ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. м. Київ Справа№ 917/289/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Разіної Т.І.

Іоннікової І.А.

при секретарі судового засідання Бовсунівській Л.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018р. (повний текст складено та підписано 28.12.2018р.)

у справі № 917/289/18 (суддя - Блажівська О.Є.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД»

до 1) Київського районного суду м. Полтави

2) Прокуратури Полтавської області

3) Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області

4) Державної казначейської служби України

про захист ділової репутації та відшкодування моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.12.2018р. по справі №917/289/18 закрито провадження в частині вимог про визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» інформацію на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовна вимога про визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» інформацію стосовно фіктивності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», розміщену в ухвалах Київського районного суду м. Полтави: від 27.11.2017р. по справі № 552/7790/17, від 27.11.2017р. по справі № 552/7791/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7800/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7802/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7804/17, від 27.11.2017р. по справі № 552/7805/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7807/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7808/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7815/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7818/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7793/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7797/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7799/17,від 28.11.2017р. по справі №552/7820/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7840/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7803/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7813/17, від 06.12.2017р. по справі №552/7979/17, від 06.12.2017р. по справі №552/7981/17, від 08.12.2017р. по справі №552/7976/17, від 08.12.2017р. по справі №552/7977/17, від 08.12.2017р. по справі №552/7980/17, від 08.12.2017р. по справі №552/8025/17, від 29.12.2017р. по справі №552/7803/17 не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Київський районний суд м. Полтави (ідентифікаційний код 02886219, адреса: 36034, Полтавська обл., м. Полтава, пров. Хорольський, буд. 6) винести ухвалу про виправлення помилки шляхом виключення з тексту слів та цифр «ТОВ «ОПТІУСАГРО ТРЕИД» (код 41161689)» в ухвалах Київського районного суду м. Полтави: від 27.11.2017р. по справі №552/7790/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7791/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7800/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7802/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7804/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7805/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7807/17,від 27.11.2017р. по справі №552/7808/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7815/17, від 27.11.2017р. по справі №552/7818/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7793/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7797/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7799/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7820/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7840/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7803/17, від 28.11.2017р. по справі №552/7813/17, від 06.12.2017р. по справі №552/7979/17, від 06.12.2017р. по справі №552/7981/17, від 08.12.2017р. по справі №552/7976/17, від 08.12.2017р. по справі №552/7977/17, від 08.12.2017р. по справі №552/7980/17, від 08.12.2017р. по справі №552/8025/17, від 29.12.2017р. по справі №552/7803/17 та стягнення моральної шкоди, то в цій частині позову суд відмовив, оскільки ця вимога є похідною.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018р. по справі №917/289/18 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не роз`яснив Товариству, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Враховуючи верховенство права та практику Європейського суду з прав людини, суд першої інстанції порушив право позивача на доступ до правосуддя.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018р. по справі №917/289/18.

Згідно з витягу з протоколу автоматичної зміни складу суддів від 18.06.2019р., сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І. у зв`язку із перебуванням судді Чорногуза М.Г., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі , у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.06.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018р. у справі № 917/289/18 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Від Київського районного суду м. Полтави надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Прокуратура Полтавської області заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що розміщення у Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвал слідчого судді Київського районного суду м. Полтави не є дією по поширенню недостовірної інформації відносно позивача. Складання процесуальних документів у межах кримінального провадження за правилами КПК України та їх розміщення у Єдиному державному реєстрі судових рішень також не є дією по поширенню інформації.

Головне управління ДФС у Полтавській області заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що позивач намагається спростувати викладене в ухвалах слідчими суддями Київського районного суду м. Полтави про арешт майна в неналежний спосіб, не шляхом оскарження даних ухвали, а шляхом спростування викладених в них фактів в господарському судочинстві.

Позивачем не наведено фактів, які б підтверджували протиправність дій ГУ ДФС у Полтавській області в процесі здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000313 та підготовки відповідних клопотань. Дії співробітників ГУ ДФС у Полтавській області не оскаржено.

Від ГУ ДФС у Полтавській області надійшли письмові заперечення на клопотання та додаткові пояснення у справі.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» заявлялось клопотання про застосування ч. 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України. Позивач просить суд апеляційної інстанції відшкодувати моральну шкоду іншим способом, а саме: оприлюднити рішення суду (апеляційної інстанції), яким задовольнити основну вимогу та зобов`язати відповідачів оприлюднити рішення суду апеляційної інстанції у даній справі на їх офіційних сайтах.

Головне управління ДФС у Полтавській області надало відзив на зазначене клопотання.

Також від позивач надійшло клопотання про новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 29.11.2017р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» отримало лист ТОВ «Преображенське» №474/1 від 29.11.2017р., в якому зазначалося, що ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» згадується в Єдиному державному реєстрі судових рішень як «фіктивне підприємство». /а.с. 43, т.1/.

Дослідивши судові документи Єдиного державного реєстру судових рішень, позивачем виявилося, що в декількох ухвалах Київського районного суду м. Полтави дійсно міститься інформація про позивача як підприємство, що створене учасниками злочинної групи-фігурантами кримінального провадження за №0000313, та яке є «фіктивним».

В ухвалі Київського районного суду м. Полтави (слідчий суддя Шаповал Т.В.) від 27.11.2017р. у справі №552/7790/17 зазначено наступне: «Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами фіскальної служби управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності прокуратури Полтавської області радника юстиції ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт на майна.

У клопотанні вказував, що в провадженні знаходяться матеріали кримінального провадження №0000313 від 08.11.2016 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205; ч.5 ст.27, ч.3 ст.212; ч.1 ст.366; ч.2 ст.209; ч.1 ст.388; ч.2 ст.309 КК України.

Зазначав, у ході досудового розслідування встановлено, що з 2016 року на території Полтавської, Дніпропетровської, Миколаївської та інших областей України діє злочинна група осіб, організована ОСОБА 2 та ОСОБАЗ, члени якої, за попередньою змовою між собою, створили та придбали фіктивні підприємства, використовують їх реквізити з метою прикриття власної незаконної діяльності із придбання, зберігання, транспортування та збуту за готівкові кошти сільськогосподарської продукції, у тому числі за межі митної території України; легалізації майна (сільськогосподарської продукції), одержаного унаслідок вчинення кримінального правопорушення; відмивання доходів, одержаних унаслідок ухилення від сплати податків у особливо великих розмірах, та введення їх у легальний обіг за межами України.»,

«З метою маскування незаконного походження зерна, воно оформлюється як таке, що вирощено та/або придбане у фіктивних підприємств, підконтрольних групі.

Також пояснив, що установлено фіктивні суб`єкти господарської діяльності, які створені та використовуються членами групи для маскування незаконного походження зернових культур: ... ТОВ «Онтіусагро Трейд» (код 41161689) ...».

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.11.2017р. по справі № 552/7797/17 накладено арешт на «сільськогосподарську продукцію, яка зберігається по документам як власність фіктивних підприємств ТОВ «Оптіусагро Трейд» (код 41161689) у приміщеннях, спорудах майнового комплексу, складах (зернових складах) ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (код 00017733) за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Амур-Гавань, буд, 11...».

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.11.2017р. по справі №552/7803/17 накладено арешт на «сільськогосподарську продукцію, яка зберігається по документам як власність фіктивних підприємств ТОВ «Оптіусагро Трейд» (код 41161689) у приміщеннях, спорудах майнового комплексу, складах (зернових складах) ТОВ «Алкея» (код 40610455) за адресою: Дніпропетровська область, Широківський район, с. Карпівка, вул. Центральна, 1а...».

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 28.11.2017р. по справі №552/7793/17 накладено арешт на «сільськогосподарську продукцію, яка зберігається по документам як власність фіктивних підприємств ТОВ «Оптіусагро Трейд» (код 41161689) у приміщеннях, спорудах майнового комплексу, складах (зернових складах) ТОВ «Елеватор Агро» (код 3691388) за адресою: Полтавська область, Лохвицький район, м. Заводське, вул. Якубовського, 5а...».

При цьому, як зазначає позивач, в ухвалах Київського районного суду м. Полтави від 28.11.2017р., якими накладено арешт на продукцію (справа №552/7797/17, справа №552/7803/17, справа №552/7793/17) зазначено, що в судовому засіданні слідчим було доведено, що сільськогосподарська продукція, яка є власністю фіктивних підприємств, фактично розміщена та зберігається у приміщеннях зернових складів ПАТ «Судноплавна компанія «Укррічфлот» (код 00017733), ТОВ «Алкея» (код 40610455), ТОВ «Елеватор Агро» (код 3691388).

В інших ухвалах Київського районного суду м. Полтави, якими клопотання прокурорів повернуто для усунення недоліків, зазначено (з посиланням на клопотання прокурорів), що продукція «фіктивного» підприємства ТОВ «Оптіусагро Трейд» (код 41161689) зберігається у приміщеннях, спорудах майнового комплексу, складах (зернових складах) наступних підприємств: ТДВ «Гадяцький елеватор» (код 00955650) за адресою: Полтавська область, Гадяцький район, м. Гадяч, вул. Героїв Майдану, 75 (ухвала від 27.11.2017 по справі № 552/7791/17); ТОВ «Фірма «Адверс» (код 40387906) за адресою: Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Привокзальна, 1а (ухвала від 27.11.2017 по справі № 552/7800/17); ТОВ «Варварівський елеватор» (код 37397326) за адресою: Дніпропетровська область, Юр`ївський район, с. Варварівка, вул. Пристанційна, 10 (ухвала від 27.11.2017 по справі №552/7804/17); ТОВ «Верховцевський елеватор» (код 36906202) за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, м. Верхівцеве, вул. Вокзальна, 19 (ухвала від 27.11.2017 по справі № 552/7805/17); ПП «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім. Халтуріна» (код 00384934) за адресою: Полтавська область, Карлівський район, м. Карлівка, вул. Котовського, 1Г (ухвала від 27.11.2017 по справі № 552/7818/17); ТОВ «Світловодський річковий термінал» (код 38066005) за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Лісозаводська, 1а (ухвала від 27.11.2017 по справі № 552/7802/17); ТОВ «Новомиколаївський елеватор» (код 38199598) за адресою: Дніпропетровська область, Верхньодніпровський район, смт. Новомиколаївка, вул. Суворова, 1 (ухвала від 27.11.2017 по справі № 552/7807/17); ТОВ «Роздорський елеватор» за адресою: смт. Роздори, вул. Залізнична, 4 (ухвала від 27.11.2017 по справі № 552/7808/17); TOB «Кононівський елеватор» (код 32284263) за адресою: Полтавська область, Хорольський район, м. Хорол, вул. Вокзальна, 1 (ухвала від 27.11.2017 по справі № 552/7815/17); ТОВ «ГГятихатський елеватор» (код 36532303) за адресою: Дніпропетровська область, ГГятихатський район, м. П`ятихатки, вул. Клименка, 1-Б (ухвала від 28.11.2017 по справі № 552/7799/17, ухвала від 28.1 1.2017 по справі № 552/7840/17 ); ПрАТ «Полтавський олійноекстракційний завод» (код 00373907) за адресою: м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 17 (ухвала від 28.11.2017 по справі № 552/7820/17); ПАТ «Кіровоградолія» (код 00373869) за адресою: м. Кропивницький, вул. Урожайна, 30 (ухвала від 28.1 1.2017 по справі № 552/7813/17).

Позивач зазначає, що інформація щодо його «фіктивності», яка була оприлюднена відповідачем-1 в публічних джерелах на підставі інформації, наданої відповідачем-2 та відповідачем-3, викликала обурення з боку керівництва та працівників ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД», оскільки вона є неправдивою та дискредитує Товариство перед діловими партнерами.

Використані відповідачами формулювання про фіктивність позивача, на думку останнього, є недостовірними і недоведеними.

04.12.2017р. ТОВ «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» звернулося до Київського районного суду м. Полтави, прокуратури Полтавської області, Головного управління ДФС у Полтавській області з претензією щодо порушення прав позивача при здійсненні досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000313. /а.с. 122, т.1/.

12.12.2017р. позивач отримав від Київського районного суду м. Полтави відповідь на претензію, в якій зазначалося, що «рішення суддів приймалися на підставі наявних в матеріалах справи доказах та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства». /а.с. 123, т.1/.

В листі №3113/16-31-23-01-03 від 28.12.2017р. ГУ ДФС у Полтавській області зазначено, що клопотання прокурора подавались на підставі інформації, яка була отримана від Оперативного управління ГУ ДФС у Полтавській області. /а.с. 124, т.1/.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 94 Цивільного кодексу України юридична особа має право на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 Цивільного кодексу України інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до Конституції України життя і здоров`я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. (ст. 201 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Відповідно до ст. 7 зазначеного Закону право на інформацію охороняється законом. Держава гарантує всім суб`єктам інформаційних відносин рівні права і можливості доступу до інформації.

Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом.

Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Відповідно до ст. 277 Цивільного кодексу України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації щодо особи, яка померла, належить членам її сім`ї, близьким родичам та іншим заінтересованим особам.

Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Якщо особа, яка поширила недостовірну інформацію, невідома, фізична особа, право якої порушено, може звернутися до суду із заявою про встановлення факту недостовірності цієї інформації та її спростування.

Якщо недостовірна інформація міститься у документі, який прийняла (видала) юридична особа, цей документ має бути відкликаний.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом.

Якщо відповідь та спростування у тому ж засобі масової інформації є неможливими у зв`язку з його припиненням, така відповідь та спростування мають бути оприлюднені в іншому засобі масової інформації, за рахунок особи, яка поширила недостовірну інформацію.

Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

Спростування недостовірної інформації здійснюється у такий же спосіб, у який вона була поширена.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин.

Юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, є сукупність таких обставин як-то: - поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; - поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; - поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;- поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних виступах чи в іншій формі хоча б одній особі.

У свою чергу недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Закон України "Про доступ до судових рішень" встановлює відкритість судових рішень та внесення їх електронних копій до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до абз. 1 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009р. №1 "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру.

Не підлягають розгляду судами позови про захист гідності, честі чи ділової репутації, приниження яких відбулося внаслідок давання показань свідками, а так само іншими особами, які брали участь у справі, відносно осіб, які брали участь у тій справі, якщо наведена в них інформація була доказом у справі та оцінювалась судом при ухваленні судового рішення, оскільки нормами процесуальних кодексів встановлено спеціальний порядок дослідження та оцінки таких доказів. Вказана вимога по суті означала б вимогу повторної судової оцінки наданих суду доказів у раніше розглянутій справі (абз. 4 п. 17 постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009р. №1).

Якщо ж недостовірну інформацію було поширено в ході розгляду іншої справи зазначеними вище учасниками процесу відносно інших осіб, які не були учасниками процесу, то ці особи, якщо вони вважають, що така інформація порушує їх особисті немайнові права, вправі звернутися до суду за захистом своїх прав у порядку, передбаченому процесуальними кодексами. (абз. 5 пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009р. №1).

Тобто, інформація, викладена в клопотаннях слідчого судді, що містить короткий виклад обставин кримінального правопорушення, може бути оскаржена або спростована лише в порядку, визначеному кримінальним процесуальним законом, оскільки господарські суди не наділені компетенцією розглядати та давати оцінку обставинам, які є доказами у кримінальній справі. Вказані дії суду призведуть до повторної судової оцінки наданих суду доказів у кримінальній справі.

Доказів оскарження ухвал Київського районного суду м. Полтави у встановленому законодавством порядку матеріали справи не містять.

За таких обставин, відсутні підстави визнавати недостовірною та такою, що порушує ділову репутацію позивача, розміщену в ухвалах Київського районного суду м. Полтави, а тому слід відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Суд першої інстанції помилково закрив провадження в частині вимог про визнання недостовірною та такою, що принижує ділову репутацію Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» інформацію на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Закриваючи провадження у цій частині позовних вимог, суд мав вказати позивачу до юрисдикції якого суду відноситься даний спір.

Разом з цим, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог про зобов`язання Київський районний суд м. Полтави (ідентифікаційний код 02886219, адреса: 36034, Полтавська обл., м. Полтава, пров. Хорольський, буд. 6) винести ухвалу про виправлення помилки шляхом виключення з тексту слів та цифр «ТОВ «ОПТІУСАГРО ТРЕИД» (код 41161689)» в ухвалах Київського районного суду м. Полтави та стягнення моральної шкоди, оскільки ці вимоги є похідними.

Доводи апелянта про порушення права на доступ до правосуддя судом оцінюється критично, оскільки кожен має право звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних інтересів у спосіб встановлений Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Клопотання позивача про новий розподіл судових витрат задоволенню не підлягає з огляду на положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання про застосування ч. 2 ст. 5 Господарського процесуального кодексу України також задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до п. 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За таких обставин, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» задоволенню не підлягає, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018р. у справі №917/289/18 частковому скасуванню, з прийняттям нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю

керуючись ст.ст. 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОПТІМУСАГРО ТРЕЙД» залишити без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.12.2018р. у справі №917/289/18 скасувати частково, з прийняттям нового рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

2. Матеріали справи №917/289/18 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст постанови складено та підписано 01.07.2019р.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Т.І. Разіна

І.А. Іоннікова