ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року

м. Київ

Справа № Б-39/189-08

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Погребняка В.Я. - головуючий, Білоуса В.В., Васьковського О.В.

за участю секретаря судового засідання Співака С.В.,

учасники справи:

боржник - Фізична особа-підприємець Місюра Артем Вікторович,

ліквідатор ФОП Місюра А.В. арбітражний керуючий Онищенко К.С. - особисто,

кредитор - Акціонерне товариство "Альфа-Банк",

представник кредитора - Суічмезов Р.В.. адвокат (довіреність від 05.09.2018),

учасники провадження - ОСОБА_7 , Родзинський Анатолій Анаталійович - не з`явились,

учасник провадження - ОСОБА_6,

представник ОСОБА_12 - Дородних С.В., адвокат (Ордер ДП № 020773 від 05.01.2019),

представники учасників справи приймали участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (в режимі відеоконференції) касаційну скаргу

Акціонерного товариства "Альфа-Банк"

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.11.2018

у складі судді: Усатого В.О.,

та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2019

у складі колегії суддів: Здоровко Л.М. (головуючий), Мартюхіна Н.О., Тарасова І.В.

у справі за заявою

Фізичної особи-підприємця Місюри Артема Вікторовича

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст вимог

1. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.12.2008 порушено провадження у справі про банкрутство Фізичної особи-підприємця Місюри Артема Вікторовича (далі - ФОП Місюра А.В., боржник) за процедурою, передбаченою ст.ст. 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 2343-ХІІ, до внесення змін Законом України № 4212-VІ від 22.12.2011 року).

2. Постановою Господарського суду Харківської області від 23.12.2008 у цій справі визнано ФОП Місюру А.В. банкрутом та відкрито щодо нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Родзинського А.А., вирішено інші процедурні питання.

3. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2011 ліквідатора Родзинського А.А. за його заявою звільнено від виконання обов`язків ліквідатора.

4. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.12.2012 призначено ліквідатором боржника ФОП Місюри А.В. арбітражного керуючого Івлєву Наталію Андріївну.

5. Ухвалою місцевого господарського суду від 22.07.2014 ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Онищенко К.С.

6. ОСОБА_6 звернулась до Господарського суду Харківської області з Заявою (вх. № 26315 від 30.06.2015), в якій вона просить суд:

- визнати недійсними результати аукціону з продажу нерухомого майна - нежитлової будівлі літ."Б-3" загальною площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного Інноваційно-комерційною товарною біржею;

- визнати недійсним акт про передавання права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ."Б-3" загальною площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 12.03.2015;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлової будівлі літ."Б-3" загальною площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 16.03.2015, укладений між ліквідатором Онищенко К.С. та ПАТ "Альфа-Банк";

- визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна на аукціоні - нежитлової будівлі літ."Б-3" загальною площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яке видане 16.03.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

7. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.11.2018 заяву ОСОБА_6 задоволено; визнано недійсними результати аукціону з продажу нерухомого майна - нежитлової будівлі літ."В-3" загальною площею 909, 5кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного Інноваційно-комерційною товарною біржею; визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлової будівлі літ."В-3" загальною площею 909, 5кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від 16.03.2015, укладений між ліквідатором Онищенко К.С. та ПАТ "Альфа-Банк"; визнано недійсним акт про передавання права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ."В-3" загальною площею 909, 5кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , виданий Інноваційно-комерційною товарною біржею від 12.03.2015; визнано недійсним свідоцтво серія та номер 306 про придбання нерухомого майна на аукціоні - нежитлової будівлі літ."В-3" загальною площею 909, 5кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яке видане 16.03.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С.

8. Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що договори купівлі-продажу від 28.12.2010, укладені між ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Родзинським А.А. та переможцем аукціону - ОСОБА_7 , а потім між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо нежитлової будівлі загальною площею 909, 5кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , були дійсними з моменту їх вчинення, тому суд вважає, що на момент проведення ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Онищенко К.С. 12.03.2015 аукціону з продажу цього майна, воно не належало боржнику на праві власності, що свідчить про проведення аукціону з порушенням закону та є підставою для визнання його недійсним, що тягне за собою визнання недійсними укладеного з переможцем аукціону - ПАТ "Альфа-Банк" договору купівлі-продажу від 16.03.2015, акту про передання права власності від 12.03.2015 як акту, складеного за наслідком недійсного аукціону з продажу майна, а також свідоцтва № 306 від 16.03.2015.

9. Під час розгляду заяви господарським судом першої інстанції встановлено:

9.1. 27.12.2010 Ліквідатором ФОП Місюри А.В. - арбітражним керуючим Родзинським А.А. проведено два аукціони з продажу зазначеного об`єкту майна (1/2 частина та 1/2 частина нежитлової будівлі), про що складено протоколи проведення аукціонів, згідно яких визначений переможець двох аукціонів - ОСОБА_7 за ціною 406 230, 00грн за 1/2 частину та 406 230, 00грн за 1/2 частину; укладено нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу між ліквідатором - арбітражним керуючим Родзинським А.А. та ОСОБА_7 нежитлової будівлі від 28.12.2010, які покупець оплатив готівкою повністю ще до підписання цього договору.

9.2. 29.12.2010 державним реєстратором здійснено реєстрацію за ОСОБА_7 нежитлової будівлі літ."В-3" загальною площею 909, 5кв.м (1/2 та 1/2 ) (АДРЕСА_1).

9.3. 10.03.2011 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 укладено два договори купівлі-продажу по 1/2 частин нежитлової будівлі літ."В-3" загальною площею 909, 5 кв. м (м. Харків, АДРЕСА_1 ).

9.4. 12.03.2011 державним реєстратором здійснено реєстрацію за ОСОБА_6 нежитлової будівлі літ."В-3" загальною площею 909, 5кв.м (1/2 та 1/2 ) (АДРЕСА_1).

Наведені відомості містяться в інвентаризаційній справі, наданої КП "Харківське БТІ" на вимогу суду (т.20).

9.5. Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.04.2012 у справі №2-6512/11 у задоволенні позову ПАТ "Альфа-Банк" до Родзинського А.А., Місюри А.В. , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про визнання вищевказаних договорів купівлі-продажу спірного майна недійсними відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_6 до ПАТ "Альфа-Банк" про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна дійсними та визнання права власності задоволено, визнано дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 10.03.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Підлісною І.В., зареєстрованого в реєстрі за №1063, визнано дійсним договір купівлі-продажу 1/2 частини нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 10.03.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Підлісною І.В., зареєстрованого в реєстрі за №1066, визнано за ОСОБА_6 право власності на нежитлову будівлю літ. "В-3", загальною площею 909, 5 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (т.13 а.с.127-141).

9.6. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29.08.2012 апеляційну скаргу ПАТ "Альфа-Банк" задоволено, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.04.2012 скасовано, ухвалено у справі нове рішення, вимоги ПАТ "Альфа-Банк" задоволено, визнано недійсними два договори купівлі-продажу 1/2 частин нежитлової будівлі літ. "В-3" загальною площею 909, 5кв.м, що розташована м. Харків, АДРЕСА_1 , укладених 28.12.2010 між ліквідатором Родзинським А.А. та ОСОБА_7 , визнано недійсними два договори купівлі-продажу 1/2 частин нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , укладених 10.03.2011 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 та зобов`язано КП "Харківське міське бюро технічної інвентаризації" скасувати їх державну реєстрацію прав власності та провести (вчинити) державну реєстрацію прав власності Місюри А.В. на нежитлову будівлю літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв . м АДРЕСА_1 ; у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ПАТ "Альфа-Банк" про визнання договорів купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності відмовлено.

9.7. На підставі Рішенням апеляційного суду Харківської області від 29.08.2012, державним реєстратором скасована реєстрація права власності, яка була здійснена на підставі вищевказаних договорів спочатку за ОСОБА_7, а потім за ОСОБА_6

9.8. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.12.2012 рішення апеляційного суду Харківської області від 29.08.2012 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

9.9. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 02.04.2013 (залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.07.2013) апеляційну скаргу ПАТ "Альфа-Банк" задоволено частково, рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.04.2012 в частині визнання дійсними договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладених між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 10.03.2011, та визнання за нею права власності на вказані будівлі скасовано і в цій частині ОСОБА_6 у задоволенні позову відмовлено, в іншій частині рішення залишено без зміни.

У вказаній цивільній справі суд не встановив підстав недійсності договорів купівлі-продажу від 28.12.2010, укладених між ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Родзинським А.А. та ОСОБА_7, та договорів купівлі-продажу, укладених 10.03.2011 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо 1/2 частин нежитлової будівлі літ."В-3" загальною площею 909, 5 кв. м (АДРЕСА_1 ) та дійшов висновку про набуття ОСОБА_6 права власності на спірне нерухоме майно на підставі договорів від 10.03.2011.

9.10. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.03.2014 у справі № Б-39/189-08 визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28.12.2010 частини нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м по АДРЕСА_1 , укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. ОСОБА_7 , зареєстрований в реєстрі №3073; визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28.12.2010 частини нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м, укладений між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та гр. ОСОБА_7 , зареєстрований в реєстрі №3076; зобов`язано гр. ОСОБА_7 повернути нежитлові приміщення до ліквідаційної маси банкрута, а ліквідатору ФОП Місюри А.В. - арбітражному керуючому Івлєвій Н.А. повернути грошові кошти гр. ОСОБА_7 , що були сплачені за придбання цього майна у розмірі 406 230, 00 грн.

9.11. Це рішення суду стало підставою для проведення ліквідатором Онищенко К.С. аукціону з продажу спірного майна, за результатами якого воно було реалізовано, та ліквідатором з покупцем - ПАТ "Альфа-Банк" 16.03.2015 було укладено Договір купівлі-продажу нежитлової будівлі літ. "В-3", заг. площею 909, 5кв.м по АДРЕСА_1 .

9.12. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.03.2014 скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора боржника - арбітражного керуючого Івлєвої Н.А. про визнання недійсними договорів купівлі-продажу (№3073 та №3076) нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м по АДРЕСА_1 , укладених 28.12.2010 між арбітражним керуючим Родзинським А.А. та ОСОБА_7, відмовлено повністю.

9.13. Постановою Вищого господарського суду України від 27.08.2015 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 та ухвалу Господарського суду Харківської області від 27.03.2014 у справі №Б-39/189-08 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

9.14. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.11.2018 (залишена без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2019) відмовлено ліквідатору у задоволенні заяви про визнання недійсними договорів купівлі-продажу (№3073 та №3076) нежитлової будівлі загальною площею 909, 5кв.м, що розташовані за адресою:

АДРЕСА_4 . За висновками суду, договори купівлі-продажу від 28.12.2010, укладені між ліквідатором Родзинським А.А. та ОСОБА_7 щодо нежитлової будівлі загальною площею 909, 5 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , літ. "В -3" є дійсними з моменту їх вчинення, тому є дійсними з моменту їх вчинення і два договори купівлі-продажу, укладені 10.03.2011 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо 1/2 частин нежитлової будівлі літ."В-3" загальною площею 909, 5 кв .м (м. АДРЕСА_1 ).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

11. Постановою Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 апеляційну скаргу АТ "Альфа-Банк" залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду від 29.11.2018 у справі № Б-39/189-08 залишено без змін.

12. Погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вказав на те, що ОСОБА_6 вірно обрано спосіб захисту свого порушеного права; реєстрація за ПАТ "Альфа-Банк" права власності на нежитлову будівлю літ."В-3" загальною площею 909, 5 кв. м (АДРЕСА_1 ) на підставі Договору купівлі-продажу № 303 від 16.03.2015, акту про передання права власності на нерухоме майно від 12.03.2015, виданого Інноваційно-комерційною товарною біржею, свідоцтва № 306 від 16.03.2015, виданого приватним нотаріусом ХМНО Харківської області Мангушевою О.С., є втручанням у мирне володіння майном ОСОБА_6 у розумінні Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

13. Під час апеляційного провадження, судом встановлено:

13.1. ОСОБА_6 набула право власності на нежитлову будівлю загальною площею 909, 5 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , літ "В-3" , на підставі договорів купівлі-продажу від 10.03.2011, укладених між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; право власності у встановленому законом порядку було зареєстровано.

13.2. Договори купівлі-продажу від 10.03.2011 не визнані судом недійсними, відтак, за нормами цивільного законодавства, з 10.03.2011 до ОСОБА_6 перейшло право власності на спірне майно. Судовими рішеннями у цивільних справах встановлено, що ОСОБА_6 є добросовісним набувачем спірного майна.

13.3. Договори купівлі-продажу від 28.12.2010, укладені між колишній ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Родзинським А.А. та переможцем аукціону - ОСОБА_7 щодо нежитлової будівлі загальною площею 909, 5 кв. м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , літ. "В-3" , є дійсними з моменту їх вчинення, тому є дійсними з моменту їх вчинення і два договори купівлі-продажу, укладені 10.03.2011 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 щодо 1/2 частин нежитлової будівлі літ."В-3" загальною площею 909, 5 кв. м (м. Харків, АДРЕСА_1 ).

13.4. З 29.12.2010 (дата державної реєстрації права власності нерухомого майна за ОСОБА_7 ) нежитлова будівля літ."В-3" загальною площею 909, 5кв.м (м. Харків, АДРЕСА_1 ) не належать боржнику, оскільки була відчужена колишнім ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Родзинським А.А. на підставі нотаріально посвідчених договорів від 28.12.2010 гр. ОСОБА_7 , укладених за результатами проведеного 27.12.2010 аукціону.

13.5. Результати аукціону учасниками провадження у справі про банкрутство не оскаржувались; місцевим господарським судом в ухвалі від 13.11.2018 не встановлено порушень при його проведенні, як і не встановлено підстав для визнання договорів від 28.12.2010 недійсними.

14. За висновками апеляційного суду, на момент проведення Інноваційно-комерційною товарною біржею 12.03.2015 аукціону та відчуження ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Онищенко К.С. нежитлової будівлі Публічному акціонерному товариству "Альфа-Банк" за договором від 16.03.2015, спірне нерухоме майно боржнику не належало, а за таких обставин, і не було правової підстави для проведення аукціону.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

15. Не погоджуючись з ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.11.2018 та постановою Східного апеляційного суду від 26.02.2019, АТ "Альфа-Банк" звернулося з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів, з вимогою прийняти нове рішення яким у задоволенні Заяви ОСОБА_6 відмовити повністю.

КАСАЦІЙНЕ ПРОВАДЖЕННЯ

16. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № Б-39/189-08 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Білоус В.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 13.03.2019.

17. Ухвалою Верховного Суду від 20.03.2019, касаційну скаргу АТ "Альфа-Банк" залишено без руху, у відповідності з положенням ст. 290 ГПК України, надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

18. 29.03.2019, на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 20.03.2019, подано заяву про усунення недоліків разом з доказами надсилання копії касаційної скарги листом описом вкладення ФОП Місюрі А.В.

19. Ухвалою Верховного Суду від 11.04.2019 відкрито касаційне провадження у справі №Б-39/189-08 Господарського суду Харківської області за касаційною скаргою АТ "Альфа-Банк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.11.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 26.02.2019; повідомлено учасників справи, що розгляд касаційної скарги відбудеться 04.06.2019 о 15 год. 430хв., інше.

20. 23.05.2019 до Верховного Суду від ОСОБА_6 (заінтересована особа) надійшов Відзив на касаційну скаргу з запереченнями проти вимог та доводів скаржника.

21. 23.05.2019 на адресу Касаційного господарського суду від ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення судових засідань у справі № Б-39/189-08 у режимі відеоконференції.

22. У зв`язку з відпусткою судді Пєскова В.Г. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №Б-39/189-08 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Васьковський О.В., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.05.2019.

23. Ухвалою Верховного Суду від 28.05.2019 Клопотання ОСОБА_6 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено; доручено Господарському суду Харківської області забезпечити проведення відеоконференції 04.06.2019 о 15 год. 30 хв. та 15 год. 45 хв. у приміщенні Господарського суду Харківської області за адресою: 61022, м. Харків, майдан Свободи, 5/1 8-й під`їзд, Держпром; повідомлено учасників справи, що розгляд касаційних скарг АТ "Альфа-Банк" відбудеться 04.06.2019 о 15 год. 30 хв. та 15 год. 45 хв. у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6 у залі судових засідань № 330.24. Представник скаржника, в засіданні суду касаційної інстанції (в режимі відеоконференції), повністю підтримав вимоги заявленої касаційної скарги, з підстав наведених у ній; просив Касаційний господарський суд скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.11.2018 та постанову Східного апеляційного суду від 26.02.2019 у справі №Б-39/189-08, прийняти нове рішення яким у задоволенні Заяви ОСОБА_6 відмовити повністю.

25. Ліквідатор ФОП Місюра А.В. арбітражний керуючий Онищенко К.С., в судовому засіданні (в режимі відеоконференції), підтримав вимоги скаржника, за доводами наведеними у касаційній скарзі.

26. Представник зацікавленої особи ОСОБА_6 , в засіданні суду (в режимі відеоконференції), проти вимог та доводів скаржника заперечив з підстав наведених у Відзиві, просив Суд ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.11.2018 та постанову Східного апеляційного суду від 26.02.2019 у цій справі залишити без змін.

27. Інші учасники судової справи у судове засідання повноважних представників не направили. Про дату, час та місце розгляду касаційної скарги учасники справи були повідомлені належним чином. Оскільки, явка представників сторін не була визнана обов`язковою, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутністю повноважних представників сторін, які не з`явились.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи скаржника

(Акціонерного товариства "Альфа-Банк")

28. В обґрунтування заявлених вимог, скаржник вказує на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

29. Скаржник доводить: АТ "Альфа-Банк" є добросовісним набувачем; ОСОБА_12 . І. обрано не вірний спосіб захисту;

Доводи зацікавленої особи

( ОСОБА_6 )

30. ОСОБА_6 , через повноважного представника, доводить, що законність набуття права власності ОСОБА_6 на нежитлову будівлю підтверджено судовими рішеннями у справах № 2-6512/11 та № 638/18129/13-ц.

31. Вказує на те, що доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені АТ "Альфа-Банк" в запереченні на позовну заяву ОСОБА_6 , в апеляційній скарзі на ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.11.2018 та з урахуванням яких суди попередніх інстанцій вже надавали оцінку встановленим обставинам справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

32. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

Відповідно до ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

33. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання правочину недійсним.

Як роз`яснив Конституційний Суд України своїм рішенням від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

У вказаному рішенні Конституційного Суду України дано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес", як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, засадам справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам та відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого дано в резолютивній частині вказаного Рішення Конституційного Суду України.

Предметом розгляду, в даному випадку, є Заява ОСОБА_6 про визнання недійсними результати аукціону з продажу нерухомого майна - нежитлової будівлі літ."Б-3" загальною площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , проведеного Інноваційно-комерційною товарною біржею; акту про передавання права власності на нерухоме майно від 12.03.2015; договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.03.2015, укладеного між ліквідатором Онищенко К.С. та ПАТ "Альфа-Банк"; свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні, видане 16.03.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С. (п. 6 цієї Постанови).

Пунктом 1-1 Розділу X "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Положення Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Оскільки реалізація спірного майна ліквідатором Онищенко К.С. здійснена у 2015 році, до спірних правовідносин застосовуються норми Закону про банкрутство в редакції, що діє з 19.01.2013.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах (аукціоні), яка полягає в процедурі підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна), продажу майна (забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - учасника прилюдних торгів (аукціону)), та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів (аукціонів), складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, аукціон є правочином.

Визначений положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (статей 44, 49 - 75) порядок продажу майна в провадженні у справі про банкрутство передбачає реалізацію майна банкрута в ліквідаційній процедурі шляхом проведення торгів у формі аукціону ліквідатором самостійно або із залученням організатора аукціону на конкурсній основі на підставі укладеного з ним договору про проведення аукціону.

За приписами ч. 3 ст. 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Таким чином, правова природа продажу майна з торгів (аукціону) дає підстави для визнання (за наявності підстав) результатів таких торгів (аукціону) недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, у тому числі й на підставі норм цивільного законодавства.

Аналогічний висновок щодо правової природи процедури реалізації майна на торгах викладено у постановах Верховного Суду України, зокрема: від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 29 червня 2016 року у справі № 6-370цс16, від 14 грудня 2016 у справі №904/9284/14.

Як було встановлено судами попередніх інстанцій (п. 9 цієї Постанови), спірне нерухоме майно було реалізовано ліквідатором після постановлення судом ухвали від 27.03.2014 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу від 28.12.2010 1/2 частин нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м по АДРЕСА_1 .

Проте, у подальшому ухвала Господарського суду Харківської області від 27.03.2014 була скасована судом касаційної інстанції .

Суд касаційної інстанції звертає увагу, що у разі скасування судового акту - він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

Така правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі №644/7422/16-ц, а також у постановах Верховного Суду України від 27.05.2015 у справі №6-332цс15, від 25.05.2015 у справі №6-2558цс15, від 10.06.2015 у справі №6-449цс15, від 03.02.2016 у справі №6-2026цс15, від 26.10.2016 у справі №6-1382цс16.

Таким чином, на підставі матеріалів та обставин цієї справи, судами встановлено, що з 29.12.2010 (дата державної реєстрації права власності нерухомого майна за ОСОБА_7 ) нежитлова будівля літ."В-3" загальною площею 909, 5кв.м (м АДРЕСА_1 ) не належить боржнику, оскільки була відчужена колишнім ліквідатором боржника - арбітражним керуючим Родзинським А.А. на підставі нотаріально посвідчених договорів від 28.12.2010 гр. ОСОБА_7 , укладених за результатами проведеного 27.12.2010 аукціону.

Результати аукціону учасниками провадження у справі про банкрутство не оскаржувались; місцевим господарським судом в ухвалі від 13.11.2018 (залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.02.2019 та постановою Верховного Суду від 04.06.2019) не встановлено порушень при його проведенні, як і не встановлено підстав для визнання договорів від 28.12.2010 недійсними.

Таким чином, оскільки договори купівлі-продажу від 28.12.2010, укладені між ліквідатором Родзинським А.А. та ОСОБА_7 щодо спірної нежитлової будівлі є дійсними з моменту їх вчинення, тому є дійсними з моменту їх вчинення і договори купівлі-продажу, укладені 10.03.2011 між ОСОБА_7 та ОСОБА_6

Таким чином, враховуючи наведене та встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції щодо наявності підстав для визнання результатів оскарженого аукціону дійсними, зокрема враховуючи те, що реалізації у межах справи про банкрутство підлягає саме майно боржника, проте, як зазначено вище, на момент проведення аукціону, спірне нерухоме майно боржнику не належало.

Поряд з цим, судом апеляційної інстанції правомірно відхилені доводи АТ "Альфа-Банк" про те, що останній є добросовісним набувачем, оскільки спірне нерухоме майно було придбане заставним кредитором у межах справи про банкрутство ФОП Місюри А.В. , оскільки продаж майна на торгах (аукціоні), проведених з порушенням порядку, встановленого чинним законодавством, виключає можливість визнання особи, яка придбала товар на таких торгах (аукціоні), добросовісним набувачем відповідного майна.

Згідно ст. 75 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передача майна замовником аукціону і прийняття його покупцем здійснюється за передавальним актом, що підписується сторонами і оформлюється відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Закону про банкрутство результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Вимоги ОСОБА_6 про визнання недійсними акту про передавання права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю літ."Б-3" загальною площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 8 від 12.03.2015; договору купівлі-продажу нерухомого майна від 16.03.2015, укладений між ліквідатором Онищенко К.С. та ПАТ "Альфа-Банк"; свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні видане 16.03.2015 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мангушевою О.С., - є похідними вимогами від вимоги про визнання результатів аукціону недійсними в даній справі, оскільки, виходячи зі змісту норм Закону про банкрутство, зокрема, частини 8 статті 44, частини 1 статті 50, статті 75 Закону про банкрутство, укладаються та оформлюються за результатами торгів.

Відтак, у зв`язку із визнанням недійсними результатів відкритих торгів у формі аукціону з продажу майна банкрута, правомірно визнані судами попередніх інстанцій недійсними.

Щодо обраного ОСОБА_6 способу захисту слід вказати наступне.

Право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР. Як передбачено цією міжнародно-правовою нормою, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Особи, котрі зазнають порушення права мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до статті 13 цього міжнародно-правового акта повинні бути забезпечені можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.

На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у ст. 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано у ч. 1 ст. 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Проте, як це вірно було встановлено судом апеляційної інстанції, наявність правовстановлюючих документів, оформлених за результатами проведеного з порушенням вимог закону аукціону, на підставі яких право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за АТ "Альфа-Банк", позбавляє ОСОБА_6 можливості у встановленому законом порядку зареєструвати право власності на підставі договорів від 10.03.2011.

Таким чином, враховуючи наведене вище та встановлені судами обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про вірність обраного ОСОБА_6 способу захисту свого порушеного права.

34. Щодо суті касаційної скарги

Доводи АТ "Альфа-Банк", наведені у п.п. 28, 29 цієї Постанови, не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження, не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій та фактично зводяться до переоцінки доказів і встановлених судами обставин, що в силу положень ст. 300 ГПК України не відноситься до повноважень Верховного Суду.

35. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 (заява №3236/03), "Рябих проти Росії" від 03.12.2003 (заява №52854/99), "Нєлюбін проти Росії" від 02.11.2006 (заява №14502/04)), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

Відповідно до п.1) ч.1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції, за результатами розгляду касаційної скарги, має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (ст. 309 ГПК України).

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

За вказаних обставин, оскільки фундаментальних порушень не встановлено, підстав для скасування оскаржених рішень немає.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав задоволення касаційної скарги та необхідність залишення ухвали Господарського суду Харківської області від 29.11.2018 та постанови Східного апеляційного суду від 26.02.2019 без змін, як таких, що прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

36. Судові витрати

У зв`язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги Акціонерного товариства "Альфа-Банк" та залишенням без змін оскаржених ухвали суду першої інстанції та постанови господарського суду апеляційної інстанції, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладається на заявника касаційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Харківської області від 29.11.2018 та постанову Східного апеляційного суду від 26.02.2019 у справі № Б-39/189-08 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В.Я. Погребняк

Судді В.В. Білоус

О.В. Васьковський