РІШЕННЯ

19 червня 2019 року Справа № 913/163/19

Провадження № 18/913/163/19

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», м. Київ

до відповідача - Публічного акціонерного товариства «Стахановський завод технічного вуглецю», м. Старобільськ Луганської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «ФК Факторинг», м. Київ

про стягнення 380000 грн

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання Сокрута Н.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: представник не прибув;

від 3-ої особи: представник не прибув.

В С Т А Н О В И В:

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача частини простроченої заборгованості по основному боргу в сумі 380000 грн за договором про відновлювану кредитну лінію від 11.06.2014 № 1509-14.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань.

Від позивача надійшло письмове клопотання б/н від 14.06.2019 про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач та третя особа участь своїх представників у судовому засіданні не забезпечили.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини:

- 11 червня 2014 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі за текстом - Банк) та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» (далі за текстом - Позичальник) було укладено договір про відновлювану кредитну лінію № 1509-14 (далі за текстом - Кредитний договір), відповідно до умов якого, Банк відкрив Позичальнику відновлювану кредитну лінію на загальну суму 123.000.000,00 грн;

- відповідно до п. 2.4. Кредитного договору Позичальник зобов`язався повернути кредитні кошти Банку згідно з Графіком зниження ліміту кредитної лінії (далі - Графік) з кінцевим строком погашення до 11.02.2016 року, шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок;

- додатковими угодами від 01.07.2014, 31.07.2014, 29.08.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 28.11.2014, 26.12.2014, 30.01.2015, 27.02.2015, 31.03.2015, 02.04.2015 до Кредитного договору внесено зміни в частині порядку нарахування та сплати процентів Позичальником за користування фактично отриманими ним кредитними коштами;

- факт видачі кредитних коштів підтверджується виписками по рахункам строкової та простроченої заборгованості, позабалансовими меморіальними ордерами;

- ухвалою господарського суду міста Києва від 30.10.2018 відкрито провадження у справі № 910/9450/18 про банкрутство ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг». АТ «Банк «Фінанси та Кредит» визнано кредитором ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» на суму 10.268.433,24 грн., з яких: 17.620,00 грн. - вимоги першої черги, 8.977.940,46 грн. - вимоги четвертої черги, 1.290.492,78 грн. - вимоги шостої черги. Вимоги визнані безспірними та такими, що не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановлення для їх погашення строку;

- 31.10.2018 на веб-сайті Вищого господарського суду України офіційно оприлюднено повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг»;

- станом на 29.10.2018 у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань та умов Кредитного договору № 1509-14 від 11.06.2014 загальна сума заборгованості ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» складає 365.970.518,95 грн., з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 122.430.416,00 грн, сума простроченої заборгованості по відсоткам 192.732.419,93 грн, пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 50.807.683,02 грн;

- з метою забезпечення виконання вимог за Кредитним договором, 17.06.2014 між АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Публічним акціонерним товариством «Стахановський завод технічного вуглецю» (надалі - Відповідач/Поручитель), укладено Договір поруки № 290 (далі за текстом - Договір поруки), за яким розмір відповідальності поручителя перед кредитором за кредитним договором від 11.06.2014 № 1509-14 складає 123.000.000,00 грн;

- відповідно до п. 1.1 Договору поруки Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати в повному обсязі за своєчасне і повне виконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, згідно з яким Божнику надано кредит в розмірі 123.000.000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами, виходячи з процентних ставок, зазначених у п.3.1. Кредитного договору;

- згідно з п.2.1. Договору поруки у разі невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники;

- відповідно до п. 2.2. Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, у т.ч. за основним боргом, щомісячними процентами та підвищеними процентами, за оплату комісійної винагороди, неустойки по основному боргу та процентам, а також за відшкодування всіх збитків;

- згідно п. 2.3 Договору поруки, у разі непогашення Боржником заборгованості за Кредитним договором протягом 1-го банківського дня з моменту настання строку сплати основного боргу та/або процентів, та/або комісійної винагороди, передбачених Кредитним договором, Кредитор набуває повне право вимоги від Поручителя сплатити борг в повному обсязі;

- пунктом 5.1. Договору поруки передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Банк свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши Позичальнику кошти в розмірі 123.000.000,00 грн та на умовах, передбачених Кредитним договором.

Під час судового розгляду справи доказів повної або часткової сплати суми боргу відповідачем надані не були.

Заперечень на позов відповідач та третя особа під час судового розгляду справи не подали.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав.

Згідно приписів ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 ГК України.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як зазначено у ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

В силу норм ч. 2 ст. 1069 ЦК України права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-кого із них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, поки їхній обов`язок не буде виконаний в повному обсязі. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язки. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі (ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 ЦК України).

Відповідно до п. 4.1.3 постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 24.11.2014 № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник, і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України). Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.2 ст. 554 ЦК України).

З огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням з поручителями, кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Згідно з матеріалами справи, станом на 29.10.2018 у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань та умов Кредитного договору № 1509-14 від 11.06.2014, загальна сума заборгованості ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» складає 365.970.518,95 грн, з яких: сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту 122.430.416,00 грн, сума простроченої заборгованості по відсоткам 192.732.419,93 грн, пеня за прострочення заборгованості по основному боргу кредиту, відсоткам 50.807.683,02 грн.

У зв`язку із тим, що у Боржника наявна вказана вище заборгованість за Кредитним договором, і враховуючи, що АТ "Банк "Фінанси та Кредит" має право самостійно визначати межі позовних вимог, позивач заявляє позовні вимоги про стягнення з відповідача (Поручителя) - Публічного акціонерного товариства "Стахановський вагонобудівний завод" частини простроченої заборгованості по основному боргу кредиту в сумі 380.000,00 грн.

З урахуванням викладених обставин, вимоги про стягнення з відповідача частини простроченої заборгованості по основному боргу за договором про відновлювану кредитну лінію від 11.06.2014 № 1509-14 в сумі 380.000,00 грн є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 123, 129 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 5700,00 грн підлягають відшкодуванню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 73, 74, 75, 86, 232, 233, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Стахановський завод технічного вуглецю», 92700, Луганська область, м. Старобільськ, вул. Монастирська, 71-А, ідентифікаційний код 05389959, на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», 04050, м. Київ, вул. Січових Стрільців (Артема), 60, ідентифікаційний код 09807856, частину простроченої заборгованості по основному боргу за договором про відновлювану кредитну лінію від 11.06.2014 № 1509-14 в сумі 380000 грн, витрати на судовий збір в сумі 5700 грн; наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Датою ухвалення судового рішення є дата складання повного тексту рішення 27 червня 2019 року. Рішення може бути оскаржене протягом 20 днів із вказаної дати шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко