, що належить йому на праві власності.

Враховуючи наведене, заявник вбачає підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі 975650,85 грн.

Через канцелярію господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю «Отокоч Україна» надійшла позовна заява (вх. № 1625/19 від 24.06.2019) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Даблтрі» про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання зі сплати орендних платежів за договором № 14 від 14.05.2018.

За результатами розгляду клопотання про забезпечення позову, суд зазначає таке.

Аргументи Товариства з обмеженою відповідальністю «Отокоч Україна»

Оскільки, відповідач ухиляється від виконання грошового зобов`язання з оплати орендних платежів за договором оренди автомобілів № 14 від 14.05.2018, що, у свою чергу, призводить до погіршення господарської діяльності заявника і те, що транспортні засоби не повернуто, чим порушено право заявника на розпорядження та користування рухомим майном, що належить йому на праві власності, наявні підстави для накладення арешту на грошові кошти відповідача у розмірі 975650,85 грн., оскільки, невжиття заходів забезпечення позову, у подальшому, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Норми права, що підлягають застосуванню

Відповідно до вимог частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; передачею речі, що є предметом спору, на зберігання іншій особі, яка не має інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до частини 1 статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

З урахуванням позиції, що викладена у пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процессу.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до статей 73, 74, 76-79 Господарського процесуального кодексу України, які передбачають обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Оцінка доводів заявника та висновки суду

Заявником не надано суду жодних доказів на підтвердження наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а також того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Посилання заявника на те, що відповідач у подальшому буде ухилятися від виконання рішення суду є лише припущенням, що не підтверджене жодними доказами та не створює підстав для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до пункту 6 статті 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову повинна містити пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, проте, позивач у своїй заяві таких пропозицій не надав.

За результатами дослідження та оцінки матеріалів справи щодо забезпечення позову в їх сукупності, з огляду на вказані вище вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку про відмову у забезпеченні позову, оскільки позивачем не доведено належними доказами, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту грошові кошти у розмірі 975650,85 грн., може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову і з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

Враховуючи вищевикладені обставини, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема, з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

У задоволенні клопотання (вх. № 147/19 від 24.06.2019) Товариства з обмеженою відповідальністю «Отокоч Україна» (03062, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 67) про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Даблтрі» (09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Гагаріна, буд. 5) - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею 25.06.2019 та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів.

Суддя С.О. Саванчук