ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2019 року Справа № 915/404/19

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П.,

при секретарі судового засідання Степановій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія НАФТОГАЗ УКРАЇНИ, 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 (),

до відповідача: приватного акціонерного товариства Миколаївська Теплоелектроцентраль, 54020, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 18 (),

про: стягнення 240738,85 грн.,

без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ.

22.02.2019 року публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія НАФТОГАЗ УКРАЇНИ звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом №14/4-116 від 23.01.2019 року до приватного акціонерного товариства Миколаївська Теплоелектроцентраль про стягнення грошових коштів у сумі 240738,85 грн., з яких:

- 177237,74 грн. пеня;

- 25319,66 грн. 3% річних;

- 38181,45 грн. інфляційні втрати.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ПИТАННЯ.

Ухвалою суду від 27.02.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 19.03.2019 року.

19.03.2019 року підготовче засідання відкладено на 25.04.2019 року.

25.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16.05.2019 року.

16.05.2019 року засідання не відбулось у зв`язку із знаходженням головуючого судді у відпустці.

Ухвалою суду від 29.05.2019 року розгляд справи по суті призначено на 14.06.2019 року.

Сторони явку повноважних представників у судове засідання не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

14.06.2019 року до суду від позивача надійшла телефонограма про розгляд справи без участі представника позивача.

11.06.2019 року до суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із переходом на графік чотирьохденної робочої неділі.

Судом відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки строк розгляду справи є обмеженим.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

14.06.2019 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

14.03.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив (а.с. 57-62).

25.03.2019 року до суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені на 90% (а.с. 77-80).

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Як на підставу свого позову позивач посилається в тому числі на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу №5231/1617-БО-22 від 27.10.2016 року щодо своєчасної оплати за переданий газ.

Відповідач в обґрунтування заперечень проти позову зазначає про відсутність з його сторони самого факту порушення грошового зобов`язання, а відтак і підстав для стягнення заявлених сум. Проведення розрахунків по договору постачання природного газу №5231/1617-БО-22 від 27.10.2016 року має відбуватись з урахуванням особливостей, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014 року Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу. Газ по договору №5231/1617-БО-22 від 27.10.2016 року використовувався для вироблення теплової енергії щодо забезпечення бюджетних установ та організацій, ліміти на теплову енергію для яких, а відтак і виділені кошти та їх фінансування з боку розпорядників коштів бюджетних установ та організацій, є недостатніми для оплати рахунків, що призводить до утворення заборгованості таких організацій та відсутності впливу з боку відповідача на дійсне отримання таких боргів поза межами бюджетного фінансування. Відповідач звертає увагу, що на момент подачі позовної заяви товариство повністю виконало свої договірні зобов`язання щодо оплати спожитого природного газу. Крім того, відповідач заперечує проти розрахунку інфляційних втрат.

У клопотанні про зменшення розміру пені відповідач (далі товариство) зазначає, що товариство є стратегічно важливим та соціально значимим теплопостачальним підприємством міста Миколаєва, особливо в зимовий період, оскільки забезпечує теплом більш ніж 40% споживачів теплової енергії міста Миколаєва. Основними споживачами теплової енергії, яку виробляє товариство, є споживачі категорії населення - 39247 особових рахунків фізичних осіб та 64 житлово-будівельних кооперативів та об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Загалом відповідач постачає теплову енергію до 763 багатоквартирних житлових будинків в місті Миколаєві.

Крім того, товариство забезпечує тепловою енергією 91 бюджетну установу та організацію - 153 споруди, а також 437 підприємств, які знаходяться в місті Миколаєві.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, нарахованої пені, інфляційних витрат та 3 % річних, період прострочення виконання зобов`язання жовтень-грудень 2016 року, а також січень-березень 2017 року. У зв`язку з чим, відповідач звертає увагу суду на те, що саме в ці періоди споживачами - бюджетними установами та організаціями, було прострочено виконання зобов`язань перед відповідачем щодо своєчасності сплати коштів за спожиту теплову енергію.

Так, згідно довідки про стан розрахунків бюджетними установами та організаціями заборгованість за спожиту теплову енергію за період (грудень 2016 - березень 2017 року) перед товариством складала: листопад 2016 року - 3237284,42 грн., січень 2017 року - 7282469,27 грн., лютий 2017 року - 10253537,37 грн., березень 2017 року 4888363,74 грн.

Станом на 31.12.2018 року заборгованість споживачів теплової енергії перед товариством складає 93119611,44 грн., значна частка якої - це заборгованість населення, а саме 80600301,66 грн. - фізичні особи та 5693828,53 грн. - ЖБК та ОСББ, а заборгованість інших споживачів - 6660791,33 грн.

Крім того, порушення відповідачем зобов`язання сталося також внаслідок непогашення державним підприємством Енергоринок заборгованості за відпущену товариством по договору №495/02 від 28.04.2001 року електроенергію. Станом на 31.12.2016 року заборгованість державного підприємства Енергоринок перед товариством складала 49497400,92 грн., на 31.12.2017 року - 56761690,32 грн., на 31.12.2018 року - 60746174,80 грн.

Товариство не має змоги стягнути вказану суму заборгованості ні в порядку досудового врегулювання спору, ні в судовому порядку, оскільки розпорядження коштами, що накопичуються на поточному рахунку із спеціальним режимом використання ДП Енергоринок, здійснюється виключно Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг в межах своїх повноважень, шляхом затвердження постанов, якими встановлюється алгоритм розподілу коштів.

До того ж, за даними звіту про фінансові результати за 2016 року товариство зазнало збитку за звітний період у розмірі 59114000,00 грн., за даними звіту про фінансові результати за 2017 рік товариство зазнало збитку за звітний період у розмірі 57292000,00 грн., за даними звіту про фінансові результати за 2018 рік товариство зазнало збитку за звітний період у розмірі 38302000,00 грн., при тому, що статутний капітал становить 62513000,00 грн., а це свідчить про реальну загрозу банкрутства ПрАТ Миколаївська ТЕЦ.

На підставі викладеного, відповідач просить зменшити розмір заявленої до стягнення пені на 90%.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

27.10.2016 року між публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія НАФТОГАЗ УКРАЇНИ, як постачальником та публічним акціонерним товариством Миколаївська Теплоелектроцентраль (правонаступником якого є відповідач), як споживачем укладено договір постачання природного газу №5231/1617-БО-22 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2016-2017 роках природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього Договору (а.с. 12-20).

Відповідно до п. 1.2 Договору природний газ, що постачається за цим Договором, використовується споживачем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями.

Відповідно до п. 1.3 Договору за цим Договором постачається імпортований газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезений публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на митну територію України).

Відповідно до п. 3.1 Договору право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.4 Договору приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному місяці постачання, оформлюється актом приймання-передачі. Обсяг використання природного газу споживачем у відповідному місяці постачання встановлюється шляхом складення добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку природного газу.

Відповідно до п. 3.5 Договору споживач зобов`язується подати не пізніше 7 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, постачальнику:

- завірену копію акта про надання послуг з розподілу (транспортування) природного газу за розрахунковий місяць, складеного між споживачем та оператором газорозподільних мереж (газотранспортної системи). Разом з копією акта споживач подає за підписом уповноваженої особи інформацію стосовно детальної розбивки кількості природного газу, зазначеної в акті за категоріями (у тому числі згідно з цим договором);

- підписані та скріплені печаткою споживача два примірники акта приймання-передачі природного газу, де зазначаються фактичні обсяги використаного природного газу згідно з цим договором у розрахунковому місяці, його фактична ціна та вартість.

Відповідно до п. 3.6 Договору постачальник не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, повертає споживачу один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою. У разі не підписання постачальником акта приймання-передачі природного газу постачальник письмово повідомляє споживача про причини такого не підписання акта.

Відповідно до п. 5.1 Договору ціна на природний газ визначається відповідно до п. 5.2 цього Договору. В подальшому ціна на газ визначається шляхом підписання сторонами відповідних додаткових угод до Договору на підставі ціни, що розміщується на офіційному веб-сайті постачальника. У разі зміни ціни постачальником, така ціна є обов`язковою для сторін даного Договору. Споживач підписанням цього Договору підтверджує, що погоджується з даним порядком визначення та зміни ціни.

Відповідно до п. 6.1 Договору оплата за природний газ здійснюється споживачем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки природного газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 6.2 Договору споживач в будь-якому випадку зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 6.1 цього Договору в разі коли на поточний рахунок із спеціальним режимом використання споживача надходить недостатньо коштів для своєчасної оплати використаного природного газу.

Відповідно до п. 7.2 Договору споживач зобов`язаний зокрема своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 8.2 Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 10.3 Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, становить п`ять років.

Відповідно до п. 12.1 Договору договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, за їх наявності, і діє в частині реалізації природного газу з 01 жовтня 2016 року до 31 березня 2017 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Відповідно до п. 5.2 Договору ціна за 1000 куб. метрів природного газу за цим Договором з 01 жовтня 2016 року становить 7099,20 грн. з ПДВ.

31.10.2016 року сторонами підписано додаткову угоду №1 до Договору, якою погоджено ціну за 1000 куб. метрів природного газу за цим Договором з 01 листопада 2016 року - 8182,80 грн. з ПДВ (а.с. 21).

22.11.2016 року сторонами підписано додаткову угоду №2 до Договору, якою погоджено ціну за 1000 куб. метрів природного газу за цим Договором з 01 грудня 2016 року 8577,60 грн. з ПДВ (а.с. 22).

30.12.2016 року сторонами підписано додаткову угоду №3 до Договору, якою погоджено ціну за 1000 куб. метрів природного газу за цим Договором з 23 грудня 2016 року 5930,40 грн. з ПДВ (а.с. 23).

У жовтні 2016 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ обсягом 360,759 тис.куб.м, загальною вартістю 2561100,29 грн. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2016 року (а.с. 30).

У листопаді 2016 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ обсягом 618,536 тис.куб.м, загальною вартістю 5061356,38 грн. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2016 року (а.с. 31).

У грудні 2016 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ обсягом 839,153 тис.куб.м, загальною вартістю 6448951,78 грн. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2016 року (а.с. 32).

У січні 2017 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ обсягом 962,555 тис.куб.м, загальною вартістю 5708336,17 грн. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.01.2017 року (а.с. 33).

У лютому 2017 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ обсягом 773,302 тис.куб.м, загальною вартістю 4585990,18 грн. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2017 року (а.с. 34).

У березні 2017 року позивач передав, а відповідач прийняв природний газ обсягом 547,075 тис.куб.м, загальною вартістю 3244373,58 грн. з ПДВ, що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2017 року (а.с. 35).

Рахунки за період з жовтня 2016 року по березень 2017 року включно були оплачені відповідачем з порушенням встановленого Договором строку, що підтверджується випискою по операціям згідно Договору за період з 01.10.2016 року по 31.05.2018 року (а.с. 37-38), у зв`язку чим позивачем нараховано:

- 177237,74 грн. пеню;

- 25319,66 грн. 3% річних;

- 38181,45 грн. інфляційні втрати.

Детальний розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат наявний в матеріалах справи (а.с. 26-29).

ВИСНОВКИ СУДУ.

На підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобов`язання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 8.2 Договору у разі прострочення споживачем оплати згідно пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику пеню в розмірі 21% річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що позивачем у зв`язку із порушенням строків оплати заборгованості за природний газ, отриманий у період з жовтня 2016 року по березень 2017 року включно, здійснено нарахування пені за період з 26.11.2016 року по 19.10.2017 року в загальній сумі 177237,74 грн., а також нарахування 3% річних за той же період у загальній сумі 25319,66 грн.

Розрахунок пені здійснено арифметично правильно відповідно до вимог чинного законодавства та умов Договору. Нарахування здійснено позивачем по кожному окремому зобов`язанню, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, та в межах шестимісячного строку. Розрахунок 3% річних також є арифметично правильним, нарахування здійснено по кожному окремому зобов`язанню. Період нарахування визначено позивачем вірно.

Отже, вимога про стягнення пені в сумі 177237,74 грн. та 3% річних в сумі 25319,66 грн. є обґрунтованою.

Позивачем у зв`язку із порушенням строків оплати заборгованості за природний газ, отриманий у березні 2017 року, здійснено нарахування інфляційних втрат за період з травня по вересень 2017 року включно в загальній сумі 38181,45 грн.

Судом за допомогою програми Законодавство здійснено перерахунок інфляційних втрат, розмір яких склав 37519,48 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку про те, що суди мають право при прийнятті рішення про стягнення пені зменшувати її розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи.

Позивачем не надано суду доказів понесення ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором або погіршення матеріального стану підприємства саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору постачання природного газу №5231/1617-БО-22 від 27.10.2016 року.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги збитковість підприємства, що підтверджується звітами про фінансові результати за 2016-2018 роки (а.с. 85-94), а також те, що нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та збитків від інфляції компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов Договору, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі, на думку суду, не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання, суд вважає за можливе зменшити розмір належної до стягнення пені до 10000,00грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог (без урахування зменшення неустойки).

Керуючись ст. ст. 232, 233, 237, 238, 241 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства Миколаївська Теплоелектроцентраль (54020, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 18, ) на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія НАФТОГАЗ УКРАЇНИ (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ):

- 10000,00 грн. пеню,

- 25319,66 грн. 3% річних,

- 37519,48 грн. інфляційні втрати,

- 3611,08 грн. судовий збір.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат у сумі 661,97 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Південно-Західного апеляційного господарського суду в порядку визначеному главою 1 розділу 4 ГПК України із врахуванням його перехідних положень.

Рішення набирає законної сили згідно положень ст. 241 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 25.06.2019 року.

Суддя А.П. Алексєєв