ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" червня 2019 р. Справа№ 910/2184/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зубець Л.П.

суддів: Калатай Н.Ф.

Буравльова С.І.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 16.04.2019

про повернення зустрічної позовної заяви

у справі №910/2184/19 (суддя Грехова О.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю

«Перша будівельно- монтажна група»

про стягнення 2 015 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» про стягнення 2 015 000 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 01.04.2019.

18.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» подано зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» про стягнення коштів в розмірі 485 000 грн. та зобов`язання вчинити дії, який відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.04.2019 переданий судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» подало до суду уточнену позовну зустрічну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі №910/2184/19 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» про стягнення коштів в розмірі 485 000, 00 грн. та зобов`язання вчинити дії - повернуто заявнику.

Ухвала мотивована тим, що позивач не усунув недоліки зустрічної позовної заяви, а натомість, подав нову зустрічну позовну заяву з іншим предметом позову, та недоліки про які зазначив суд у своїй ухвалі не усунув.

Не погодившись з прийнятою ухвалою суду, відповідач (Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група») звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі №910/2184/19 та прийняти нове рішення, яким зустрічну позовну заяву разом зі справою направити до Господарського суду міста Києва для розгляду сумісно з первісним позовом.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а висновки суду не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

За твердженням апелянта, уточнена зустрічна позовна заява подана у відповідності до чинних норм права, в ній відповідач (за первісним позовом) збільшив позовні вимоги та частково відмовився від позову в частині зобов`язання прийняти роботи.

Апелянт зазначає, що зустрічна позовна заява та уточнена зустрічна позовна заява мають однаковий предмет та підстави позову, а тому не можна вважати їх різними позовами.

У своїй скарзі апелянт зазначає, що тлумачення норм процесуального права зі сторони суду є формальним, а дії суду не забезпечують виконання завдання господарського судочинства.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі №910/2184/19. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/2184/19. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Роз`яснено позивачу право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» надати суду оригінал зустрічної позовної заяви разом з доданими до неї документами.

Представник позивача 07.06.2019 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги відповідача, просив залишити її без задоволення, ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що оскільки відповідачем в уточненому позові змінено предмет позову, висновки про факт подання окремого позову та про відсутність усунення недоліків первісно поданої зустрічної позовної заяви є обґрунтованими.

14.06.2019 від відповідача (заявника зустрічної позовної заяви та апеляційної скарги) надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що позивач у відзиві повністю дублює висновки суду, які містяться в оскаржуваній ухвалі, а також міститься посилання на те, що первісний та зустрічний позови є взаємопов`язаними, а подача зустрічного позову окремо від первісного слугуватиме лише підставою для зупинення провадження у справі, оскільки, на думку апелянта, розгляд первісного позову є неможливим до розгляду зустрічного позову.

Вимоги ухвали Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019, якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» було зобов`язано надати суду оригінал зустрічної позовної заяви разом з доданими до неї документами апелянтом не виконано, оригінал зустрічної позовної заяви з додатками не надано, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла до висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

У відповідності до ч. 3 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові).

Відповідно до п. п. 4, 5 ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та відзиві на неї, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвалу господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з наступних підстав.

18.03.2019 Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» подано зустрічний позов у справі до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕС-УА Холдинг» про стягнення коштів в розмірі 485 000 грн. та зобов`язання вчинити дії, який відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 01.04.2019 переданий судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення

Відповідно до резолютивної частини ухвали, Товариству з обмеженою відповідальністю "Перша будівельно-монтажна група" було визначено спосіб усунення недоліків зустрічної позовної заяви шляхом:

- подання доказів сплати судового збору у розмірі 9 196 грн.;

- подання всіх наявних доказів (засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги;

- подання заяви із обґрунтованим розрахунком заявленої до стягнення суми у розмірі 485 000 грн.;

- подання заяви із зазначенням доказів, що підтверджують викладені у зустрічній позовній заяві обставини.

Згідно з частинами 2-4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

12.04.2019 до суду від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про усунення недоліків до якої позивачем долучено «уточнену зустрічну позовну заяву».

Як вбачається з поданої 18.03.2019 зустрічної позовної заяви, позивач за зустрічним позовом просив суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом грошові кошти у розмірі 485 000 грн. та зобов`язати відповідача за зустрічним позовом прийняти всі будівельні роботи, виконані позивачем за зустрічним позовом впродовж 2018 року за Договором підряду та підписати всі необхідні документи: акти приймання виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати.

В свою чергу, з долученої до заяви про усунення недоліків позовної заяви вбачається, що позивачем за зустрічним позовом фактично подано новий зустрічний позов, відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача різницю між розміром авансового платежу та фактично витраченими коштами в сумі 530 000,03 грн.

Таким чином, на підтвердження усунення недоліків, позивачем надано новий зустрічний позов.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, що заявник виконав вимоги Господарського суду міста Києва від 03.04.2019 та надав докази сплати судового збору у розмірі 9 196 грн., подав всі наявні докази (засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, подав заяву із обґрунтованим розрахунком заявленої до стягнення суми у розмірі 485 000 грн., подав заяву із зазначенням доказів, що підтверджують викладені у зустрічній позовній заяві обставини.

Оскільки як у додатках до первісно поданої зустрічної позовної заяви (копія в матеріалах справи) так і у переліку додатків до уточненої зустрічної позовної заяви (оригінал у матеріалах справи) відсутнє посилання на будь-які докази якими вказані заяви обґрунтовані.

Частиною 1 статті 46 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу:

1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу;

2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;

3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Згідно з частиною 3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

З приписів ч. 1 ст. 46 ГПК України вбачається, що позивач може подати або заяву про зміну предмету позову, або про зміну підстав позову, одночасну зміну предмета і підстав позову процесуальним кодексом не передбачено.

В свою чергу, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на ідентичність первісно поданої зустрічної позовної заяви та уточненої зустрічної позовної заяви, оскільки заявник сам визнає, що вони відрізняються, як за сумою стягнення так і за кількістю заявлених вимог.

При цьому, норми Господарського процесуального кодексу України передбачають право сторони подати заяву про зміну предмету чи підстав позову, збільшення/зменшення позовних вимог, відмовитись від позову повністю або часткового, водночас правова конструкція «уточнення позовних вимог» використовується в Господарського процесуального кодексу України лише в п. 3 ч. 2 ст. 182 Господарському процесуальному кодексі України.

Так у пункті 3 ч. 2 ст. 182 ГПК України вказано, що у підготовчому засіданні суд, зокрема, у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

При цьому, на якій стадії та у якій формі позивач може уточнити позовні вимоги чинне законодавство не регламентує.

Таким чином, процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п.

Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК України.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог (наприклад, про визнання недійсним ще одного акта крім того, стосовно якого відповідну вимогу вже заявлено), то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 27.06.2018 у справі № 910/18802/17.

Зважаючи на вищевикладене, судом першої інстанції було правильно встановлено, що зустрічна позовна заява з уточненнями фактично є іншим позовом.

Водночас, для встановлення законності оскаржуваної ухвали Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 про повернення зустрічної позовної заяви у справі №910/2184/19 необхідно встановити, чи усунув заявник недоліки, зазначені судом в ухвалі від 03.04.2019.

Як вбачається з матеріалів справи та вже було зазначено вище, позивач за зустрічним позовом не усунув недоліки зустрічної позовної заяви.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Враховуючи викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність підстав для повернення зустрічної позовної заяви, а доводи апелянта про доцільність спільного розгляду первісного та зустрічного позовів не спростовують факту недотримання ним норм Господарського процесуального кодексу України при зверненні з зустрічною позовною заявою.

Відповідно до частин 1-3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно із ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За змістом ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також правильно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи та не спростовують висновків місцевого господарського суду, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судового збору, судовий збір, сплачений відповідачем, компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта (відповідача).

Керуючись ст.ст. 255, 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 про повернення зустрічної позовної заяви у справі №910/2184/19 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.04.2019 у справі №910/2184/19 залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю «Перша будівельно-монтажна група».

4. Матеріали справи №910/2184/19 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах, яким є Верховний Суд, шляхом подачі касаційної скарги в порядку і строки, визначені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Касаційна скарга на постанову подається протягом 20 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.П. Зубець

Судді Н.Ф. Калатай

С.І. Буравльов