Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р. м. Рівне Справа № 918/251/19

Господарський суд Рівненської області у складі судді Заголдної Я.В. при секретарі судового засідання В`юненко І.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028, м. Рівне, вул. Остафова, 7, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міатерра" (34700, Рівненська область, Корецький район, місто Корець, Площа Київська, будинок, 3, ) про стягнення заборгованості у сумі 14 014 грн. 08 коп.

За участю представників сторін:

Від позивача не з`явився

Від відповідача не з`явився

ВСТАНОВИВ:

15 квітня 2019 року Дочірнє підприємство "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міатерра", у якому просить стягнути з відповідача 14 014 грн. 08 коп. (з яких - 10 400 грн. 00 коп. основного боргу, 703 грн. 60 коп. інфляційних втрат, 225 грн. 00 коп. - три відсотки річних та 2 685 грн. 48 коп. пені).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 16.04.2019 року позовну заяву Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" залишено без руху та встановлено Дочірньому підприємству "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" строк на усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.05.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 918/251/19, яке здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на "04" червня 2019 р.

04.06.2019 року в судовому засіданні оголошено перерву до 25.06.2019р.

24.06.2019 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача.

25.06.2019р. в судовому засіданні судом встановлено, що відповідач у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, письмового відзиву по суті заявлених вимог не надав.

У судове засідання представники сторін не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належними чином, підстав для відкладення розгляду справи, визначених ч. 2 ст. 202 ГПК України, немає, зважаючи, що предметом спору є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання за участю представників сторін для повного та всебічного встановлення обставини справи, відтак суд прийшов до висновку про розгляд справи на наявними в ній матеріалами.

Розглянувши документи і матеріали, які подані до позовної заяви, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

16.07.2018р. між позивачем та відповідачем укладено угоду на надання послуг автогрейдера Д3-143 (а.с.26).

Відповідно до Розділу 1 угоди, Підрядник ДП "Рівненський облавтодор" (надалі Позивач) зобов`язується надати послуги автогрейдера Д3-143, а Замовник ТзОВ "Міатерра" (надалі Відповідач) зобов`язується прийняти виконані послуги і оплатити їх вартість на умовах даної угоди.

Відповідно до розділу 2 угоди, вартість надання послуг складає 10 400,00 грн.

Відповідно до розділу 3 угоди, відповідач сплачує за фактично виконані послуги перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок позивача по мірі виконання, але не пізніше 10 днів після закінчення робіт.

Як вбачається із акту приймання послуг автогрейдера ДЗ-143 (а.с. 28-30) підписаного представниками сторін та скріплено печатками відповідних установ позивач, виконав свої зобов`язання згідно угоди про надання послуг автогрейдера Д3-143 в повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідач своїх зобов`язань не виконав, коштів за надані послуги не сплатив, доказів погашення заборгованості не надав.

Отже, на момент розгляду справи, заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 10 400,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору Дочірнім підприємством "Рівненський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія" "Автомобільні дороги України" було направлено претензію №6/569 від 27.03.2019 (а.с.31), з вимогою терміново погасити заборгованість за надані послуги, проте остання залишена відповідачем без уваги.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.

Згідно з ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч.1 ст.639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду, до яких відноситься і договір про надання транспортних послуг автогрейдера одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч.1 ст.853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законі інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Приписами ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Порушенням зобов`язання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, тобто неналежне виконання.

Відповідно до пункту 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Пунктами 1 та 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Враховуючи вищезазначене у сукупності, суд, приходить до висновку що позовні вимоги Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міатерра" про стягнення заборгованості у сумі 10 400 грн. 00 коп. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до розділу 4 угоди та ст. 625 ЦК України, відповідач зобов`язаний від визначеної суми сплатити на користь позивача, матеріальну відповідальність в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, суму індексу інфляції за весь час прострочення та 3 (три) проценти річних від простроченої суми.

Також, відповідно до частини 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частини 3 статті 549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 3.1. Постанови Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже, на підставі зазначеного позивачем на суму боргу за відповідний період, нараховано: 225,00 грн. - 3% річних; 703,60 грн. - інфляційних втрат та 2685,48 грн. - пені.

Суд, перевіривши розрахунок штрафних санкцій наданий позивачем ( а.с.7-8) та здійснивши його перерахунок дійшов висновку про те, що стягненню з відповідача підлягає 10400,00 грн. - основного боргу; 225,00 грн. - 3% річних; 703,60 грн. - інфляційних втрат та 2685,48 грн. - пені.

Судові витрати згідно положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028, м. Рівне, вул. Остафова, 7, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Міатерра" (34700, Рівненська область, Корецький район, місто Корець, Площа Київська, будинок, 3, ) про стягнення заборгованості у сумі 14 014 грн. 08 коп. - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міатерра" (34700, Рівненська область, Корецький район, місто Корець, Площа Київська, будинок, 3, ) на користь Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028, м. Рівне, вул. Остафова, 7, ) 14 014,08 з яких: 10400,00 грн. - основного боргу; 225,00 грн. - 3% річних; 703,60 грн. - інфляційних втрат та 2685,48 грн. - пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міатерра" (34700, Рівненська область, Корецький район, місто Корець, Площа Київська, будинок, 3, ) на користь Дочірнього підприємства "Рівненський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (33028, м. Рівне, вул. Остафова, 7, ) 1 921,00 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: https://court.gov.ua/sud5019/.

Повний текст рішення складено та підписано 25.06.2019 року.

Суддя Заголдна Я.В.