ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"19" червня 2019 р. Справа№ 920/929/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Скрипки І.М.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Куземин - Агро"

на рішення

Господарського суду Сумської області

від 31.01.2019 (повний текст складено 04.02.2019)

у справі № 920/929/18 (суддя Резніченко О.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт"

до Приватного підприємства "Куземин - Агро"

про стягнення 1 439 359,17 грн. заборгованості на підставі договору поставки № 20171104/01/С від 11.04.2017

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Приватного підприємства "Куземин - Агро" про стягнення 1 439 359 грн. 17 коп. заборгованості на підставі договору поставки № 2017-1104/01/С від 11.04.2017, в тому числі 587 203 грн. 99 коп. заборгованості з врахуванням індексації, 492 438 грн. 70 коп. плати за користування товарним кредитом, 106 974 грн. 16 коп. штрафу, 252 742 грн. 32 коп. пені.

Рішенням Господарського Сумської області від 31.01.2019 у справі № 920/929/18 позов задоволено частково.

На підставі рішення суду з Приватного підприємства "Куземин - Агро" підлягає стягненню на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" 587 203 грн. 99 коп. заборгованості з урахуванням індексації, 492 438 грн. 70 коп. плати за користування товарним кредитом, 106 974 грн. 16 коп. штрафу, 147 758 грн. 18 коп. пені, 20 015 грн. 63 коп. витрат по сплаті судового збору. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Приватне підприємство "Куземин - Агро", не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернулося до суду з апеляційною скаргою, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Одночасно в апеляційній скарзі апелянтом заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судового рішення, яке мотивовано тим, що відкрито виконавче провадження відносно підприємства та накладено арешт на його рахунки. Апелянт вважає, що таким чином блокується процедура оскарження рішень судів стосовно його підприємства, що є складовою процесу рейдерського захоплення через відсутність матеріальних можливостей звернення до суду. Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Крім того, апелянт зазначає, що дата отримання копії судового рішення суду першої інстанції до теперішнього часу невідома, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення та вручення копії рішення відповідачеві або його представникові.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2019 сформовано колегію суддів у склад: головуючий суддя Тищенко А.І., судді Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.05.2019 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Куземин - Агро" на рішення Господарського суду Сумської області від 31.01.2019 у справі № 920/929/18 залишено без руху, надано десятиденний строк для усунення недоліків з моменту отримання даної ухвали.

18.06.2019 від директора Приватного підприємства "Куземин - Агро" надійшла заява на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду № 920/929/18 від 27.05.2019, до якої додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 32 385,58 грн.

Щодо строку подання апеляційної скарги, апелянт у поданій заяві зазначає, що апеляційний суд в ухвалі від 27.05.2019 встановив, що оскаржуване рішення Господарського суду Сумської області № 920/929/18 винесено 31.01.2019 за участю представників сторін. Повний текст рішення складено та підписано 04.02.2019. Однак апеляційний суд дійшов помилкового висновку щодо отримано адвокатом апелянта 09.02.2019, оскільки на аркуші справи № 134 містяться відомості про отримання відповідачем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме судової повістки, а не рішення суду.

Апелянт зазначає, що його представник був присутній лише при оголошенні скороченого рішення по справі № 920/929/18, зі змістом оскаржуваного рішення Господарського суду Сумської області від 31.01.2019 року відповідач ознайомився наприкінці квітня 2019 року у приміщенні суду.

Апелянт вважає, що строк на подання апеляційної скарги пропущений з поважних причин через обставини, що не залежали від Приватного підприємства "Куземин - Агро", а тому відповідно до ч.3 ст. 256 ГПК України строк на апеляційне оскарження може бути поновлений.

Інших доказів щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду апелянтом не надано.

Колегія не погоджується з вищезазначеним твердженням апелянта, та зазначає, що апелянт не виконав повністю ухвалу суду про усунення недоліків апеляційної скарги, оскільки із змісту поданої апелянтом заяви на усунення недоліків апеляційної скарги не вбачається доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Сумської області № 920/929/18 від 31.01.2019.

Доводи апелянта про те, що на а.с. 134 містяться відомості про отримання відповідачем рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, а саме судової повістки не приймаються колегією до уваги, виходячи з наступного.

Відповідно до п.2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України (далі по тексту Інструкція) на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

На зворотній стороні останньої сторінки рішення Господарського суду Сумської області № 920/929/18 від 31.01.2019 відповідно до вимог вищезазначеної Інструкції міститься відтиск штампу про відправку документа, що містить вихідний реєстраційний № 851, дата відправлення 04.02.2019, відмітка про направлення двом адресатам кількість примірників 2.

Як вбачається з матеріалів справи, на а.с. 133 міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вих. № 851 з датою відправки 04.02.2019, направленого на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Інтерагростандарт" вул. Харківська, 111, м. Суми, Сумська область 40007, яка отримана останнім 05.02.2019. На а.с. 134 міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення вих. № 851 з датою відправки 04.02.2019, направлене на адресу адвоката Приватного підприємства "Куземин - Агро" Білера П.П. вул. Левченка, 10 / 2, м.Охтирка, 42700, яка отримана останнім 09.02.2019.

Крім того, доводи апелянта про те, що на аркуші справи 134 міститься рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки, а не оскаржуваного рішення не приймаються колегією до уваги, оскільки 04.02.2019 за вих. № 851 Господарським судом Сумської області на адресу сторін іншої кореспонденції, крім рішення суду № 920/929/18 від 31.01.2019 не направлялось. Протилежного апелянтом суду не доведено.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту.

Доступ до окремих думок суддів через Реєстр забезпечується у тому самому порядку, що й до судового рішення, стосовно якого викладено окрему думку.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Рішення Господарського суду Сумської області від 31.01.2019 було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 06.02.2019 http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79588603), а тому апелянт або його представник міг ознайомитися з текстом оскаржуваного рішення раніше, ніж квітень 2019. Тим більше, що представник відповідача був присутній в судовому засіданні 31.01.2019 під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення.

Таким чином, несвоєчасне оскарження відповідачем рішення місцевого господарського суду зумовлене, з огляду на доводи, наведені апелянтом, не є поважними причинами пропущення строку на апеляційне оскарження рішення суду, а є обставинами суб`єктивного характеру.

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу на положення, закріплені у статті 129 Конституції України, згідно яких основними засадами судочинства є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.

За змістом положень Господарського процесуального кодексу України сторона або особа, яка не брала участь у справі, якщо суд вирішив питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, наділена правом оскарження судового рішення, що є однією з необхідних умов реалізації встановленого законом права на судовий захист.

Однак, наявність права на оскарження не є безумовною підставою для здійснення судового захисту шляхом прийняття апеляційної скарги, поданої з порушенням встановленого процесуальним законом порядку.

У силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

У пункті 41 Рішення Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до практики Суду держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17 січня 1970 року, пункт 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010 року). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до правових позицій, сформованих Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії), згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом апеляційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

У постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі № 5/452/06 викладено правовий висновок, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватися як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється суть чіткого встановлення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 261 ГПК суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку про те, що суду апеляційної інстанції достатньо підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду приходить до висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження та повернення матеріалів апеляційної скарги разом з доданими до неї матеріалами на підставі пункту 4 частини 1 статті 261 Господарського процесуального кодексу України.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Керуючись статтями 234, 258, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Приватному підприємству "Куземин - Агро" у відкритті апеляційного провадження на рішення Господарського суду Сумської області від 31.01.2019 у справі № 920/929/18.

Матеріали апеляційної скарги на рішення Господарського суду Сумської області від 31.01.2019 у справі № 920/929/18 разом з доданими матеріалами повернути заявнику.

Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Матеріали справи № 920/929/18 повернути до Господарського суду Сумскої області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачені ст.ст. 288, 289 ГПК України.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б.Михальська

І.М. Скрипка