ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2019 р. Справа№ 910/1027/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Пашкіної С.А.

Калатай Н.Ф.

секретар Добрицька В.С.

за участю

представників: позивача - Юхименко М.П.

відповідача - Кузьменко Ю.С.

третьої особи - Василевський О.А.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.03.2019 р. (повний текст складено 01.04.2019 р.)

у справі № 910/1027/19 (суддя - Джарти В.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат"

до Національного банку України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк"

про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося з позовом до Національного банку України про визнання недійсним з моменту укладення договору застави № 34 від 24.03.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. та зареєстрованого 24.03.2009 р. у реєстрі за № 642.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.02.2019 р. залучено до участі у даній справі Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.03.2019 р. у справі № 910/1027/19 залишено без розгляду позовну заяву Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач посилається на те, що залишаючи позов без розгляду, місцевий суд фактично позбавив його права на справедливий судовий розгляд, гарантований Конституцією України. При цьому позивач зазначає, що не зловживав своїми процесуальними правами.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 р. апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" у справі № 910/1027/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 р. було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат", вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та призначено справу до розгляду на 13.06.2019 р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Вбачається, що під час розгляду даної справи Акціонерне товариство комерційного банку "Приватбанк" звернулось з позовом про залишення позову Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" без розгляду.

Обгрунтовуючи вказану заяву третя особа посилалась на те, що позов у даній справі є завідомо безпідставним, має штучний характер, а тому подання його до суду є зловживанням процесуальними правами.

Встановлено, що 24.10.2008 р. між Національним банком України (далі - кредитор) і Закритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позичальник) було укладено кредитний договір № 19 (далі - кредитний договір).

24.03.2015 р. для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором було укладено договір застави № 34 (далі - договір), відповідно до якого Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" надало в заставу належне йому на праві власності рухоме майно у вигляді залізничного рухомого складу в кількості 132 одиниці.

04.06.2018 р., у зв`язку з неналежним виконанням Закритим акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" умов кредитного договору та невиконанням Акціонерним товариством "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" обов`язку за договором застави, Національний банк України звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом продажу на прилюдних торгах. 07.06.2018 Господарським судом Дніпропетровської області було відкрито провадження у справі № 904/2376/18 за вказаною позовною заявою.

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національного банку України з вимогами про розірвання договорів застави № 33, № 34, укладених 24.03.2015 р. Рішенням суду у справі № 910/15364/17 від 08.12.2017 р. було задоволено позовні вимоги про розірвання договорів застави.

07.08.2018 р. Господарський суд Дніпропетровської області задовольнив клопотання Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" та зупинив провадження у справі № 904/2376/18 до вирішення справи № 910/15364/17. Зазначену ухвалу у справі було скасовано постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.09.2018 р.

В цій справі розглядається позов Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" до Національного банку України про визнання недійсним з моменту укладення договору застави № 34 від 24.03.2015 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Михайленком С.А. та зареєстрованого 24.03.2009 р. у реєстрі за № 642.

За змістом п. 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією із засад господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їх обов`язків.

Як передбачено ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема, подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер (п. 3 ч. 2 ст. 43 ГПК України).

Критеріями завідомо безпідставного позову є його очевидна неправомірність, про що може свідчити подання позову всупереч наявних правових висновків у спірних правовідносинах, установлених суспільних і судових поглядах на них, тощо.

Для застосування п. 3 ч. 2 ст. 43 ГПК України важливе практичне значення також має вказівка положень закону на таке поняття як "завідомість" подання безпідставного позову, яка свідчить про умисний (цілеспрямований) характер дій позивача та дає змогу відрізнити зловживання процесуальними правами від реалізації права особи на звернення до суду за судовим захистом.

Подання завідомо безпідставного позову означає, що позивач завчасно (заздалегідь наперед) усвідомлював безпідставність свого позову та всупереч інтересам правосуддя, а також завдання господарського судочинства, звернувся з таким позовом.

Про цілеспрямований характер зловживання своїми процесуальними правами, а також завчасне усвідомлення безпідставності позову можуть свідчити дії позивача, які за своєю суттю та наслідками суперечать одна одній.

Обґрунтовуючи позов у цій справі, позивач вказує на наявність підстав для розірвання договору та припинення застави, а саме - недотримання сторонами вимог ч. 1 ст. 206 ЦК України, внаслідок відсутності у банка права отримувати в забезпечення рефінансування рухомого майна позивача.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України, у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Тобто, розглянута судом вимога Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" про розірвання договору застави свідчить про безумовне визнання позивачем його правомірності, оскільки в розумінні ч. 2 ст. 653 ЦК України зобов`язання за таким договором будуть припинені виключно з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Однак, не зважаючи на це, Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до Господарського суду міста Києва із новими позовними вимогами про визнання договору застави № 34 від 24.03.2015 р. недійсним у справі № 910/1027/19, які в результаті реалізації призводять до інших правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Тобто, неможливо розірвати з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду той договір, що за рішенням суду визнаний недійсним з моменту його вчинення.

Вбачається, що спір про недійсність договору застави № 34 від 24.03.2015 р. у даній справі, ініційований позивачем, носить штучний характер, оскільки питання правомірності цього договору підлягає обов`язковому дослідженню судами при вирішенні господарських справ № 910/15364/17 та № 904/2376/18 на підставі ст. ст. 209, 210 ГПК України.

Таким чином, дії позивача щодо звернення до суду з даним позовом у цій справі є зловживанням процесуальними правами, що полягає у поданні завідомо безпідставного позову у спорі, який має штучний характер.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 43 ГПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Отже, зловживанням процесуальними правами, що полягає у поданні завідомо безпідставного позову у спорі, який має завідомо штучний характер, є окремою підставою для залишення без розгляду позовної заяви відповідно до ч. 3 ст. 43 ГПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про залишення без розгляду позовної заяви Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" у справі № 910/1027/19 на підставі ч. ч. 2, 3 ст. 43 ГПК України.

Доводи скаржника про те, що, залишаючи позов без розгляду, місцевий суд фактично позбавив позивача права на справедливий судовий розгляд, гарантований Конституцією України, та обмежив останньому доступ до правосуддя, колегія суддів вважає необґрунтованими, враховуючи наступне.

Як було зазначено вище, господарське процесуальне законодавство містить застереження щодо заборони учасникам судового процесу зловживати наданими їм процесуальними правами.

Зловживання процесуальними правами - це особливий вид юридично значущої поведінки, яка полягає у діях (бездіяльності) учасника процесу, що суперечать завданням господарського судочинства.

У даній справі визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами у розумінні ст. 43 ГПК України та залишення позовної заяви без розгляду не є обмеженням доступу до правосуддя, оскільки провадження у даній справі було відкрито, однак в процесі дослідження всіх обставин у сукупності встановлено вагомі ознаки безпідставності зазначеного позову, які позивач усвідомлював при його поданні, та є очевидним штучний характер вказаного спору.

Крім того, Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" не позбавлене можливості реалізувати своє право на судовий захист шляхом доведення власної правової позиції у справах № 910/15364/17 та № 904/2376/18, в яких досліджуються питання правомірності договору застави № 34 від 24.03.2015 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування ухвали Господарського суду м. Києва від 27.03.2019 р. у справі № 910/1027/19.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд необхідно покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 27.03.2019 р. у справі № 910/1027/19 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання і розгляд апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Покровський гірничо-збагачувальний комбінат".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 27.06.2019 р.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді С.А. Пашкіна

Н.Ф. Калатай