ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" червня 2019 р.м. Одеса Справа № 916/281/19

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Оборотової О.Ю.

при секретарі судового засідання Ісак Д.П.

За позовом: Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК"

до відповідачів: ТОВ "ІСТ ОІЛС УКРАЇНА", ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП", громадянина ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

За участю представників сторін:

Від позивача: Пономарь С.Г., довіреність № 32, дата видачі: 23.01.2019р.

Від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

07.02.2019р. Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК", звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів ТОВ "ІСТ ОІЛС УКРАЇНА", ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП", громадянина ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням кредитного договору та договорів поруки.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.02.2019р. позовну заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №916/281/19 за правилами загального позовного провадження.

07.02.2019р. до господарського суду Одеської області від Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» надійшла заява про забезпечення позову, згідно якої Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» просить суд накласти арешт, передати на зберігання з правом вільного доступу, вилучення та перевезення рухомого майна, що належить відповідачам, накласти арешт на банківські рахунки відповідачів, а також на належні їм корпоративні права.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.02.2019р. заяву Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про забезпечення позову по справі №916/281/19 - задоволено частково.

15.03.2019р. від Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до господарського суду Одеської області надійшло клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача - ТОВ «Ім.В.З.Тура» та заява про збільшення позовних вимог щодо солідарного стягнення з ТОВ "ІСТ ОІЛС УКРАЇНА", ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП", громадянина ОСОБА_1 та ТОВ «Ім.В.З.Тура».

Суд зазначає, що з первісним позовом, позивачем взагалі не було заявлено позовних вимог щодо солідарного стягнення заборгованості з ТОВ «Ім.В.З.Тура».

В контексті спірних правовідносин суд зазначає, що чинним ГПК України, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про «доповнення» або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. (з відповідними змінами та доповненнями) в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об`єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК та зазначені в цій постанові.

Отже, приймаючи до що права та обов`язки відповідача ТОВ «Ім.В.З.Тура» виникли з іншого договору поруки №НІ 6546, про який взагалі не йдеться в позовній заяві, позивач не позбавлений права звернутися з вимогами до ТОВ «Ім.В.З.Тура» в межах окремого позовного провадження.

Таким чином, суд не приймає до розгляду клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача - ТОВ «Ім.В.З.Тура» та заяву про збільшення позовних вимог щодо солідарного стягнення з ТОВ "ІСТ ОІЛС УКРАЇНА", ТОВ "АГРОІНВЕСТГРУП", громадянина ОСОБА_1 та ТОВ «Ім.В.З.Тура».

Враховуючи викладене, предметом розгляду справи є позовні вимоги Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" викладені у первісній позовній заяві, яка подана 07.02.2019р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.03.2019р. закрито підготовче провадження у справі № 916/281/19; призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 03.04.2019р. провадження у справі №916/281/19 зупинено до закінчення розгляду апеляційної скарги.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.04.2019р. поновлено провадження по справі № 916/281/18. Призначити справу до судового розгляду по суті на 12 червня 2019р. о 13 год. 45 хв.

Відповідачі не забезпечили явку своїх повноважних представників до судових засідань, про причини неявки суд не повідомили. Про місце, дату та час розгляду справи учасники повідомлені належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції, за юридичною адресою (є загальнодоступною та міститься у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань).

Поштову кореспонденцію відповідачі не отримували, про що свідчать поштові повідомлення, які повернені до господарського суду Одеської області за терміном зберігання.

Відповідно до частини сьомої статті 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відтак, приймаючи до уваги належне повідомлення учасників справи, даний спір вирішено судом по суті заявлених вимог за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні обставини:

25 листопада 2016 року між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" (далі - позивач, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОІЛС Україна» (далі - позивач, Позичальник) укладено Кредитний договір №НК 1210 (далі - Кредитний договір), згідно якого позивачем було відкрито позичальнику кредитну лінію, що поновлюється з графіком зменшення ліміту та встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 1 000 000,00 доларів США (один мільйон доларів США, 00 центів), та встановлено строк користування кредитною лінією з 25 листопада 2016р. по 24 листопада 2019р, з встановленим фіксованої процентної ставки, що складає 12% річних, якщо період безперервного користування траншем становить до 90 календарних днів і 15% річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 91 календарного дня.

16 лютого 2018 року між Акціонерним товариством "ТАСКОМБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОІЛС Україна» укладено Договір №2 про внесення змін та доповнень до Кредитного договору №НК 1210 від 25.11.2016р., відповідно до умов якого позивачем було відкрито позичальнику кредитну лінію, що поновлюється з графіком зменшення ліміту та встановлено ліміт кредитної лінії в сумі 2000 000,00 доларів США (два мільйони доларів США, 00 центів), та встановлено строк користування кредитною лінією з 25 листопада 2016р. по 24 листопада 2019р. з встановленим фіксованої процентної ставки для траншів, що складає 11% річних, якщо період безперервного користування траншем становить до 120 календарних днів і 15% річних, якщо період безперервного користування траншем становить від 121 календарного дня.

У межах встановленого строку користування кредитною лінією з урахуванням вимог Кредитного договору Позичальник може отримувати транші в межах ліміту кредитної лінії, та зобов`язаний погасити (повернути) їх до дати спливу строку користування кредитною лінією та з урахуванням графіку встановленого в Кредитному договорі.

Згідно п.п. 5.1.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний виконувати боргові зобов`язання у строки та на умовах, визначених цим Кредитним договором.

Відповідно до умов Кредитного договору, Банк має право вимагати від Позичальника сплатити, у тому числі достроково, заборгованість за кредитною лінією, нараховані проценти, суму неустойки, передбачені цим Договором, у випадках настання будь-якої обставини або події, які визначені сторонами Кредитного договору як такі, що свідчать про те, що кредитні кошти не будуть своєчасно повернуті.

ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» в забезпечення виконання власних зобов`язань перед Банком, уклав Договори застави (далі - Договори застави), предметом за Договорами застави є відповідна с/г продукція.

Згідно п. 5.1.1. діючих Договорів застави, Заставодержатель має право, без будь-яких обмежень зі сторони Заставодавця перевіряти документально (за бухгалтерськими та іншими документами) та в натурі наявність Предмету застави, а також стан і умови збереження (схоронності) Предмета застави і вимагати прийняття необхідних заходів по його збереженню (схоронності), поновленню, заміні іншим ліквідним майном (якщо на таку заміну дасть письмову згоду Заставодержатель) на умовах та в порядку, визначених в даному та в Кредитному договорах.

Відповідно до п 5.1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язаний утримуватись від будь-яких дій, які можуть мати своїм наслідком втрату права власності на належні йому предмети договорів забезпечення (їх частин) та забезпечити всіма можливими засобами і заходами невчинення майновим поручителем Позичальника чи будь-якими третіми особами дій, що можуть мати наслідком втрату майновим поручителем Позичальника права власності на Предмети договорів забезпечення (їх частин), окрім випадків звернення стягнення Банком на такі Предмети договорів забезпечення (їх частин).

Пунктом 5.1.7 Кредитного договору передбачено обов`язок забезпечити безперешкодний допуск уповноважених представників Банку на територію Позичальника та/або до місця зберігання Предмета договору забезпечення для перевірок наявності та стану зберігання Предмета договору забезпечення, з метою реалізації прав Банку, визначених цим Договором та/або Договорами забезпечення про намір здійснити таку перевірку.

При перевірці заставного майна на зернових складах, по місцю знаходженню заставного майна, уповноваженими працівниками банку встановлено значні порушення умов Кредитного договору та договорів забезпечення, що полягали зокрема в недопущенні працівників до предметів забезпечення, що підтверджується актами моніторингу.

Відповідно до п. 5.4.1. Кредитного договору, Банк має право, відмовити Позичальнику у наданні Траншу Кредитної лінії, призупинити/зупинити надання Позичальнику Кредитної лінії без попереднього повідомлення Позичальника, та/або зменшити Ліміт Кредитної лінії, та/або вимагати дострокового виконання Позичальником Боргових зобов`язань перед Банком за цим Договором, змінивши при цьому строк виконання Боргових зобов`язань в порядку, визначеному п.7.13 Частини №2 Кредитного договору, при настанні будь-якої обставини або події, які визначені Сторонами як такі, що явно свідчать про те, що кредитні кошти не будуть своєчасно повернуті, у тому числі:

- при порушенні/невиконанні Позичальником будь-яких зобовязань за цим Договором;

- при порушенні/невиконанні Позичальником та/або майновим поручителем (в разі наявності) зобов`язань, прийнятих ними відповідно до укладених Договорів забезпечення;

- при виникненні будь-яких інших обставин, які, на думку Банку, явно свідчать про те, що наданий Позичальникові кредит своєчасно не буде повернений.

Пунктом 7.13 Частини №2 Кредитного договору передбачено, що відповідно до вимог чинного законодавства України, зокрема, ст.ст.525,611 Цивільного кодексу України, Сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин визначених п.5.4.1. Частини 2 цього договору, Банк направляє Позичальнику повідомлення з вимогою виконання Позичальником Боргових зобов`язань за цим Договором, у визначеній Банком частині або в цілому (надалі-повідомлення) При цьому строк виконання Позичальником Боргових зобов`язань, за взаємною згодою Сторін, вважається таким, що настав, на 10 (десятий) календарний день з дня направлення Позичальнику повідомлення, якщо інший новий строк виконання Боргових зобов`язань не передбачений в такому повідомленні. Сторони досягли згоди, що датою, з якої починається відлік зазначеного вище десятиденного строку, вважається дата, зазначена в квитанції, яка надається Банку відділенням зв`язку при відправленні листа з повідомленням про вручення на адресу Позичальника, зазначену в реквізитах цього договору або адресу, повідомлену Позичальником відповідно до п.5.1.5. Частини 2 цього Договору.

У цьому випадку Позичальник зобов`язаний достроково повернути заборгованість за Кредитною лінією, сплатити проценти за користування нею та інші платежі, що належать до сплати за цим договором у встановлений відповідно до цього пункту Договору новий строк у визначеному Банком обсязі.

У відповідності до даного пункту Договору, Банком 01.02.2019 року направлено вимогу № 0102/05 про погашення заборгованості за Кредитним договором №НК 1210 від 25.00.2016 року.

Як зазначає позивач, заборгованість TOB «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» за Кредитним договором перед Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» станом на 01 лютого 2019 року становить 2017722,26 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 01.02.2019р. згідно курсу НБУ за 1 дол. США - 27,74 грн.) становить 55 971 615,50 гривень.

У забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним Договором, між АТ «ТАСКОМБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю « АГРОІНВЕСТГРУП» 25 листопада 2016 року було укладено Договір поруки №НІ 3435.

Крім цього, на забезпечення виконання зобов`язання за Кредитним Договором, між АТ «ТАСКОМБАНК» та гр. ОСОБА_1 21 грудня 2016р, було укладено Договір поруки НІ 3436.

Відповідно до п, 1.1 Договорів поруки поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором на засадах солідарного боржника, за виконання в повному обсязі Боржником зобов`язань, що виникли або можуть виникнути в майбутньому на підставі Кредитного договору №НК 1210 від 25 листопада 2016 року, що укладений між Кредитором та Боржником, зі всіма можливими змінам та доповненнями до нього, включаючи також ті, що можуть бути укладені в майбутньому.

Як зазначає позивач, Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти, однак, відповідачі, порушили умови Кредитного договору та Договорів поруки, не забезпечили своєчасне погашення кредиту та відсотків, в наслідок чого утворилась заборгованість, що спричинило звернення позивача до господарського суду Одеської області з позовом, в рамках провадження у даній справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача у судових засіданнях, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 Цивільного Кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Пункт 1 ст.202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.627 Цивільного Кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із приписами ст.525 Цивільного Кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1,2 ст.530 Цивільного Кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 610 Цивільного Кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналогічні положення містяться в ч.1 ст.193 Господарського Кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ст.1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2. ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.1048 Цивільного кодексу України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 536 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Суд зазначає, що взявши на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів відповідачі повинні виконати їх у строк визначений договорами, проте, в порушення умов договорів та норм чинного законодавства відповідачі взятих на себе зобов`язань по своєчасній оплаті не виконали.

Суд звертає увагу, що Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», в повному обсязі виконало умови договору, що підтверджується належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи та доданий до позову розрахунок позивача, суд вважає вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про стягнення 55 971 615,50 грн. заборгованості з ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА" вірним, виконаним з дотриманням умов чинного законодавства та Кредитного договору.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно із ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивачем направлено вимогу про погашення боргу, проте вона залишена без належного реагування зі сторони відповідачів. Заборгованість за кредитом так і не була погашена.

Отже, у зв`язку з порушенням відповідачами взятих на себе зобов`язань по Кредитному договору та Договорам поруки, розмір солідарної заборгованості ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА», ТОВ «АГРОІНВЕСТГРУП», громадянина ОСОБА_1 перед Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» складає 55 971 615,50 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до відповідачів ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА», ТОВ «АГРОІНВЕСТГРУП», громадянина ОСОБА_1 про стягнення 55 971 615,50 грн. - задовольнити.

2. Стягнути солідарно з ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, буд 8, офіс 32/3, ), з ТОВ «АГРОІНВЕСТГРУП» (65009, Одеська обл., м Одеса, Французький Бульвар, буд. 66/1, офіс 602 Б, ), та із громадянина ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 13.12.1996р. Жовтневим РВОМУ УМВС України в Одеській обл., ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» (01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, ) заборгованість за Кредитним договором № НК 1210 від 25.11.2016р. у розмірі 2017722,26 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 55971615,50грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 672350,00грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 24 червня 2019р.

Суддя О.Ю. Оборотова