ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2019 р. Справа№ 910/20827/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Зубець Л.П.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання : Кулачок О.А.

представників сторін:

від позивача - Русскіна О.В. (довіреність б/н від 18.04.2019),

від відповідача - Поздняков П.В. (ордер серія КВ № 438853 від 28.05.2019),

від третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - не з`явився,

від третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - не з`явився,

від третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - не з`явився,

від третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - не з`явився,

від третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Нагорний О.В. (довіреність б/н від 12.12.2016),

від третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018

у справі № 910/20827/16 (суддя Котков О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

2) Управління державної реєстрації головного територіального управління юстиції у Київській області

3) Броварська районна державна адміністрація Київської області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Єлістратова Світлана Василівна

2) ОСОБА_1

3) ОСОБА_3

про визнання договору недійсним та застосування наслідків

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у справі №910/20827/16 позовні вимоги про застосування до відносин сторін наслідків недійсності Договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2015 шляхом повернення на рахунок в АТ "Дельта Банк" ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" грошових коштів у розмірі 348 450,00 грн. задоволено повністю. Застосовано до відносин сторін наслідки недійсності договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2015 шляхом повернення на рахунок в AT "Дельта банк" ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" грошових коштів у розмірі 348450,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" судовий збір - 1378,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:

- з огляду на те, що договір купівлі - продажу прав вимоги від 14.07.2014 року визнано недійсним, з підстав того, що позивач фактично реалізував заставлене майно на користь відповідача без отримання на це відповідної згоди (погодження) представника Національного банку України, як такий, що суперечить вимогам постанови Національного банку України №348/БТ від 12.06.2014 р. та ст. ст. 3, 47, 66 Закону України " Про банки і банківську діяльність", недійсний правочин не створює юридичних наслідків, відтак, суд застосовує до відносин сторін наслідки недійсності договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2015 шляхом повернення на рахунок в AT " Дельта Банк" ТОВ "ФК " Довіра та Гарантія" грошових коштів у розмірі 348 450,00 грн.

- оскільки, ПАТ "Дельта Банк" при укладенні договору купівлі - продажу прав вимоги від 14.07.2014 року порушено вимоги законодавства щодо його діяльності, а саме - нормативно-правових актів Національного банку України, порушення обмежень, які встановлені Національним банком України є наслідком повернення правовідносин сторін у попередній стан .

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1 (третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Північний апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018р. та постановити нове рішення, яким зобов`язати ПАТ «Дельта Банк» перерахувати на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» кошти у сумі 348 450,00 грн, які були перераховані ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» ПАТ «Дельта Банк» за умовами договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2014 .

В апеляційній скарзі третя особа зазначає про те, що:

- на виконання умов договору купівлі-продажу прав вимоги ПАТ «Дельта Банк» разом з правом вимоги виконання зобов`язань за кредитним договором передав ТзОВ «ФК «Довіра та Гарантія» оригінали Кредитного договору та Іпотечного договору, а ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перерахувала купівельну ціну у розмірі 348 450,00 грн. на рахунки ПАТ «Дельта Банк»;

- перерахування коштів ТОВ «Фінвансова компанія «Довіра та Гарантія» за умовами договору купівлі-продажу прав вимог від 14.07.2014 на рахунки ПАТ «Дельта Банк» підтверджується Додатком №1 до договору та платіжним дорученням №11 від 14.07.2014;

- не застосувавши наслідки недійсного правочину у вигляді зобов`язання банку повернути все отримане за договором купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2014 року, суд невірно застосував норми матеріального права та процесуального права, що призвело до порушення майнових прав ТОВ «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2019 у складі колегії суддів головуючого судді - Пашкіної С.А., суддів Мартюк А.І., Буравльова С.І. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2019 у справі №910/20827/16, справу призначено до розгляду на 08.05.2019.

Від позивача (03.05.2019) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить рішення господарського суду міста Києва залишити без змін, апеляційну скаргу Блашука В.В. - без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає про те, що:

- враховуючи висновки Верховного суду, викладені в постанові від 10.05.2018, суд першої інстанції приймаючи до уваги положення абзацу другого частини першої ст.216 ЦК України, фактичні обставини справи та положення спеціального у даних спірних правовідносинах Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», дійшов до правомірного та обґрунтованого висновку про необхідність, хоча і формального, але застосування до відносин сторін наслідку недійсності договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2015 шляхом повернення на рахунок АТ «Дельта Банк» ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» грошових коштів у розмірі 348 450,00 грн., яка по суті (враховуючи фактичні обставини справи щодо повернення вказаних коштів на окремий аналітичний рахунок № НОМЕР_1 ) є виконаною.

08.05.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" надійшла заява про відвід судді Північного апеляційного господарського суду Мартюк А.І. від розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у справі №910/20827/16. Крім того, суддею Мартюк А.І. заявлено самовідвід від розгляду справи № 910/20827/16.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2019 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про відвід судді Мартюк А.І. від розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у справі № 910/20827/16 задоволено. Заяву судді Мартюк А.І. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у справі № 910/20827/16 задоволено. Матеріали справи №910/20827/16 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою для вирішення питання про відвід відповідно до положень ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2019 № 09-08/1180/19 у зв`язку з винесенням ухвали про задоволення заяви ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гаратія" про відвід судді Мартюк А.І. та задоволення заяви судді Мартюк А.І. про самовідвід від розгляду апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018, у справі № 910/20827/16 призначено повторний автоматзований розподіл судової справи.

Витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2019 у справі № 910/20827/16 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Буравльов С.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.05.2019 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., судді: Буравльов С.І., Зубець Л.П. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у справі № 910/20827/16, засідання суду призначено на 28.05.2019.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2019 відкладено розгляд справи на 13.06.2019.

В судове засідання апеляційного господарського суду 13.06.2019 не з`явились треті особи 1,2,3, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та треті особи 1,3 які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Судовою колегією при вирішенні питання про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності третіх осіб 1,2,3, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та третіх осіб 1,3 які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача враховано те, що:

- третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача надіслала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника Упраління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області;

Треті особи 1 та 3, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчить витяг з сайту Укрпошти;

- щодо третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, то згідно витягу з сайту Укрпошти відправлення 527 у точці відправки;

- щодо третьої особи 3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідач, то згідно витягу з сайту Укрпошти відправлення 500 не вручене під час доставки : інші причини.

Враховуючи те, що про час та місце розгляду справи треті особи повідомлені належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, явка учасників судового процесу не визнана обов`язковою, судова колегія ухвалила розгляд апеляційної скарги у відсутності представників третіх осіб 1,2,3, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача та третіх осіб 1,3 які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, судовою колегією встановлено.

Публічне акціонерне товариство "Дельта банк", в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів на ліквідацію АТ "Дельта банк" Кадирова В.В., звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" про:

- визнання недійсним, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Дельта банк" (ідентифікаційний код 34047020) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" (ідентифікаційний код 38750239) договору купівлі-продажу прав вимоги від 14 липня 2014 року.

- застосування до відносин сторін наслідків недійсності Договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2015:

шляхом визнання AT "Дельта банк" стороною - кредитором за Договором про надання споживчого кредиту від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006И;

шляхом визнання AT "Дельта банк" стороною - іпотекодержателем за Договором іпотеки від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006И, реєстровий № 6906;

шляхом повернення на рахунок в AT "Дельта банк" ТОВ "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" , грошових коштів у розмірі 348 450,00 грн.;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія" повернути АТ "Дельта банк" оригінали договорів переданих на виконання Договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2014, а саме: Оригінал договору про надання споживчого кредиту від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006И зі змінами і доповненнями, Договір Іпотеки від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006И, реєстровий № 6906, а також документи, які підтверджують надання кредиту.

- поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження нерухомого майна (заборона відчуження та обтяження нерухомого майна іпотекою) земельної ділянки, кадастровий НОМЕР_2, накладеної згідно з Договором іпотеки від 20.10.2006 № 31-A6S/10-2006И, реєстровий №6906.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що договір купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2015 є недійсним та до правовідносин сторін слід застосувати наслідки його недійсності, виходячи з того, що договір не відповідає, та укладений у порушення вимог законодавства (оспорюваний договір є нікчемним з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3,7 ч. 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"); правочин вчинений з боку АТ "Дельта банк" без необхідного обсягу господарської компетенції (цивільної дієздатності); договір був укладений в порушення вимог банківського законодавства та обмежень встановлених до банку внаслідок застосування до нього особливого режиму контролю шляхом призначення представника (куратора) Національного банку України (Постанова НБУ від 26.02.2014 № 102/БТ зі змінами, внесеними Постановою НБУ від 12.06.2014 № 348/БТ).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 року у справі № 910/20827/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 року, позов задоволено повністю.

Постановою Верховного Суду від 10.05.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі №910/20827/16 скасовано в частині висновків щодо позовних вимог про повернення на рахунок в АТ "Дельта Банк" ТОВ "ФК "Довіра та Гарантія" грошових коштів у розмірі 348450,00 грн., справу в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 07.03.2017 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2017 у справі №910/20827/16 залишено без змін.

Господарським судом міста Києва встановлено, що 20.10.2006 року між ОСОБА_1 , як позичальником, та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" укладено договір про надання споживчого кредиту №31-A6S/10-2006И (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого позичальник отримав кредит у сумі 60 000,00 доларів США, терміном погашення до 20.10.2021 року та зобов`язувався повернути Банку кредит і сплатити проценти за його користування у розмірі та порядку визначених кредитним договором.

Виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором забезпечувалось Іпотечним договором №31-A6S/10-2006И, посвідченим 20.10.2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єлістратовою С.В. за реєстровим № 6906, у відповідності до якого в іпотеку була передана земельна ділянка за НОМЕР_2, розташована за адресою: с. Княжичі, Броварського району Київської області, що належить ОСОБА_1 (надалі - іпотечний договір).

Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим №2949, 2950, права вимоги AT "УкрСиббанк" за кредитним договором ОСОБА_1 та договорами, які забезпечують його виконання відступлено на користь AT "Дельта банк".

14.07.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта банк", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія", як покупцем, укладено договір купівлі - продажу прав вимоги, відповідно до якого продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

14.07.2014 року сторони у справі підписали акт приймання-передачі прав вимоги за договором, відповідно до якого позивач продав (відступив) відповідачу, а відповідач прийняв права вимоги за кредитним договором та за іпотечним договором. Вказаним актом сторони підтвердили, що відповідач сплатив позивачу погоджену сторонами купівельну ціну, яка становить 348450,00 грн.

Судом встановлено, що 02 березня 2015 року на підставі постанови № 150 Правління Національного банку України про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних Фондом гарантування вкладів фізичних осіб запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з ринку. Тимчасову адміністрацію запроваджено на строк 3 місяці з 03 березня 2015 року до 02 червня 2015 року включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування на здійснення тимчасової адміністрації призначено Кадирова Владислава Володимировича. З дня свого призначення уповноважена особа Фонду гарантування набула всі повноваження органів управління та органів контролю банку і розпочала здійснювати заходи для забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна, захисту інтересів вкладників і кредиторів банку.

Виконавча дирекція Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняла рішення № 71 від 08.04.2015 року про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк"). Згідно з даним рішення тимчасову адміністрацію в ПАТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03 березня 2015 року до 02 вересня 2015 року включно.

З метою забезпечення збереження активів неплатоспроможного банку Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", запобігання втрати майна та збитків банку і Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, керуючись частиною четвертою статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 147 від 03 серпня 2015 р. про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у АТ "Дельта Банк" до 02 жовтня 2015 р. включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у АТ "ДЕЛЬТА БАНК" Кадирова Владислава Володимировича до 02 жовтня 2015 р. включно.

Наказом уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації від 11.03.2015 року №67 вирішено здійснити перевірку правочинів (інших договорів), вчинених (укладених) позивачем протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації Банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до витягу з протоколу від 24.09.2015 року №58 засідання комісії з перевірки правочинів (інших договорів) за кредитними операціями виявлено, що договір є нікчемним правочином згідно зі статтею 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач направив на адресу відповідача повідомлення №9316 від 29.09.2015 року про нікчемність договору.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02 жовтня 2015 року № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181, "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку". Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - АТ "Дельта Банк"), призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що договір купівлі - продажу прав вимоги від 14.07.2014 року був укладений у період, коли відносно позивача існували певні обмеження щодо здійснення операцій банку та його клієнтів, передбачені постановою Правління Національного банку України від 26.02.2014 року №102/БТ, з урахуванням постанови Національного банку України про внесення змін від 12.06.2014 року №348/БТ, згідно з якою для здійснення контролю за використанням кредиту, що наданий Національним банком України для позивача, з метою збереження ліквідності, призначено представника Національного банку України Мелюшкевічеву С.Е. та визначено його функціональні обов`язки (згідно Додатку). Зокрема, обов`язковому попередньому погодженню з представником Національного банку України підлягали наступні операції банку та його клієнтів: операції із кредитування (за сумами, що перевищують 500 тис. грн. (в еквіваленті); операції банку та його клієнтів щодо зміни та реалізації заставленого майна за наданими кредитами за сумами, що перевищують 10 000 тис. грн. (в еквіваленті).

Предметом договору купівлі - продажу прав вимоги від 14.07.2014 року є майнові права вимоги за кредитним договором та договором іпотеки на загальну суму 997 069,17грн. (відповідно до акта приймання-передачі прав вимоги відповідачу передані права за кредитним договором та договором іпотеки). Тобто, вказана в договорі сума значно перевищує 10 000 тис. грн. (в еквіваленті).

Укладення між сторонами договору купівлі - продажу прав вимоги від 14.07.2014 року, за яким позивач фактично реалізував заставлене майно на користь відповідача без отримання на це відповідної згоди (погодження) представника Національного банку України, суперечить вимогам постанови Національного банку України №348/БТ від 12.06.2014р. та ст. ст. 3, 47, 66 Закону України " Про банки і банківську діяльність".

В абз. 2 ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України визначено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним.

Правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших (п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Оскільки, ПАТ "Дельта Банк", позивачем по справі, при укладенні договору купівлі - продажу прав вимоги від 14.07.2014 року порушено вимоги законодавства щодо його діяльності, а саме нормативно-правові акти Національного банку України, порушення обмежень, які встановлені Національним банком України,має бути наслідком повернення правовідносин сторін у попередній стан.

Доводи третьої особи в апеляційній скарзі про те, суд не застосував наслідки недійсності правочину, що не застосувавши наслідки недійсного правочину у вигляді зобов`язання банку повернути все отримане за договором купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2014 року, суд невірно застосував норми матеріального права та процесуального права, що призвело до порушення майнових прав ТОВ «Довіра та Гарантія» не можуть бути покладені в основу рішення з огляду на наступне.

Господарським судом міста Києва встановлено, що відповідачем перераховано кошти за відступлення права вимоги, згідно договору купівлі - продажу прав вимоги від 14.07.2014 року в сумі 348 450,00 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 59032164 від 15.07.2014 року, № 59032165 від 15.07.2014 року та № 59032167 від 15.07.2014 року (містяться в матеріалах справи). Крім того, факт сплати відповідачем позивачу погодженої сторонами купівельної ціни в розмірі 348 450,00 грн. підтверджується також актом приймання-передачі прав вимоги за договором, що було встановлено судом під час розгляду справи.

Укладаючи договір купівлі-продажу права вимоги від 14.07.2014 року, позивач по суті відмовився від власних майнових вимог та взяв на себе зобов`язання щодо відступлення прав вимоги за кредитним договором, оскільки внаслідок таких дій позивач втратив право на отримання від позичальника грошових коштів, які станом на момент укладення такого договору складали суму у розмір 997 273,80 грн. в той час як ціна за таке відступлення була встановлена сторонами у розмірі втричі меншому, а саме 348 450,00 грн., тобто на 65% меньше від реальної вартості.

В п. 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарське договорів) недійсними" № 11 від 29.05.2013 року визначено, що вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як самостійно, так і, з урахуванням припису частини першої статті 58 ГПК, бути об`єднана з вимогою повернути одержане за цим правочином у натурі або про відшкодування його вартості (якщо повернення у натурі неможливе). В разі заявлення вимоги про повернення одержаного за правочином відповідач має право подати зустрічний позов (стаття 60 ГПК) про витребування належного йому майна або відшкодування вартості останнього.

З огляду на те, що договір купівлі - продажу прав вимоги від 14.07.2014 року визнано недійсним, з підстав того, що позивач фактично реалізував заставлене майно на користь відповідача без отримання на це відповідної згоди (погодження) представника Національного банку України, що договір суперечить вимогам постанови Національного банку України №348/БТ від 12.06.2014 р. та ст. ст. 3, 47, 66 Закону України " Про банки і банківську діяльність", недійсний правочин не створює юридичних наслідків, необхідно застосувати до відносин сторін наслідки недійсності договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.07.2015 шляхом повернення на рахунок в AT " Дельта Банк" ТОВ "ФК " Довіра та Гарантія" грошових коштів у розмірі 348 450,00 грн., про що обґрунтовано зазначено та вирішено місцевим господарським судом.

Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 29.11.2018 у справі № 910/20827/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/20827/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 19.06.2019

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.П. Зубець

С.І. Буравльов