ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2019 м.Дніпро Справа № 904/597/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Кузнецової І.Л., Широбокової Л.П.,

секретар судового засідання: Грачов А.Г.,

представники сторін та ОСОБА_2 на виклик суду не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2019 у справі №904/597/19 (суддя Мілєва І.В.)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс", с.Богуслав, Павлоградський район, Дніпропетровська область,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд", м.Павлоград, Дніпропетровська область,

про стягнення 428 854 грн. 21 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Євробуд Плюс" (надалі - ТОВ "Євробуд Плюс") звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецдоррембуд" (надалі - ТОВ "Спецдоррембуд") на свою користь 336 498 грн. 59 коп. основного боргу, 66 733 грн. 22 коп. пені, 8 158 грн. 12 коп. 3% річних та 17 464 грн. 28 коп. інфляційних втрат.

В обгрунтування позовних вимог позивач послався на порушення відповідачем прийнятих на себе зобов`язань щодо оплати поставленого йому позивачем товару за умовами укладеного між сторонами договору №2/18-М від 29.03.2018.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №904/597/19 за вищезазначеним позовом.

18.04.2019 ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2 ) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом, в якому просив суд визнати недійсним договір поставки товару №2/18-М від 29.03.2018, укладений між ТОВ "Євробуд Плюс" та ТОВ "Спецдоррембуд", одночасно просив суд відмовити в задоволенні позову ТОВ "Євробуд Плюс" до ТОВ "Спецдоррембуд" про стягнення заборгованості за вказаним договором у розмірі 428 854 грн. 21 коп.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що договір №2/18-14 від 29.03.2018, що є підставою пред`явленого первісного позову у справі №904/597/19, з боку ТОВ "Спецдоррембуд" підписаний директором Осадчуком Г.П., який діяв з перевищенням повноважень, оскільки укладення такого правочину віднесено до компетенції загальних зборів товариства.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2019 у справі №904/597/19 (суддя Мілєва І.В.) зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ТОВ "Євробуд Плюс" та ТОВ "Спецдоррембуд" про визнання недійсним договору поставки і додані до неї документи повернуто заявникові.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що відповідно до ч.1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України ОСОБА_2 мав право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, однак звернувся до суду із зустрічним позовом лише 18.04.2019, тобто із порушенням такого строку, а також тими обставинами, що ОСОБА_2 не надано доказів оплати судового збору.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить Центральний апеляційний господарський суд її скасувати.

Апелянт зазначає, що:

- місцевий господарський суд не врахував тієї обставини, що ОСОБА_2 не є відповідачем, а є третьою особою, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору та не отримував ухвал суду від 20.02.2019 та від 18.03.2019;

- суд першої інстанції не прийняв до уваги, що відповідно до ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін, а частиною 1 ст.180 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву; обмеження в часі для пред`явлення зустрічного позову встановлено лише для відповідача, а ОСОБА_2 у справі не є відповідачем, у зв`язку з чим господарський суд повинен був застосувати ст.49 Господарського процесуального кодексу України та прийняти до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 , оскільки на дату подання цього позову підготовче провадження не було закінчене;

- оскаржувана ухвала суду фактично позбавляє ОСОБА_2 . права на захист прав у суді, яке гарантовано ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод.

Апелянт та сторони на виклик суду не з`явились, ТОВ "Спецдоррембуд" звернулось з клопотанням про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване зайнятістю його повноважного представника в іншому судовому процесі, яке задоволенню не підлягає з огляду на обмеженість строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, встановленого ч.2 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України. Окрім того, відповідачем не доведено неможливість розгляду апеляційної скарги без участі його представника.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Повертаючи позовну заяву ОСОБА_2 на підставі ч.1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, суд в ухвалі від 23.04.2019, яка є предметом апеляійного оскарження, зазначив, що:

- ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 відповідачу запропоновано подати до суду відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 було направлено відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 20.02.2019;

- до суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 20.02.2019, який направлявся на адресу відповідача з поштовою відміткою "за закінченням терміну зберігання"; на зазначеній поштовій відмітці міститься відбиток штемпеля поштової установи із датою 22.03.2019;

- неотримання відповідачем ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 та повернення її до суду з поміткою "повернення за закінченням терміну зберігання" є наслідками свідомого діяння (бездіяльності) відповідача щодо її належного отримання, та, відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення ухвали про відкриття провадження у справі є день проставляння у поштовому повідомленні відмітки "за закінченням терміну зберігання", а саме 22.03.2019; таким чином, відповідач мав право подати до суду відзив на позов у строк до 08.04.2019; навіть з урахуванням дати фактичного нарочного отримання ухвали суду 27.03.2019 - п`ятнадцятиденний строк сплив 11.04.2019;

- відповідно до ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України ОСОБА_2 мав право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву, однак, звернувся до суду із зустрічним позовом лише 18.04.2019, тобто із порушенням вимог ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України;

- оскільки ОСОБА_2 подано зустрічну позовну заяву з порушенням вимог ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України, зустрічна позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погодитись не може.

За приписами ч.1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або кількох сторін.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 20.02.2019 справа №904/597/19 призначалась до розгляду в підготовчому засіданні на 18.03.2019.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2019 у справі №904/597/19 підготовче засідання відкладено на 22.04.2019.

Заява ОСОБА_2, як третьої особи з самостійними немайновими вимогами щодо предмета спору, що була подана суду 18.04.2019, була отримана судом першої інстанції до закінчення підготовчого провадження.

Згідно ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, користуються усіма правами і несуть усі обов`язки позивача.

Частиною 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовів третіх осіб, які заявляються самостійні вимоги щодо предмету спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення ст. 180 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Відповідно до ч.2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (ч.6 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом наведених вище положень процесуального законодавства граничний строк для пред`явлення зустрічного позову до подання відзиву на позов встановлено лише для відповідача.

Оскільки ОСОБА_2 була подана суду першої інстанції заява, в якій ця особа мала намір вступити у справу у якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, то за приписами ч.1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України таке право може бути реалізоване до закінчення підготовчого провадження.

Як встановлено вище судом апеляційної інстанції, підготовче провадження у цій справі за станом на 18.04.2019 закінченим судом першої інстанції не було.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину. При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції помилково застосував до третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, положення ч. 1 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України щодо наслідків спливу строку пред`явлення зустрічного позову відповідачем.

Окрім того, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд, повернувши зустрічну позовну заяву, безпідставно послався в оскаржуваній ухвалі на обставини несплати позивачем судового збору, оскільки у відповідності до ч.1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України наслідком несплати судового збору за подання позовної заяви є залишення її без руху, на що місцевий господарський суд уваги не звернув.

Відповідно до ст. 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Оскільки у даному випадку колегією суддів суду апеляційної інстанції встановлено, що мало місце неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, наявні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги про скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції.

Зважаючи на задоволення апеляційної скарги, судові витрати в сумі 1 921 грн. на оплату судового збору, понесені ОСОБА_2 у зв`язку із апеляційним оскарженням, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають розподілу між сторонами судом першої інстанції за результатами остаточного вирішення справи.

З огляду на викладене та керуючись статтями 269, 270-271, 275, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2019 у справі №904/597/19 скасувати.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 23.04.2019 у справі №904/597/19 направити для розгляду до Господарського суду Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складено 21.06.2019).