ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 липня 2019 р. Справа № 903/372/19

Господарський суд Волинської області у складі головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича, розглянувши у приміщенні Господарського суду Волинської області у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу №903/372/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІРІУС ІНВЕСТ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОКАР-СЕРВІС» про стягнення 30416,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

13.05.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "СІРІУС ІНВЕСТ" на адресу суду направило позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКАР-СЕРВІС" про стягнення 30416,57 грн.

Заява обґрунтована не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у межах України та міжнародному сполученні від 26.03.2019.

Ухвалою суду від 20.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачам подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали. Запропоновано позивачу подати суду відповідь на відзив не пізніше 3-х днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу. Роз`яснено сторонам порядок подання клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Відповідач ухвалу суду отримав 28.05.2019, позивач - 31.05.2019, що підверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №038, №473.

Строк для подання відзиву - по 12.06.2019.

Відзив відповідача на адресу суду не надходив.

Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відсутні.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, відсутність відзиву з відповідними вказівками на незгоду відповідача з будь-якою із обставин справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, що позбавляє відповідача відповідно до ч.4 ст. 165 ГПК України заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СІРІУС ІНВЕСТ» (далі - клієнт, ТзОВ «СІРІУС ІНВЕСТ») і Товариством з обмеженою відповідальністю «ВОКАР-СЕРВІС» (далі - перевізник, ТзОВ «ВОКАР-СЕРВІС») було укладено договір про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у межах України та міжнародному сполученні від (далі - Договір; а.с.12-15).

Відповідно до умов Договору Перевізник зобов`язується виконати послуги, пов`язані з перевезенням вантажу в міжнародному чи міжміському сполученні. Умови по кожному перевезенню обумовлюються в Заявці, яка є невід`ємною частиною даного Договору (п.п.1.1, 2.2).

Згідно до п.6.1. договору клієнт оплачує перевізнику наднормативні простої транспортного засобу, що виникають з вини клієнта на шляху слідування чи в місцях навантаження (вивантаження) з розрахунку 50 Євро за кожну добу наднормованого простою, що почалася на території України та 100 Євро на території іноземних держав, якщо інше не обумовлено в наданій заявці.

Пункт 6.7. Договору передбачає, що у випадку відмови Перевізника від Заявки на завантаження з однієї сторони і з другої сторони відмова Клієнта від підтвердження заявки, сторона сплачує штраф в розмірі 10% від суми перевезення.

Перевізник несе відповідальність за несвоєчасну подачу автотранспорту під завантаження, сплачуючи на користь Замовника штраф в розмірі 300 євро за кожну добу затримки (п.6.10. Договору).

Відповідно до п.11.1. договору: даний договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2019, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, що виникли під час дії договору.

З матеріалів справи слідує, що між сторонами була підписана та скріплена печатками Договір-заявка №26/03 від 26.03.2019 (а.с.16), згідно умов якої Перевізник зобов`язався здійснити перевезення екскаватора Terex 225 LC, масою 24 т., габаритами: довжина 10,5м., ширина - 3,3м., висота - 3.1м., із Голландії до України (м. Київ); дата завантаження: 28.03.2019, вартість перевезення: 3950 євро на вивантаженні.

ТОВ «Вокар-Сервіс» свої зобов`язання згідно умов Договору від 26.03.2019 та умов Договору-заявки №26/03 від 26.03.2019 не виконав.

Перевізник у повідомленні (а.с.18) зазначив, що у зв`язку з невідповідністю фактичних розмірів вантажу відмовляється від виконання договору-заявки №26/03 від 26.03.2019.

Водночас, в Договорі-заявці №26/03 від 26.03.2019 в графі «Особливі умови перевезення» сторонами обумовлено назву та розміри вантажу, а саме: екскаватор Terex 225 LC, масою 24 т., габаритами: довжина 10,5м., ширина - 3,3м., висота -3.1м. Даний вантаж з габаритами, які не перевищують вказаних в Договорі-заявці, і підлягав перевезенню, який Виконавець безпідставно відмовився від перевезення.

Разом з тим, у своєму повідомленні Відповідач не зазначив у чому конкретно виразилася невідповідність фактичних розмірів вантажу, а також несвоєчасно подав автотранспорт під завантаження (із затримкою на 2 доби) і безпідставно відмовився від Заявки на завантаження.

ТзОВ «СІРІУС ІНВЕСТ» 03.04.2019 на адресу ТзОВ «Вокар-Сервіс» надіслало рекомендованим листом з повідомленням про вручення претензію №06 від 02.04.2019 (а.с.33-35), яку відповідач отримав 30.04.2019, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" № 560 (а.с.37), однак остання залишена без відповіді.

Відповідач в порушення пункту 6.10. Договору несвоєчасно подав автотранспорт під завантаження, а саме із затримкою на дві доби.

Також, в порушення пункту 6.7. Договору Відповідач відмовився від заявки на завантаження (штраф 10% від суми перевезення), що становить 395 євро.

З врахуванням викладеного, загальна сума штрафних санкцій становить: 600 євро + 395 євро = 995 євро.

Згідно положень ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В силу статей 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 307, ст.314 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та віддати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної) відповідно до вимог законодавства. Перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача сталися не з його вини.

Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст.ст. 908, 909 ЦК України, що кореспондується зі ст. 307 ГК України, - за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Станом на 01.04.2019 позивач нарахував штраф в розмірі 995 євро, що становить 30 416,57 грн. (30,569427 курс євро).

Водночас, згідно п. 3.4. постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами. У разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній або національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову. У разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов`язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви: для нерезидентів - в іноземній валюті (за їх бажанням), для інших платників - у гривнях у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий-третій частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Як вбачається з поштового штемпеля підприємства зв`язку на конверті, який адресований господарському суду Волинської області, ТзОВ «Сіріус Інвест» позовну заяву з додатками направило до суду 13.05.2019 (а.с.51), а судовий збір сплачено 10.05.2019 (а.с.11).

Отже, ціна позову в національній валюті повинна визначатись з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, станом на 10.05.2019 (день сплати судового збору).

Так, станом на день сплати судового збору (10.05.2019), офіційний курс гривні до євро, визначений Національним банком України, становив 29,404746 грн. за один євро.

З огляду на викладене вбачається, що позивачем не вірно визначена ціна позову в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день сплати судового збору, а саме: 30416,57 грн., тоді як необхідно 29257,72 грн.

Отже, в нарахуванні 1158,85 грн. слід відмовити.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Інвест» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вокар-Сервіс» 29257,72 грн. штрафних санкцій за не виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно договору про надання транспортних послуг по здійсненню перевезень вантажів автомобільним транспортом у межах України та міжнародному сполученні від 26.03.2019, підтверджуються належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, а тому підлягають до задоволення. В решті позову слід відмовити.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог в сумі 1847,81 грн. (29257,72 грн.*1921,00 грн./30416,57 грн.) відповідно до ст.ст. 129, 130 ГПК України слід віднести на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 256 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вокар-Сервіс» (вул. Володимирська, 135, м.Ковель, Волинська обл., 45000, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сіріус Інвест» (вул. А.Корольова, будинок 12-Г, офіс 32, м. Київ, 03134, ) 29257,72 грн. (двадцять дев`ять тисяч двісті п`ятдесят сім гривень сімдесят дві копійки) штрафних санкцій та 1847,81 грн. (одна тисяча вісімсот сорок сім гривень вісімдесят одна копійка) витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя І. О. Гарбар