ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/492/19

За позовом: Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль" (вул.Світла, 26, смт Олександрівка, м.Чорноморськ, Одеська область, 68000; )

До відповідача: Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул.Канатна, 83 м.Одеса, 65012; )

про визнання частково недійсним рішення

Суддя Рога Н.В.

Секретар с/з Лазуренко Є.С.

Представники:

Від позивача: Гжибовський А.О. - на підставі ордеру №ОД256755 від 26.02.2019 р.;

Від відповідача: Остапенко В.В. - на підставі довіреності №65-02/846 від 03.04.2019р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Підприємство засноване на власності об`єднання громадян "Строітєль" (далі-Підприємство), звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2018р. №24-р/к у справі №21-02/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу в частині, яка стосується Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.03.2019р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання .

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.04.2019р. заяву Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль" (вх.№2-1635/19 від 09.04.2019р.) про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію п.1 резолютивної частини рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 24-р/к від 28.12.2018 у справі № 21-02/2016 „Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" в частині дії у відношенні Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль".

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.04.2019р. закрито підготовче провадження у справі №916/492/19 та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 14.05.2019р. В ході розгляду справи по суті судом оголошувалось протокольне відкладення.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив.

Відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, просить відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Позивач у справі зазначає, що 28 грудня 2018 року Адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення № 24-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі № 21-02/2016 .

Предметом вищевказаної справи були «Антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської (Чорноморської) міської ради Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи - 33647570) на закупівлю за кодом 37.001 - «Послуги каналізаційні» (утримання зливної каналізації вулично- дорожньої мережі) у 2015 році.»

Як зазначає позивач, відповідно до резолютивної частини рішення, Адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України визнано, що , зокрема, Підприємством заснованим на власності об`єднання громадян «Строітєль» вчинено порушення, передбачене п.1 ст. 50, яке кваліфікується п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: код 37.00.1 - «послуги каналізаційні» (утримання зливної каналізації вулично-дорожньої мережі) проведеною відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської (Чорноморської) міської ради Одеської області (оголошення №002153 опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» №164 (06.01.2015) від 06.01.2015). Пунктом 2 резолютивної частини Рішення на Підприємство накладено штраф у розмірі 68 000 грн.

Позивач вважає, зазначене Рішення № 24-р/к від 28.12.2018р. у справі № 21-02/2016 винесено з порушенням та неправильним застосуванням норм права. Також , позивач вважає, що Адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, вбачається формальний підхід до вивчення обставин справи, не сприяння повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду.

Зокрема, позивач зазначив, що у якості доводів, які стали підставами (мотивами) для визначення дій позивача як «Спільна підготовка» та «Синхронність дій у часі» стало те, що директор Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль" доручив директору ТОВ «Автодор» представляти інтереси Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль", зокрема, подавати заяви та отримувати відповіді та довідки, та відповідно, останній подавав та отримував відповідні довідки від органів уповноважених органів державної влади. На думку Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України синхронність дій полягала лише у моменті подання та отримання відповідних довідок.

Позивач зазначив, що, дійсно, директор Підприємства ОСОБА_5, надав короткострокове доручення ОСОБА_3 на право подання запитів та отримання довідок, без конкретизації змісту запитів, мети отримання довідок. Тобто, директор Підприємства доручив (передав) третій особі лише право на подання заяв та отримання довідок від органів державної влади. При цьому, як зазначає позивач, в Рішенні № 24-р/к від 28.12.2018р. у справі № 21-02/2016 жодним чином не вказується, що директор Підприємства доручив третій особі повноваження на отримання відповідних довідок, які необхідні саме для участі у торгах , які проводилися відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської (Чорноморської) міської ради Одеської області.

При цьому, позивач зауважив, що ані Порядком видачі довідок про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, який затверджено наказом Міністерства доходів і зборів № 567 від 10.10.2013 р. (який діяв на момент звернення), ані Положенням про Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, яке затверджено наказом Міністерства Юстиції України 15.09.2011 р. № 3018/5 (в ред. Наказу Міністерства юстиції України 18.01.2013р. № 131/5) не передбачено мети отримання відповідних довідок. Навіть якщо припустити, що відповідні довідки, які отримувала третя особа від імені позивача, були необхідні останній для подання у складі відповідної документації для участі у торгах, на думку позивача, неможливо лише з цих підстав припустити, що позивачем та ТОВ «Автодор» було погоджено антиконкурентні дії по торгах, які проводилися відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської (Чорноморської) міської ради Одеської області на закупівлю за кодом 37.00.1 - «Послуги каналізаційні» (утримання зливної каналізації вулично-дорожньої мережі) у 2015 році.

З урахуванням зазначеного, враховуючи положення ст.42 Господарського кодексу України , позивач вважає, що відповідачем не доведено, що отримання відповідних довідок, на момент подання заяв третьою особою до контролюючих органів, слугувало саме для подання отриманих довідок для участі у вищевказаних торгах, і тим самим Підприємство та ТОВ «Автодор» узгодили свої дії з метою спотворення результатів торгів.

Крім того, позивач зазначає, що із заяви поданої до ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області вбачається, що в один день, а саме 02.03.2016р., за допомогою засобів електронної пошти було подано декілька заяв, з яких дві від ТОВ «Автодор», одна від Підприємства та одна від ТОВ «Ілкомсвіт». 3 лютого 2015 року Підприємство подало ще одну заяву за допомогою засобів електронної пошти. Відповідні заяви підписувалися за допомогою електронних ключів, тобто особисто уповноваженими особами підприємств. Згідно відповідей , які надала ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від 18.05.2015р. (№ 4227/10/15-03-2-3) на вимогу Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вбачається, що довідки про відсутність заборгованості із податків № 2288/10/15-03-23-01 від 09.02.2015р. були надані Підприємству та №2148/10/15-03-23-01 від 04.02.2015р. ТОВ «Автодор» - 09.02.2015р. та 04.02.2015р. відповідно. З урахуванням зазначеного, позивач вважає, що відповідне твердження контролюючого органу повністю спростовує твердження відповідача про синхронність дій у часі.

Окрім цього, позивач вказує, що згідно відповіді Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 18.05.2015р. № 18594/10-17, що надана на запит Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Підприємство надало запит на отримання довідок з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство №4 від 20.01.2015р., а ТОВ «Автодор» надало запит від 19.01.2015р. за № 5, що знову ж таки виключає синхронність дій у часі.

При цьому, у вищевказаному листі контролюючий орган стверджує, що «Будь-яких документів до запитів вищевказаних юридичних осіб додано не було». Отже, відповідні запити було подано особисто.

Позивач також стверджує, що певною причиною послідовності у поданні заяв до контролюючих органів та отримання відповідей може бути те, що довідки, які отримано від контролюючих органів, мають досить обмежений термін дії та повинні бути чинними на момент подання останніх у складі документації для участі у торгах. Зокрема, позивач зауважив , що строк розгляду заяви платника податків та видачі довідки або направлення відмови в її наданні становить п`ять робочих днів з дня отримання такої заяви органом доходів і зборів (п. 4 Порядку видачі довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами доходів і зборів, який затверджено наказом Міністерства доходів і зборів № 567 від 10.10.2013 р.). Довідка з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство надається протягом п`яти робочих днів з дати надходження запиту (п. 3.5 Положення про Єдиний реєстр підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 15.09.2011 р. № 3018/5)

Позивач також вказує, що Головне територіальне управління юстиції в Одеській області у вищевказаному листі (№18594/10-17 від 18.05.2015р.) також повідомило, що органом видавалися також інформаційні довідки з Єдиного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначені довідки отримували особисто ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що вбачається з копії журналу обліку видачі інформаційних довідок.

Зазначене, на думку позивача, повністю спростовує висновки Адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про узгодженість дій Підприємства та ТОВ «Автодор» в ході підготовки до участі у торгах.

Стосовно висновку Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про «схожість в оформленні документів» , що, на думку колегії, суб`єктивно підтверджує узгодженість дій, позивач зазначає, що у рішенні не зазначено, як виявлені схожості в оформленні пропозиції конкурсних торгів призвели чи могли призвести до спотворення результатів торгів. Крім того, певна схожість та однакові помилки в оформленні документів у складі конкурсних пропозицій зумовлювались використанням поширених у мережі Інтернет типових форм відповідної документації та загальноприйнятими нормами та правилами оформлення типових документів. Зокрема, наказом Міністерства економіки України «Про затвердження стандартної форми документації конкурсних торгів» №919 від 26.07.2010р. , що був чинним на час складання документації, було затверджено форми документів конкурсних торгів , які використовували всі потенційні учасники по всій території України.

Позивач також звернув увагу суду на те, що зі всього об`єму документів , підготовлених для участі у торгах , відповідач виділив лише деякі та незначні схожості, а саме: зайве слово (п. 47 Рішення), - використання курсиву у лише одній строчці та зміна послідовності ПІБ Керівника, однакове скорочення (п. 49 Рішення), - невірне зазначення пунктуаційного знаку «кома».

З урахуванням зазначеного, позивач зауважив, що саме лише схожість в оформленні учасниками відкритих торгів їхніх конкурсних пропозицій, за відсутності беззаперечних доказів неправомірного або узгодженого формування цими учасниками спільно конкурсних пропозицій або цін на товар за відсутності доказів антиконкурентної узгодженої поведінки учасників відкритих торгів у ході проведення цих останніх, ще не свідчать про наявність попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій) та спрямованості цих дій на спотворення результатів відкритих торгів.

Щодо висновку Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про наявність « сталих господарських відносини між Підприємством та ТОВ «Автодор», то , на думку позивача, сталими відносинами є стосунки, взаємовідносини (в даному випадку між суб`єктами господарювання), які не припиняються та не перериваються, тривають у часі. Наявність одноразових послуг, не є сталими відносинами, а мають тимчасовий (перериваючий) характер.

За таких обставин, позивач вважає, що доводи Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про наявність сталих господарських відносин між Підприємством «Строітєль» та ТОВ «Автодор» не відповідають дійсності.

Також, позивач стверджує, що в якості так званого «Аналізу цінових пропозицій» відповідач лише зазначає, що відповідно до протоколу розкриття пропозицій конкурсних торгів № б/н від 09.02.2015р., цінова пропозиція Підприємства «Строітєль» - 644 650 гривень, ПГТ «Укрспецтехніка - 489 816 гривень, ТОВ «Автодор» - 638 051 гривень. Розглянувши цінові пропозиції учасників Торгів встановлено, що цінова пропозиція Підприємства є вищою за цінову пропозицію ТОВ «Автодор» на 1,03 % (п. 64 Рішення). На підставі зазначеного, колегією було зроблено висновок про те, що Підприємство та ТОВ «Автодор» розрахували свої цінові пропозиції на стадії підготовки пропозицій конкурсних торгів таким чином, щоб забезпечити перемогу заздалегідь визначеному суб`єкту господарювання, а саме ТОВ «Автодор».

Але, позивач зазначає, що ціна, яка була визначена ним у пропозиції конкурсних торгів, встановлена з урахуванням ринкової обґрунтованості та економічної вигідності, економічна експертиза відповідачем не проводилася, тому висновок Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України є суб`єктивним, зроблений без належного аналізу обставин, пов`язаних з формуванням розрахунку складової пропозицій, зроблених кожним учасником щодо їх економічного походження.

Окремо позивач звертає увагу на п. 68 Рішення, де відповідач зробив суб`єктивний висновок про те , що Підприємство не мало наміру отримати перемогу у Торгах, оскільки ТОВ «Автодор» погодився на умови розрахунків за фактом постачання з відстрочкою платежу до 9-ти місяців, а Підприємство погодилося на умови розрахунків за фактом постачання з відстрочкою платежу до 3-х місяців.

Позивач зауважив, що термін «відстрочення платежу» полягає в тому, що сторона яка має здійснити оплату за товар (послуги) здійснює цю оплату з відтермінуванням у часі погодженому сторонами. Так, для надання компанією різноманітних послуг, останній необхідно мати своєму запасі оборотні активи які можуть в повній мірі забезпечити надання послуг (виконання робіт) вчасно. Тому, визначення позивачем умов у своїй тендерній пропозиції, а саме умови розрахунків з відстрочкою платежу у 3 місяці, не є свідченням небажання перемогти у конкурсі, а є лише пропозицією останнього з урахуванням своїх фінансових можливостей виконати певну роботу. ТОВ «Автодор», Підприємство «Строітєль» та ПП«Укрспецтехніка» запропоновали різні цінові пропозиції та інші суттєві особливості, з поміж яких замовником було обрану найкращу, оскільки результат торгів залежить саме від якості пропозиції та її вартості, що власне і складає суть пропозиції.

За таких обставин, посилаючись на положення ст.ст. 1, 5, 6, 50, ч. 1 ст. 5 , ст.60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", п.6 ч. 1ст. 1, ч. 2 ст. 20, ч.1 ст. 29, ч.1 ст. 30 Закону України "Про здійснення державних закупівель", ч. 1 ст. 11, 12, 15, ч.1 ст. 96, ст. 627 Цивільного Кодексу України, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, та просить суд визнати частково недійсним рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2018р. №24-р/к у справі №21-02/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу в частині, яка стосується Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль".

Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, та зазначив, що викладене позивачем у позовній заяві уявлення жодним чином не спростовує висновків Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України , викладених у оскаржуваному Рішенні.

Відповідач зазначив, що в матеріалах справи містяться відповідні документи, які свідчать про тісну комунікацію та координацію між представниками Підприємства та ТОВ "Автодор" саме в період проведення Торгів, а саме: листом від 19.09.2018р. №4 (вх.№65-01/1913 від 20.09.2018р.) було надано копію Доручення №2 від 21.01.2015р., яким Підприємство в особі директора Терлецького О.А. доручає ОСОБА_3 представляти інтереси Підприємства. зокрема подавати заяви та отримувати відповіді та довідки. Також, Головним територіальним управлінням юстиції в Одеській області була надана копія Доручення №3 від 28.01.2015р., яким Підприємство в особі директора Терлецького О.А. доручає ОСОБА_3 представляти інтереси Підприємства та отримати інформаційну довідку у відділі з питань банкрутства Головного управління юстиції в Одеській області.

З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що ОСОБА_3 є довіреною особою одночасно обох учасників конкурсних торгів та безпосередньо був задіяний до підготовки документів, що дає підстави вважати, що суб`єкти господарювання готували свої пропозицій узгоджено та обмін інформацією між ними здійснювався, в тому числі, через директорів обох підприємств. Сам факт доступу осіб, що одночасно представляли Підприємство та ТОВ "Автодор", до інформації, яка мала відношення до Торгів, та те, що працівники двох конкурентів на торгах допомагали один одному відповідати вимогам документації конкурсних торгів, тим самим забезпечуючи участь один одного на торгах, на думку відповідача, вказує на те, що даними суб`єктами господарювання було вчинено антиконкурентні узгоджені дії.

Крім того, відповідач вказує, що суб`єкти господарювання, які беруть участь у конкурсній процедурі закупівлі є конкурентами і повинні змагатися між собою з метою здобуття переваг завдяки власним досягненням на ринку.

Пропозиції конкурсних торгів обох учасників - Підприємства та ТОВ "Автодор" повинні відрізнятись одна від іншої, як за зовнішнім оформленням, так і за ціновими параметрами, у разі, якщо учасники торгів готували їх окремо один від іншого, без обміну інформації, оскільки мали б відображати їх індивідуальні, творчі, суб`єктивні підходи до підготовки пропозицій конкурсних торгів. У той же час, документи, які були подані Підприємством та ТОВ "Автодор" у складі пропозицій конкурсних торгів під час участі у торгах, мають нехарактерну для такого випадку схожість у зовнішньому оформленні, структурі, текстовому змісті, тощо, які не можуть бути випадковими. Погоджену поведінку учасників, також, підтверджує синхронність дій у часі та зважаючи на їх системність, не може вважатися випадковим збігом обставин.

Враховуючи викладене, встановлення наявності однакових помилок та інших схожостей в документах, наданих в складі тендерних пропозицій, одночасне подання заяв та отримання довідок, на думку відповідача, свідчить про наявність сприятливих умов для обміну інформацією між суб`єктами господарювання та спільну підготовку своїх конкурсних пропозицій, що в свою чергу в сукупності та у взаємозв`язку з іншими конкретними обставинами встановленими матеріалами справи є підтвердженням погодженості конкурентної поведінки Підприємства та ТОВ "Автодор".

Серед іншого, відповідач зазначив, що Підприємство та ТОВ "Автодор" у складі своїх пропозицій конкурсних торгів подали довідки управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Одеській області, про те що посадова особа учасника до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, які сформовані станом на одну дату на бланках за послідовними номерами, за наступними реєстраційними номерами: Підприємство - довідка №710-200 і 2015/51210, сформована станом на 27.01.2015 на бланк) серії ЕДО № 032368; ТОВ «Автодор» - довідка № 715-20012015/51210, сформована станом на 27.01.2015 на бланку серії ЕДО № 032367.

За результатами аналізу інформації, отриманої від Управління інформаційно-аналітичного забезпечення ГУ МВС України в Одеській області листом від 21.05.2015р. № 13/1538 (вх.№09-02/1592 від 27.05.2015р.) відповідачем було встановлено, що запити ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на отримання довідок, були подані в один день та зареєстровані за послідовними вхідними номерами, а саме: Підприємство - запит № 6285 від 20.01.2015; ТОВ «Автодор» - запит № 6286 від 20.01.2015р. Крім того, зазначені запити були заповнені схожим почерком та містять однаковий підпис заявника, який відповідно до паспортних даних належить ОСОБА_3 . При цьому, у запитах обох Відповідачів зазначається однаковий контактний телефонний номер НОМЕР_1 .

Крім того, відповідач вказує, що ТОВ «Автодор» листом від 18.09.2018р. № 105 (вх. № 65-01/1938 від 21.09.2018р.) повідомило, що під час підготовки та/або збору документів, що були подані у складі пропозиції конкурсних торгів, мобільний зв`язок за номером НОМЕР_1 використовував директор ОСОБА_3

Сплата посередницьких послуг ОФ ДП МВС України «Інформ ресурси» ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в АТ «Укрсиббанк» (відділення №709, МФО 351005) була проведена в один день - 20.01.2015р. на суму 100,00 гри. кожний, про що свідчать копії квитанцій. Підприємство та ТОВ "Автодор" у складі своїх конкурсних пропозицій подані інформаційні довідки з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, які були сформовані та видані Головним управлінням юстиції в Одеській області в один день за наступними номерами:

За інформацією Головного територіального управління юстиції в Одеській області наданою листом від 18.05.2015р. № 18594/10-і7 (вх. № 08-02/1557 від 25.05.2015р.) запити Підприємства та ТОВ "Автодор" про отримання інформаційних довідок з Єдиного реєстру надійшли в один день.

Таким чином, відповідач стверджує, що, враховуючи значну кількість довідок, запитів та ін. від однієї дати та за послідовними номерами, зазначене свідчить про погоджену поведінку між Підприємством та ТОВ "Автодор" під час участі у Торгах.

Щодо позиції позивача стосовно аналізу цінових пропозицій, то відповідач зазначив, що відповідні твердження є безпідставними та не спростовують жоден з фактів, які стали доказовою базою при винесенні оскаржуваного рішення .

Згідно ст. 41 Закону України «Про захист економічної конкуренції» доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення.

Під час розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями проводиться збір доказів, які в тій чи іншій мірі можуть свідчити про узгодженість поведінки учасників, обмін між ними інформацією, спільну підготовку документації для участі у торгах тощо.

Таким чином, факт завищення або заниження ціпових пропозицій учасниками, наявність спільних особливостей в цінових пропозиціях не с обов`язковою умовою для кваліфікації порушення.

З урахуванням зазначеного, відповідач вважає, що виходячи з аналізу документації, що була надана Підприємством та ТОВ "Автодор" , на думку відповідача, наявні підстави вважати, що Підприємство та ТОВ "Автодор" погодили свою поведінку під час проведення процедур відкритих торгів.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, судом встановлено, що 28 грудня 2018 року Адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було прийнято рішення № 24-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі № 21-02/2016 .

Предметом вищевказаної справи було «Антиконкурентні узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, проведених відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської (Чорноморської) міської ради Одеської області (ідентифікаційний код юридичної особи - 33647570) на закупівлю за кодом 37.001 - «Послуги каналізаційні» (утримання зливної каналізації вулично-дорожньої мережі) у 2015 році.»

Відповідно до резолютивної частини Рішення Підприємством заснованим на власності об`єднання громадян «Строітєль» вчинено порушення, передбачене п. 1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» ,що кваліфікується п.4 ч. 2 ст. 6 зазначеного Закону у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів на закупівлю: код 37.00.1 - «послуги каналізаційні» (утримання зливної каналізації вулично-дорожньої мережі) проведеною відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської (Чорноморської) міської ради Одеської області (оголошення №002153 опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» №164 (06.01.2015) від 06.01.2015). Пунктом 2 резолютивної частини Рішення на Підприємство засноване на власності об`єднання громадян «Строітєль» накладено штраф у розмірі 68 000 грн.

Про зазначене, на думку відповідача, свідчать такі дії позивача як «Спільна підготовка» та «Синхронність дій у часі», а саме: надання директором Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль" доручення директору ТОВ «Автодор» представляти інтереси Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль", зокрема, подавати заяви та отримувати відповіді та довідки, та відповідно, останній подавав та отримував відповідні довідки від органів уповноважених органів державної влади, отримання довідок та відповідей у один і той же день за послідовними номерами; «схожість в оформленні документів», а саме: зайве слово (п. 47 Рішення), - використання курсиву у лише одній строчці та зміна послідовності ПІБ Керівника, однакове скорочення (п. 49 Рішення), - невірне зазначення пунктуаційного знаку «кома»; наявність « сталих господарських відносини між Підприємством та ТОВ «Автодор», а саме: укладення господарського договору у 2014р.; «Аналіз цінових пропозицій» , а саме: цінова пропозиція Підприємства «Строітєль» - 644 650 гривень, ПГТ «Укрспецтехніка - 489 816 гривень, ТОВ «Автодор» - 638 051 гривень, висновок - цінова пропозиція Підприємства є вищою за цінову пропозицію ТОВ «Автодор» на 1,03 % (п. 64 Рішення). На підставі зазначеного, колегією було зроблено висновок про те, що Підприємство та ТОВ «Автодор» розрахували свої цінові пропозиції на стадії підготовки пропозицій конкурсних торгів таким чином, щоб забезпечити перемогу заздалегідь визначеному суб`єкту господарювання, а саме ТОВ «Автодор».

Позивач, вважаючи, що спірне рішення прийнято на підставі припущень та за відсутності належних доказів порушення ним вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", просить визнати недійсним рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2018р. № 24-р/к про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у справі № 21-02/2016 в частині , що стосується Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян «Строітєль».

Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Ryabykh v.Russia» від 24.07.2003 року, «Svitlana Naumenko v. Ukraine» від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Згідно з ст.42 Конституції України держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом.

Державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель, є Антимонопольний комітет України.

Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються Законом України "Про Антимонопольний комітет України", іншими актами законодавства (ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: 1) здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції; 2) контролю за концентрацією, узгодженими діями суб`єктів господарювання та дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції під час регулювання цін (тарифів) на товари, що виробляються (реалізуються) суб`єктами природних монополій; 3) сприяння розвитку добросовісної конкуренції; 4) методичного забезпечення застосування законодавства про захист економічної конкуренції; 5) здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель; 6) проведення моніторингу державної допомоги субєктам господарювання та здійснення контролю за допустимістю такої допомоги для конкуренції.

Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету. Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України (ст.6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").

Частиною 1 ст.7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" встановлено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, зокрема: розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Стаття 19 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначає гарантії здійснення повноважень Антимонопольного комітету України.

Згідно ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.

Статтею 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, зокрема, про: визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Частиною 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, антиконкурентні узгоджені дії.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції" антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції; зокрема, антиконкурентними узгодженими діями визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

В пункті 8.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" зазначено, що ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб`єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій). Антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України. При цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб`єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку. Висновок же органу Антимонопольного комітету України щодо відсутності у суб`єкта господарювання об`єктивних причин для вчинення схожих дій (бездіяльності) має ґрунтуватися на результатах дослідження усієї сукупності факторів, що об`єктивно (незалежно від суб`єкта господарювання) впливають на його поведінку у спірних відносинах, а не бути наслідком обмеженого кола факторів (наприклад, тільки ціни придбання товару).

Зокрема, суд має з`ясовувати, чи зазначено в рішенні органу Антимонопольного комітету України докази обмеження конкуренції внаслідок дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання або іншого негативного впливу таких дій (бездіяльності) на стан конкуренції на визначеному відповідним органом ринку, протягом певного періоду часу, чи досліджено в такому рішенні динаміку цін, обставини і мотиви їх підвищення або зниження, обґрунтованість зміни цін, співвідношення дій (бездіяльності) суб`єкта господарювання з поведінкою інших учасників товарного ринку, в тому числі й тих, що не притягалися до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, витрати суб`єкта господарювання, які впливають на вартість товару, тощо.

При цьому саме орган Антимонопольного комітету України має довести безпідставність посилання заінтересованої особи на інші чинники, що можуть позначатися на поведінці суб`єкта господарювання (зокрема, на специфіку відповідного товарного ринку; тривалість та вартість зберігання товару; час та вартість доставки; витрати на реалізацію товару тощо). На відповідний орган покладається обов`язок не лише доведення однотипної і одночасної (синхронної) поведінки суб`єктів господарювання на ринку, а й установлення шляхом економічного аналізу ринку (в тому числі, за необхідності, шляхом залучення спеціалістів та експертів) відсутності інших, крім попередньої змови, чинників (пояснень) паралельної поведінки таких суб`єктів господарювання.

В п. 14 вказаної постанови зазначено, що для кваліфікації дій суб`єкта господарювання як антиконкурентних узгоджених дій не є обов`язковим фактичне настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема, через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Судом встановлено, що дійсно, директор Підприємства ОСОБА_5., надав короткострокове доручення ОСОБА_3 на право подання запитів та отримання довідок, без конкретизації змісту запитів, мети отримання довідок. Тобто, директор Підприємства доручив (передав) третій особі лише право на подання заяв та отримання довідок від органів державної влади. При цьому, в Рішенні № 24-р/к від 28.12.2018р. у справі № 21-02/2016 жодним чином не вказується, що директор Підприємства доручив третій особі повноваження на отримання відповідних довідок, які необхідні саме для участі у торгах, які проводилися відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської (Чорноморської) міської ради Одеської області.

З урахуванням зазначеного, враховуючи положення ст.42 Господарського кодексу України , відповідачем не доведено, що отримання відповідних довідок, на момент подання заяв третьою особою до контролюючих органів, слугувало саме для подання отриманих довідок для участі у вищевказаних торгах, і тим самим Підприємство та ТОВ «Автодор» узгодили свої дії з метою спотворення результатів торгів.

Крім того, за матеріалами справи, із заяви поданої до ДПІ у м. Іллічівську ГУ Міндоходів в Одеській області вбачається, що в один день, а саме 02.03.2016р., за допомогою засобів електронної пошти було подано декілька заяв, з яких дві від ТОВ «Автодор», одна від Підприємства та одна від ТОВ «Ілкомсвіт». 3 лютого 2015 року Підприємство подало ще одну заяву за допомогою засобів електронної пошти. Відповідні заяви підписувалися за допомогою електронних ключів, тобто особисто уповноваженими особами підприємств. Згідно відповідей , які надала ДПІ у м. Іллічівську ГУ ДФС в Одеській області від 18.05.2015р. (№4227/10/15-03-2-3) на вимогу Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, довідки про відсутність заборгованості із податків № 2288/10/15-03-23-01 від 09.02.2015р. були надані Підприємству та №2148/10/15-03-23-01 від 04.02.2015р. ТОВ «Автодор» - 09.02.2015р. та 04.02.2015р. відповідно. Отже, відсутня синхронність дій у часі.

Окрім цього, згідно відповіді Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 18.05.2015р. № 18594/10-17, що надана на запит Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Підприємство надало запит на отримання довідок з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство №4 від 20.01.2015р., а ТОВ «Автодор» надало запит від 19.01.2015р. за № 5, що знову ж таки виключає синхронність дій у часі. При цьому, у вищевказаному листі контролюючий орган стверджує, що «Будь-яких документів до запитів вищевказаних юридичних осіб додано не було». Отже, відповідні запити було подано особисто, що повністю спростовує висновки Адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про узгодженість дій Підприємства та ТОВ «Автодор» в ході підготовки до участі у торгах.

Стосовно висновку Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про «схожість в оформленні документів» слід зазначити, що у рішенні не зазначено, як виявлені схожості в оформленні пропозиції конкурсних торгів призвели чи могли призвести до спотворення результатів торгів.

Доводи Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про наявність сталих господарських відносин між Підприємством «Строітєль» та ТОВ «Автодор» не відповідають дійсності, адже не підтверджені матеріалами справи.

В якості «Аналізу цінових пропозицій» відповідач лише зазначає, що відповідно до протоколу розкриття пропозицій конкурсних торгів № б/н від 09.02.2015р., цінова пропозиція Підприємства «Строітєль» - 644 650 гривень, ПГТ «Укрспецтехніка - 489 816 гривень, ТОВ «Автодор» - 638 051 гривень. Розглянувши цінові пропозиції учасників Торгів встановлено, що цінова пропозиція Підприємства є вищою за цінову пропозицію ТОВ «Автодор» на 1,03 % (п. 64 Рішення). На підставі зазначеного, колегією було зроблено висновок про те, що Підприємство та ТОВ «Автодор» розрахували свої цінові пропозиції на стадії підготовки пропозицій конкурсних торгів таким чином, щоб забезпечити перемогу заздалегідь визначеному суб`єкту господарювання, а саме ТОВ «Автодор».

Але, даний висновок жодним чином не підтверджено належними доказами, економічна експертиза відповідачем не проводилася, тому висновок Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України є суб`єктивним, зроблений без належного аналізу обставин, пов`язаних з формуванням розрахунку складової пропозицій, зроблених кожним учасником щодо їх економічного походження.

При оцінці фактів подання учасниками торгів документів, що мають спільні особливості, відповідачем не зібрано і не зазначено доказів в оскаржуваному рішенні, що доводять неможливість співпадіння.

Разом з тим, співпадіння в оформленні та зовнішньому вигляді пропозицій торгів в конкретному випадку, також, не може свідчити про наявність антиконкурентних узгоджених дій, що призвели до спотворення результатів торгів, оскільки при проведенні торгів єдиним критерієм, який висувається до документації учасників, є її відповідність вимогам замовника, визначеним чинним законодавством України. Результат торгів залежить саме від якості пропозиції та її вартості, що власне і складає суть пропозиції, а тому, саме суть конкурсної пропозиції в першу чергу повинна бути досліджена відповідачем.

Під час проведення торгів мала місце цінова конкуренція між учасниками, а перемога в конкурсних торгах стала наслідком запропонованої найменшої ціни, яка є основним критерієм оцінки робіт і послуг, для яких існує певний постійно діючий ринок.

Отже, учасниками торгів запропоновано замовнику різні ціни і останній не був позбавлений можливості обрати іншого переможця або відхилити пропозиції учасників.

За таких обставин, суд погоджується з позицією позивача у справі стосовно того, що подані ТОВ «Автодор» та Підприємством «Строітєль» документи для участі в торгах на закупівлю: код 37.00.1 - «послуги каналізаційні» (утримання зливної каналізації вулично-дорожньої мережі) проведену відділом комунального господарства та благоустрою Іллічівської (Чорноморської) міської ради Одеської області (оголошення №002153 опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» №164 (06.01.2015) від 06.01.2015) мали деяку схожість у оформленні, оскільки підприємствами при підготовці пропозиції було використано форми документації та окремі документи із документації Замовника , наявної у відкритому доступі, однак зазначені обставини не свідчать про те, що під час підготовки до участі у торгах учасники діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою конкуренції та необхідною умовою визначення переможця.

Таким чином, сама лише наявність формальних зовнішніх ознак без доведення, у передбаченому законом порядку, факту узгодження учасниками змісту поданих ними пропозицій для участі в торгах та спотворення внаслідок такого узгодження результатів процедури закупівлі, не може бути підставою для кваліфікації дій позивача як антиконкурентних узгоджених дій.

Разом з тим, згідно ч. 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, враховуючи викладене вище, суд зазначає, що дії позивача не є порушенням конкурентного законодавства, передбаченим п. 4 ч. 2 ст. 6, п. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів процедури відкритих торгів.

Таким чином, враховуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що позивачем було доведено суду належними доказами та обставинами, які відповідно до положень ст. 59 Закону України „Про захист економічної конкуренції", є підставою для скасування рішень органів Антимонопольного комітету України, наявність підстав для задоволення позову Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль".

Відповідно до ст.ст.15,16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. За приписами ст.5 цього Кодексу здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів юридичних осіб.

Реалізуючи передбачене ст.64 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно частини третьої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст. 129 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль" до Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання частково недійсним рішення - задовольнити повністю.

2. Визнати частково недійсним рішення Адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.12.2018р. №24-р/к у справі №21-02/2016 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу в частині, яка стосується Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль" (вул.Світла, 26, смт Олександрівка, м.Чорноморськ, Одеська область, 68000; ).

3. Стягнути з Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул.Канатна, 83 м.Одеса, 65012; ) на користь Підприємства заснованого на власності об`єднання громадян "Строітєль" (вул.Світла, 26, смт Олександрівка, м.Чорноморськ, Одеська область, 68000; ) витрати по сплаті судового збору у сумі 1 921 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення (підписання).

Повне рішення складено 18 червня 2019 р.

Суддя Н.В. Рога