ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
РІШЕННЯ

14.06.2019 м. Ужгород Справа № 907/130/19

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

за участю секретаря судового засідання Петрова Ю.А.

розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Київ в особі Виноградівського відділення ТОВ "Фінансова компанія "Надія України", м. Виноградів до фізичної особи - підприємця Чухран Юрія Івановича, с. Сюрте Ужгородського району та до фізичної особи - підприємця Русин Петра Васильовича, м. Ужгород про стягнення солідарно суми 145.871,10 грн.

За участю представників:

від позивача - Хижняк П.П. (дов. б/н від 29.12.18)

від відповідачів - не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Київ в особі Виноградівського відділення ТОВ "Фінансова компанія "Надія України", м. Виноградів звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до фізичної особи - підприємця Чухран Юрія Івановича, с. Сюрте Ужгородського району та до фізичної особи - підприємця Русин Петра Васильовича, м. Ужгород про стягнення солідарно суми 145.871,10 грн. за Договором кредиту № ДК 124-7 від 20.11.2018 р. та за договором поруки №48 від 20.11.2018 р.

Ухвалою суду від 20.03.2019 позовну заяву було залишено без руху з підстав, наведених у ній.

27.03.2019 позивачем подано заяву про усунення недоліків та відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 04.04.2019 відкрито загальне позовне провадження у розгляді справи №907/130/19 та призначено підготовче засідання на 22.04.2019.

Ухвалою суду від 22.04.2019 підготовче засідання відкладено на 13.05.2019.

Ухвалою від 13.05.20149 року було відкладено підготовче засідання на 03.06.2019 року.

Ухвалою суду від 03.06.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 червня 2019 р. на 11:30 год.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 (фізичною особою - підприємцем Чухран Юрієм Івановичем) умов кредитного договору №ДК 124-7 від 20.11.2018 р. в періодичності сплати платежів більш ніж на 1 платіжний період, а також невиконанням відповідачем 2 (фізичною особою - підприємцем Русином Петром Васильовичем ) обов`язків поручителя за Договором поруки №48 від 20..2018 р., укладеним на забезпечення виконання відповідачем 1 його зобов`язань перед позивачем за кредитним договором №ДК 124-7 від 20.11.2018 р.

Відповідач 1 та відповідач 2 не скористалися наданими їм правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явилися, хоча підготовче провадження судом відкладалося. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідачі були повідомлені своєчасно та належним чином (ухвали було надіслано на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що вони мали час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч.ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачами відзиву ні у встановлений судом строк, ні потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

У судовому засіданні 14.06.2019 року, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» (далі - «Позивач»), в особі менеджера з надання кредитів Пліска Івана Анатолійовича Виноградівського відділення Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Надія України» та Фізичною особою- підприємцем Чухран Юрієм Івановичем (далі - «Відповідач1») був укладений Договір кредиту № ДК 124-7 (далі - договір кредиту).

Згідно Договору кредиту Позивач надав Відповідачу1 кредит у сумі 80000,00 (вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок, а Відповідач 1 зобов`язався повернути вказану суму та проценти у сумі 72098,63 грн. у строк до 20.11.2020 р. (пункти 2.1., 3.2., 5.2.Договору кредиту). Факт одержання Відповідачем 1 кредиту підтверджуються банківською випискою від 20.11.18 р. на суму 80000,00 грн..

Відповідно до п. 3.2 Договору кредиту, Відповідач 1 зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до Договору.

Згідно п. п. 5.1, 5.2 Договору кредиту, за користування кредитними коштами у період з дати, зазначеної в пункті 3.1. Договору і до дати погашення кредиту Позичальник сплачує Кредиторові відсотки у розмірі 3.75% на місяць від суми, вказаної У в пункті 2.1 Договору. Нарахування процентів здійснюється щодня з наступного дня після дати надання кредиту і до дати повернення кредиту, зазначеної в пункті 3.2. договору. Сума нарахованих процентів за весь час користування кредитом складає 72098.63

Позивачем неодноразово надсилались Відповідачу 1 листи про його невиконання умов за Договором кредиту (Листи №53 від 28.01.2019 р., №70 від 05.02.2019 р.).

Проте, Відповідач 1 свої зобов`язання виконував неналежним чином, проводив розрахунки частково, із запізненням, чим порушив умови договору.

У зв`язку з чим, враховуючи те, що Відповідач 1 порушив періодичність сплати платежів більш ніж на 1 платіжний період, відповідно до п. п. 4.3.4, 4.3.5. Договору кредиту, п.1 ч.1 ст. 611, ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, Позивач достроково розірвав Договір кредиту з Відповідачем 1 та повідомив його про необхідність дострокового повернення всієї суми кредиту та відсотків (Лист №97 від 20 лютого 2019 року), проте Відповідач 1 як зазначив позивач не вчинив ніяких дій для повного погашення заборгованості.

Виходячи з проведених розрахунків позивачем Відповідач 1 сплатив 3496,00 грн. - тіла кредиту та 3142,00 грн. - процентів за користування кредитом. У зв`язку з чим, сума боргу Відповідача 1 за Договором кредиту складає 76504,00 грн. - тіло кредиту, 68956,63 грн. - проценти за користування кредитом.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою.

Так, згідно п. 7.1 Договору кредиту, у разі порушення Позичальником термінів погашення заборгованості за кредитом та/або оплаті процентів за користування кредитом, Кредитор, починаючи з першого дня прострочення зобов`язання по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитом, має право нарахувати, а Позичальник зобов`язаний оплатити Кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачуться пеня. Пеня нараховується за весь період прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від зобов`язання сплатити проценти за весь час фактичного користування кредитом.

Статтею 3 Закону України «Про відповідальність за її несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у

період, за який сплачеться пеня.

Позивачем було здійснено нарахування пені від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня . Отже, загальна сума нарахованої пені становить 410,47 грн..

Загальний розмір позовних вимог становить 145871,10 грн., в т.ч. тіло кредиту- 76504,00 грн., проценти за користування кредитом- 68956,63 грн. та пеня у сумі 410,47 грн.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що 20.11.2018 р. між Позивачем та фізичною особою-підприємцем Русином Петром Васильовичем (далі - «Відповідач 2») було укладено договір поруки №48 (далі - Договір поруки), умовами якого передбачено, що Відповідач 2 зобов`язується відповідати перед Позивачем за виконання Відповідачем 1 своїх зобов`язань, що випливають з договору кредиту (пункт 1.1 Договору поруки).

Відповідач 2 не виконав своїх зобов`язань за договором поруки.

Згідно з пунктами 3.1.,3.3 договору поруки, у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем 1 взятих на себе зобов`язань по договору кредиту, Відповідач 2 несе солідарну відповідальність перед Позивачем за виконання зобов`язань в повному обсязі та Позивач має право звернути стягнення на майно та кошти, які належать Відповідачу 2.

Враховуючи те, що Відповідач 2 був повідомлений про невиконання Відповідачем 1 своїх зобов`язань за Договором кредиту (Листи № 55 від 05.02.2019 р., №72 від 05.02.2019 р.), а також про розірвання договору кредиту та необхідність дострокового повернення всієї суми кредиту та відсотків (Лист №99 від 20 лютого 2019 року), то у відповідності до частини 2 ст. 554 Цивільного кодексу України у поручителя наявний обов`язок щодо відповідальності перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Враховуючи те, що відповідач-1 належним чином не виконує свого обов`язку щодо повернення кредиту у відповідності до умов Договору кредиту, позивач звертається до суду із матеріально-правовою вимогою про солідарне стягнення заборгованості, що відповідає способу судового захисту, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Частинами 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Позивачем належним чином доведено факт виконання умов Договору кредиту №ДК 124-7 від 20.11.2018 р., докази у підтвердження наявні у матеріалах справи.

Відповідачем 1 отримані кошти у встановлений договором строк повернуті не були. Матеріалами справи не містять доказів у підтвердження протилежного та вищенаведених висновків суду.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення заборгованості у сумі 145 871,10 грн. за Договором кредитом підлягають задоволенню.

Щодо солідарного обов`язку відповідача 2 суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька особі.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Частиною 4 статті 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 4.1. договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється 3-х років після укладання цього договору.

У випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником взятих на себе зобов`язань по Договору кредиту, Поручителі та Позичальник несуть солідарну відповідальність перед Кредитором за виконання зобов`язань в повному обсязі (п 3.1. Договору поруки).

Відповідно до приписів ст. ст. 610, 554 Цивільного кодексу України, боржник та поручитель несуть відповідальність як солідарні боржники.

Частина 1 статті 543 Цивільного кодексу України визначає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Предметом розгляду за даним позовом є стягнення заборгованості за Договір кредиту, сторонами якого с суб`єкти господарювання. Крім цього, Позивачем заявлена позовна вимога до поручителя - фізичної особи, який уклав правочин в забезпечення виконання зобов`язання відповідача-1 (суб`єкта господарської діяльності). За таких обставин, враховуючи приписи статей 4, 20, 45 ГПК України, даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Як визначено ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За наведених вище обставин Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов`язання за Договором, не здійснив повернення суми кредитних коштів, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем у розмірі 145 871,10 грн., факт існування якої позивачем належним чином доведений та відповідачем 1 у встановлений законом спосіб не спростований.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі шляхом солідарного стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 145 871,10 грн.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у сумі 2 188, 07 грн. покладаються на відповідачів порівну.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 195, ч. 1 ст. 202, ст.ст.231, 232, 233, 237, 238, 239, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з фізичної особи - підприємця Чухран Юрія Івановича, (адреса: АДРЕСА_1 , ідент. номер: НОМЕР_1 ) та фізичної особи - підприємця Русин Петра Васильовича (адреса: АДРЕСА_2 , ідент номер: НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Київ в особі Виноградівського відділення ТОВ "Фінансова компанія "Надія України" (90300, Закарпатська обл., м. Виноградів, вул. Шевченка, буд. 5, ) суму 145 871,10 грн. (сто сок п`ять тисяч вісімсот сімдесят одна грн. 10 коп.) заборгованості за Договором кредиту № ДК 124-7 від 20.11.2018 р.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Чухран Юрія Івановича, (адреса: АДРЕСА_1 , ідент. номер: НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Київ в особі Виноградівського відділення ТОВ "Фінансова компанія "Надія України" (90300, Закарпатська обл., м. Виноградів, вул. Шевченка, буд. 5, ) суму 1 094, 04 грн. (одна тисяча дев`яносто чотири грн. 04 коп.)- у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Русин Петра Васильовича (адреса: АДРЕСА_2 , ідент номер: НОМЕР_2 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Надія України", м. Київ в особі Виноградівського відділення ТОВ "Фінансова компанія "Надія України" (90300, Закарпатська обл., м. Виноградів, вул. Шевченка, буд. 5, ) суму 1 094, 04 грн. (одна тисяча дев`яносто чотири грн. 04 коп.) - у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати накази на виконання рішення в порядку вимог п. 4 ст. 327 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 19.06.2019.

Суддя О.Ф. Ремецькі