УХВАЛА

м. Київ

20.06.2019Справа № 910/7868/19

За заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА"

про забезпечення позову

у справі № 910/7868/19

за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА"

до відповідача-1: МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ

до відповідача-2: ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АВГУСТ ПРОМ"

про визнання недійсними результатів процедури закупівлі та визнання недійсним договору

Суддя Гумега О.В.

Представники: без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

18.06.2019 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА" (позивач, ТОВ "ТД "СОКАР УКРАЇНА") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до МІНІСТЕРСТВА ОБОРОНИ УКРАЇНИ (відповідач-1, Міністерство), ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "АВГУСТ ПРОМ" (відповідач-2, ТОВ "АВГУСТ ПРОМ") з вимогами про:

- визнати недійсними результати процедури закупівлі UА-2019-04-09-002742-а, проведеної Міністерством оборони України за лотом №4, оформлені протоколом засідання тендерного комітету №75/249/31 від 10.05.2019;

- визнати недійсним договір від 23.05.2019 №286/1/19/17 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), укладений між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ".

Позовні вимоги обгрунтовані наступним:

- 09.04.2019 Міністерство (замовник) розмістило в електронній системі публічних закупівель "Prozorro" оголошення за № UA-2019-04-09-002742-a про проведення закупівлі палива дизельного (паливо дизельне ДП-Л-Євро5-В0) за п`ятьма лотами за переговорною процедурою для потреб оборони;

- крім позивача, згідно реєстру пропозицій, розміщеному в електронній системі публічних закупівель, тендерні пропозиції за лотом № 4 були подані учасниками: ТОВ "НАФТОТРЕЙД-КАПІТАЛ", ТОВ "АВГУСТ ПРОМ", ПП "ОККО КОНТРАКТ" та ТОВ "ГАЗТРИМ";

- 19.04.2019 проведений електронний аукціон за лотом №4, за результатами якого учасником з найнижчою ціною визначено ТОВ "ТД "СОКАР УКРАЇНА";

- однак, 25.04.2019 замовник відхилив цінову пропозицію учасника ТОВ "ТД "СОКАР УКРАЇНА" на підставі пункту сьомого частини першої статті 4 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" (протоколом засідання тендерного комітету від 25.04.2019 №75/249/12);

- в подальшому згідно протоколу засідання тендерного комітету від 10.05.2019 №75/249/31 замовник прийняв рішення визначити переможцем переговорної процедури закупівлі за лотом № 4 та укласти договір з учасником ТОВ "АВГУСТ ПРОМ" (далі - Протокол);

- між Замовником та ТОВ "АВГУСТ ПРОМ" укладено Договір №286/1/19/17 від 23.05.2019 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України) (далі - Договір);

- на твердження позивача, Міністерством під час проведення процедури закупівлі UА-2019-04-09-002742-а за лотом № 4 порушено вимоги Закону України "Про публічні закупівлі" та Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони" під час проведення процедури закупівлі UА-2019-04-09-002742-а за лотом № 4;

- таке порушення полягало в тому, що оскільки документи цінової пропозиції учасника ТОВ "АВГУСТ ПРОМ" не відповідали вимогам тендерної документації замовника, вимогам та умовам чинного законодавства України, що регулює створення та використання електронних документів, цінова пропозиція такого учасника підлягала відхиленню на підставі п.п. 1-3, 6 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони";

- проте, внаслідок прийняття Міністерством пропозиції ТОВ "АВГУСТ ПРОМ", а також визначення останнього переможцем спірної процедури закупівлі за лотом № 4 було порушено права позивача як учасника закупівлі на об`єктивну та неупереджену оцінку тендерних пропозицій, недискримінацію учасників, відкритість та прозорість на усіх стадіях закупівель;

- позивач вважає, що оскільки процедура закупівлі відбулася із грубими порушеннями чинного законодавства, а замовником безпідставно здійснено розгляд пропозиції та визначено переможцем торгів ТОВ "АВГУСТ ПРОМ", то, відповідно, результати процедури закупівлі підлягають визнанню недійсними;

- також зазначає, що укладення Договору є завершальною стадією проведення процедури закупівлі, тому визнання недійсними результатів процедури закупівлі є підставою для недійсності укладеного за наслідками такої процедури Договору.

18.06.2019 через відділ діловодства суду представником позивача також подано заяву про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд:

- заборонити Міністерству оборони України надавати рознарядки на постачання продукції, приймати поставлену продукцію, здійснювати перерахунок коштів за поставлену продукцію за Договором від 23.05.2019 №286/1/19/17 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000-9) (паливо дизельне) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), вносити зміни та укладати додаткові угоди до нього, вчиняти інші дії, спрямовані на виконання договору;

- заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "АВГУСТ ПРОМ" здійснювати поставку продукції за Договором від 23.05.2019 №286/1/19/17 про постачання для державних потреб нафти і дистилятів (09130000- 9) (паливо дизельне) для техніки спеціального призначення (за кошти Державного бюджету України), вносити зміни та укладати додаткові угоди до нього, вчиняти інші дії, спрямовані на виконання договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2019 постановлено позовну заяву ТОВ "ТД "СОКАР УКРАЇНА" залишити без руху, встановлено позивачу спосіб та строк усунення недоліків позовної заяви.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії.

Частиною 3 статті 137 ГПК України встановлено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Згідно з частиною 4 наведеної статті, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Так, за приписами статей 73, 74, 76, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оскільки у даному випадку ТОВ "ТД "СОКАР УКРАЇНА" звернулось до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Отже, при розгляді заяви про забезпечення позову суд оцінює виключно обґрунтованість заяви на предмет доведення обставин, які свідчать про необхідність застосування заходу забезпечення позову.

Заяву ТОВ "ТД "СОКАР УКРАЇНА" про забезпечення позову мотивовано тим, що:

-ТОВ "ТД "СОКАР УКРАЇНА" подано до суду позов до Міністерства та ТОВ "АВГУСТ ПРОМ" про визнання недійсними результати процедури закупівлі UА-2019-04-09-002742-а, проведеної Міністерством оборони України за лотом №4, оформлені Протоколом; про визнання недійсним Договору, укладений між Міністерством та ТОВ "АВГУСТ ПРОМ";

- спірний Договір укладено 23.05.2019 . За умовами Договору строк постачання продукції - до 20.09.2019, а строк здійснення розрахунків за Договором - протягом 30 календарних днів з дати надання постачальником належним чином оформлених документів, передбачених Договором (рахунків-фактур, актів приймання-передачі, видаткових накладних, повідомлення-підтвердження, паспортів якості);

- враховуючи значний час (не менше 60 днів), передбачений ГПК України, для розгляду такої категорії справ, а також можливість оскарження рішення у цій справі в апеляційному порядку, у разі підтвердження судом правильності доводів позовної заяви та визнання недійсними результатів торгів та укладеного за їх результатами договору, - вказане, на думку позивача, не призведе до реального поновлення його порушених прав, так як спірний Договір вже може бути виконаним у повному обсязі;

- невжиття заходів забезпечення позову у випадку задоволення позовних вимог та визнання недійсним Договору призведе до необхідності застосування наслідків реституції;

- застосування реституції призведе до порушення інтересів держави та зайвого витрачання бюджетних коштів у значних розмірах, оскільки на момент набрання рішенням законної сили продукція поставлена за оспорюваним договором, ймовірно, буде використана, а для її повернення чи компенсації її вартості Міністерству оборони України буде необхідно залучати з державного бюджету додаткові грошові кошти в значних розмірах;

- отже, невжиття чи несвоєчасне вжиття заходів із забезпечення позову призведе до неможливості захисту порушених прав та законних інтересів позивача та унеможливить їх відновлення в повному обсязі в майбутньому, а також до нераціонального витрачання бюджетних коштів для повернення сторін договору у попередній стан.

Щодо зустрічного забезпечення у поданій заяві позивач зазначив, що з огляду на обставини справи, визначений ним захід забезпечення позову не може призвести до будь-яких негативних фінансових наслідків для відповідачів, а відтак, зустрічне забезпечення, на його думку, не потребується.

Судом встановлено, що до заяви про забезпечення позову в якості додатку позивачем (заявником) додано лише платіжне доручення про сплату судового збору.

Таким чином, жодні докази у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України на підтвердження доводів, викладених у заяві про забезпечення позову, до останньої заявником не додано.

Разом з цим, судом досліджено, що до позовної заяви в якості додатків №№ 1-13 додано документи (зокрема, оголошення про проведення відбору учасників за спірною процедурою закупівлі, витяг зі спірного протоколу засідання тендерного комітету від 10.05.2019 № 75/249/31, копія спірного Договору №286/1/19/17 від 23.05.2019 , тощо), стосовно яких позивач у позовній заяві зазначив: "додані по позовної заяви документи, наведені в пунктах 1-13 додатків до позовної заяви, були роздруковані з авторизованого електронного майданчика "Держзакупівлі онлайн" за посиланням https://www.dzo.com.ua/. Відповідно оригінали документів, наведених у пунктах 1-13 додатків до позовної заяви, відсутні у Позивача та не можуть бути надані суду з об`єктивних причин". При цьому позивач не зазначив, у якої саме особи знаходять оригінали вказаних ним документів та не заявив відповідного клопотання в порядку ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно приписів ч.ч. 2, 4, 5 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Судом також досліджено, що звертаючись до суду з даною заявою про забезпечення позову у визначений у цій заяві спосіб, заявник не надав у цій заяві жодних обгрунтувань щодо ефективності обраного ним способу захисту, який він просить суд застосувати для захисту його прав, свобод чи інтересів з огляду на зміст позовних вимог у поданій до суду позовній заяві, враховуючи при цьому, що замовником (Міністерством) 25.04.2019 відхилено цінову пропозицію позивача (заявника) як учасника спірної закупівлі (протокол засідання тендерного комітету від 25.04.2019 №75/249/12) і таке рішення є чинним за відсутності зазначення про протилежне.

При цьому судом враховано вимоги частин 2-5 статті 13 Цивільного кодексу України щодо недопущення зловживання свободою при здійсненні цивільних прав особою.

Таким чином, з огляду на зміст заяви про забезпечення позову, а також неподання позивачем належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів у розумінні ст.ст. 76-79 ГПК України, суду не доведено, що невжиття визначених позивачем заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відтак, подана позивачем заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих мотивів та посилань на докази, на підставі яких, суд міг би дійти висновку щодо обґрунтованості, доцільності та необхідності забезпечення позову у визначений позивачем (заявником) спосіб та імовірності ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ "ТД "СОКАР УКРАЇНА" про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 136, 137, 139, 140, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТОРГОВИЙ ДІМ "СОКАР УКРАЇНА" про забезпечення позову відмовити.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.06.2019 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В.Гумега