ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1026/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Харківської міської ради, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал", м.Харків
про стягнення 1 549 603,26грн.
за участю представників:

від позивача: Максимовський С.О., довіреність №08-21/3489/2-18 від 20.12.2018

від відповідача: Чурсіна В.В., наказ №1-ПР від 11.01.2019

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада (надалі - позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" (надалі - відповідач) про стягнення 1549603,26грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати орендних платежів за період з 07.01.2017 по 06.03.2017 згідно умов договору оренди землі від 23.03.2007 (в редакції додаткової угоди, визнаної укладеною рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016 у справі №922/1558/16).

Ухвалою від 15.04.2019 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 14.05.2019.

08 травня 2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він проти вимог позивача заперечив, посилаючись на їх необґрунтованість. Зокрема, відповідач вказав, що обов`язок сплати орендної плати у визначеному позивачем розмірі виник лише з дня державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно Договору оренди землі, Додаткової угоди до нього та судових рішень у справі №922/1558/16, а саме з 16.01.2019, а не з 28.12.2016. Вимоги щодо обов`язкової реєстрації договорів, укладених на підставі судових рішень, встановлено Земельним кодексом України (стаття 126), Цивільним кодексом України (статті 631, 640), Законом України "Про оренду землі" (стаття 17), Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (статті 26, 27, 31-1), Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 35), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №806 від 09.11.2016, Типовим договором оренди землі (пункт 43), затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 220 від 03.03.2004, а також пунктом 43 спірного Договору оренди землі та розділом II спірної Додаткової угоди. Позиція позивача про нарахування орендної плати у новому розмірі з дати набрання законної сили судовим рішенням суперечить висновкам Верховного Суду України, які викладені в постановах від 13.06.2016 у справі №6-643цс16, від 18.01.2017 у справі №6-2777цс16, у справі №532/384/16ц. Також відповідач зазначив, що позивач не надав до позовної заяви відомості, що після 28.12.2016 проінформував податкові органи у порядку встановленому частиною 2 пункту 288.1 статті 288 ПКУ щодо змін спірного Договору оренди землі, а лише з березня 2018 року почав здійснювати заходи щодо приведення у відповідність судового рішення у справі №922/1558/16 для подання в реєстраційну службу з заявою про державну реєстрацію Договору оренди землі, Додаткової угоди та судових рішень у цій справі (виправлення технічних помилок, описок, тощо). Не погодився відповідач і з визначеним позивачем розміром орендної плати, оскільки відповідно до рішення суду у справі № 922/1558/16 розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 6 284 850,15грн. або в місяць - 523 737,51грн., тобто, орендна плата визначена в такому розмірі та лише такою орендна плата може бути предметом позовних вимог. Однак, позивач в односторонньому порядку неправомірно збільшує розмір орендної плати на розмір коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки та просить стягнути заборгованість з орендної плати в розмірі 993 637,96 грн. в місяць. Договором, Додатковою угодою та рішенням суду у справі № 922/1558/16 нарахування майбутніх коефіцієнтів індексації не встановлено, зміна індексації нормативної грошової оцінки є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати шляхом внесення відповідних змін до договорів оренди землі його учасниками, а не в односторонньому порядку. Крім того, позовні вимоги заявлено на підставі даних акту ненормативного характеру - Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку №880 від 24.09.2013, який з 01.01.2017 втратив чинність, оскільки був зроблений відповідно до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Держкомзему України, Мінагрополітики України, Мінбудархітектури України, Української академії аграрних наук від 27.01.2006 №18/15/21/11 та не може застосовуватись до спірних правовідносин. Цей Порядок в частині визначення нормативної оцінки земель населених пунктів втратив чинність з 27.12.2016, в повному обсязі з 17.02.2017, у зв`язку з прийняттям Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489, який з 01.01.2017 й повинен застосовуватись в розрахунку суми стягнення. Новим Порядком законодавчо визначено коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки під нафтобазою відповідача - 1,2, а не 2,5, урахуванням якого позивачем неправомірно розрахована сума стягнення.

Також 14.05.2019 відповідачем подано заяву про розстрочку виконання рішення рівними частинами на 1 рік. При цьому відповідач посилається на інфляційні процеси в економіці держави, складне фінансове становище товариства, необхідністю нормального функціонування та реальної можливості виконання рішення суду. На підтвердження вказаних обставин відповідачем надано фінансовий звіт за перший квартал 2019 року, згідно з яким TOB "Харків-Капітал" має збитки, а також ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 у справі №520/12014/18.

Розглянувши дане клопотання, суд залишив його без задоволення, оскільки воно було заявлено передчасно. Крім того, з наданих відповідачем доказів не можливо однозначно встановити наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення, у випадку задоволення позову, або роблять його неможливим.

Разом із тим, відповідач не позбавлений можливості повторно звернутися з клопотанням про розстрочку виконання рішення в загальному порядку із наданням відповідних доказів.

У підготовчому засіданні 14.05.2019 судом було постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті, судове засідання призначено на 12.06.2019.

Ухвалою від 16.05.2019 змінено дату призначеного судового засідання на 11.06.2019.

У судовому засіданні 11.06.2019 представником позивача подано письмові пояснення щодо наведеного у позовній заяві розрахунку заборгованості. Він вважає, що позов заявлено обґрунтовано та розмір заборгованості відповідача визначений вірно, а тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у даному судовому засіданні проти задоволення позову заперечила з підстав, викладених у відзиві, а також надала письмові пояснення із наведенням своїх заперечень проти розрахунку суми позовних вимог, здійсненого позивачем.

У судовому засіданні 11.06.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Рішенням Харківської міської ради від 24.11.2004 № 198/04 "Про припинення та надання в користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам" відповідачу надано в оренду земельну ділянку загальною площею 8,1555га по вул.Магнітогорській, 1 у м.Харкові для обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель і споруд нафтобази №1 строком до 01.11.2029.

23 березня 2007 року на підставі вказаного рішення між Харківською міською радою, як орендодавцем, та відповідачем, як орендарем, укладено договір оренди землі (надалі - Договір), що зареєстрований у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель від 01.08.2007 за №45.

Відповідно до умов Договору в оренду відповідачу надано в оренду земельну ділянку загальною площею 8,1555га по вул.Магнітогорській, 1 у м.Харкові для обслуговування адміністративних, складських та допоміжних будівель і споруд нафтобази № 1 строком до 01.11.2029.

Пунктом 5 цього договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки на період експлуатації становить 34954295грн.

Згідно з пунктом 9 Договору розмір орендної плати за земельну ділянку на період експлуатації становить: в рік 1017519,48 грн.; в місяць 84793,29 грн.

Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Рішенням Харківської міської ради від 03.07.2013 №1209/13 затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013 та базову вартість одного квадратного метра земель міста Харкова у сумі 291,18грн., яка отримана на підставі витрат на освоєння і облаштування території міста станом на 01.01.2013 та підлягає в подальшому індексації в порядку, встановленому законодавством України (п.1.1 рішення).

Пунктом 2 цього рішення передбачено, що це рішення вводиться в дію з моменту оприлюднення в установленому порядку, а нормативна грошова оцінка земель міста Харкова станом на 01.01.2013 застосовується з 01 січня 2014 року.

Рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 "Про затвердження Порядку впровадження нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станам на 01.01.2013" встановлено, що плата за землю на підставі даних "Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013" вводиться в дію з 01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі, пов`язані зі зміною розміру орендної плати, оформлюються додатковою угодою до договору оренди землі згідно з Порядком оформлення договорів оренди землі у місті Харкові (п.п. 2, 3 рішення).

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16, яке залишено в силі постановою Вищого господарського суду України від 28.12.2016, внесено зміни в п.5, п.9 договору оренди землі від 01.08.2007 №45 у зв`язку зі зміною нормативної грошової оцінки, зокрема, в частині зміни розміру орендної плати за користування земельною ділянкою по вул.Магнітогорській, 1 у м.Харкові площею 8,1555га в зв`язку із зміною нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013.

Відповідно до вказаного рішення розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по вул.Магнітогорській, 1 у м.Харкові площею 8.1555га згідно з розрахунком від 03.10.2013 №71/14 на рік становить 5,6% від її нормативної грошової оцінки і складає 6284850,15грн., або в місяць - 523737,51грн.

Дане рішення набрало законної сили 28.12.2016, а тому, згідно з вимогами частини 5 статті 188 ГК України, TOB "Харків-Капітал", починаючи з цієї дати, повинно було сплачувати новий розмір орендної плати, що визначений у судовому рішенні з урахуванням індексів інфляції.

За період з 07.01.2017 по 06.03.2017 відповідач мав сплатити орендну плату в загальному розмірі 1987276,00грн., що підтверджується розрахунком, наведеним у позовній заяві.

Згідно із листом ГУ ДФС у Харківській області від 11.09.2018 №21980/9/20-40-12-03-19 TOB "Харків-Капітал" за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 сплачено орендну плату у розмірі 2626035,56грн.

За розрахунком позивача, виходячи із вищевказаного листа ГУ ДФС у Харківській області, відповідачем фактично сплачено за період з 07.01.2017 по 06.03.2017, що складається із 25 днів січня 2017 року, лютого 2017 року та 6-ти днів березня 2017 року, орендну плату в розмірі 437672,74грн.

Отже, заборгованість зі сплати орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою по вул.Магнітогорській, 1 у м.Харкові площею 8.1555га , відповідно до умов Договору, з урахуванням рішення господарського суду Харківської області, за період з 07.01.2017 по 06.03.2017 складає 1549603,26грн. (1987276,00грн. - 437672,74грн.)

У зв`язку з цим, позивач звернувся до господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1549603,26грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі- це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України "Про оренду землі" однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом частин 1, 2 статті 21 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Податковим кодексом України, який набув чинності 01.01.2011, зокрема, встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14), а орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп.14.1.136 п.14.1 ст.14).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до абз.1 п.288.1 ст.288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Зазначена норма відображена і у пункті 11 Договору оренди землі.

У відповідності до частини 5 статті 188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Судом встановлено, що відповідач неналежним чином здійснював свої зобов`язання за Договором та не вносив у повному обсязі орендну плату за користування земельною ділянкою, внаслідок чого у нього за період з 07.01.2017 по 06.03.2017 виникла заборгованість в розмірі 1549603,26грн.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази належного виконання умов Договору в частині повної сплати орендних платежів.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги про стягнення 1549603,26грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача проти позовних вимог, які наведені у відзиві, спростовуються вищевикладеним, а також наступним.

Частиною 5 статті 188 ГК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16 іншого строку набрання чинності внесених змін до Договору не встановлено.

Тому Договір є зміненим саме з дати набрання чинності (законної сили) вищевказаним рішенням суду.

У даному випадку рішення від 02.08.2016 у справі №922/1558/16 набрало законної сили 28.12.2016, тобто з дати прийняття Вищим господарським судом України постанови від 28.12.2016 у вказаній справі про залишення цього рішення в силі.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на те, що визнана судом укладеною додаткова угода до Договору набрала чинності лише після її державної реєстрації, оскільки така позиція суперечить частині 5 статті 188 ГК України, яка прямо передбачає, що договір вважається зміненим з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Будь-яких виключень щодо моменту набрання чинності встановленими судом змінами до договорів, які підлягали державній реєстрації при їх укладенні, дана норма не містить.

Наведені позивачем у відзиві норми Земельного кодексу України (статті 125, 126), Цивільного кодексу України (статті 631, 640), Закону України "Про оренду землі" (стаття 17), Типового договору оренди землі (пункт 43), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №220 від 03.03.2004, а також умови спірного Договору оренди землі, передбачають проведення державної реєстрації на стадії укладення сторонами договорів оренди землі (оформлення прав на земельну ділянку) в загальному порядку, однак ці норми не регулюють питання набрання чинності змінами, внесеними за рішенням суду, до вже укладених договорів.

Крім того, суд зауважує, що відповідач вказуючи, що договір, який підлягає державній реєстрації є укладеним з моменту його державної реєстрації, посилається на недіючу на даний час редакцію частини 3 статті 640 ЦК України.

Так, згідно із Законом України № 1878-VI від 11.02.2010 "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" частина 3 статті 640 ЦК України викладена в наступній редакції (чинній до даного часу):

"3. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення".

Отже, застереження щодо державної реєстрації договору в даній нормі відсутнє.

Положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (статті 26, 27, 31-1), а також Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (пункт 35), на які посилається відповідач, лише регламентують порядок державної реєстрації рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Однак дані норми не містять прямої вказівки щодо моменту набрання чинності змінами до договору, внесеними за рішенням суду.

Таким чином, внесення змін до договору за рішенням суду є спеціальним порядком зміни господарського зобов`язання, набрання чинності яким не пов`язано з фактом державної реєстрації таких змін.

За таких обставин, суд вважає, що Договір є зміненим саме з дати набрання рішенням суду законно сили, тобто з 28.12.2016, а не з дати проведення державної реєстрації, якою згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №158495824 від 05.03.2019 є: 16.01.2019.

Щодо винесення судами ухвал від 21.03.2018, 14.08.2018 та 22.11.2018 у справі №922/1558/16 про виправлення описок у рішенні господарського суду Харківської області від 02.08.2016 та в постанові Вищого господарського суду України від 28.12.2016 у вказаній справі, суд зазначає, що дана обставина згідно чинного процесуального законодавства не впливає на момент набрання рішенням законної сили.

Крім вищенаведеного, відповідач також не погоджується із розрахунком суми позовних вимог, у зв`язку з чим суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 3 статті 21 Закону України "Про оренду землі" обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно із статтею 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

Пунктом 10 Договору оренди землі передбачено, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Згідно із статтею 271 Податкового кодексу України базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Статтею 289 Податкового кодексу України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кі = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік. Коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до наказу Держкомстату "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін" від 27.07.2007 №265 індекс споживчих цін - показник, що характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним.

Згідно з інформацією на сайті Державної служби статистики України http://www.ukrstat.gov.ua визначено індекс споживчих цін (індекс інфляції) за відповідні роки.

Тому, відповідно до статті 10 Закону України "Про оренду землі" обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції (індексу споживчих цін), за формулою, вказаною у статті 289 ПК України.

Відповідно до формули розрахунку коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, коефіцієнт індексації є числовим вираженням індексу інфляції. Тому, відповідно до чинного законодавства, а саме статті 289 ПК України, статті 21 Закону України "Про оренду землі", та пункту 10 Договору, вказаний коефіцієнт обов`язково повинен застосовуватися при визначенні розміру орендної плати.

Як зазначає позивач у письмових поясненнях щодо розрахунку позовних вимог, згідно інформації, розміщеної на офіційному веб-сайті Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, функції якого на цей час виконує Держгеокадастр, коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель. Коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки земель становлять: 1996 рік - 1,703, 1997 рік - 1,059, 1998 рік - 1,006, 1999 рік - 1,127, 2000 рік - 1,182, 2001 рік - 1,02, 2005 рік - 1,035, 2007 рік - 1,028, 2008 рік - 1,152, 2009 рік - 1,059, 2010 рік - 1,0, 2011 рік - 1,0, 2012 рік - 1,0, 2013 рік - 1,0, 2014 рік - 1,249, 2015 рік - 1,433 (крім сільськогосподарських угідь) та 1,2 для сільськогосподарських угідь (рілля, перелоги, сіножаті, пасовища, багаторічні насадження), 2016 рік - для сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги) - 1,0, для земель несільськогосподарського призначення - 1,06.

Нормативна грошова оцінка земель м. Харкова станом на 01.01.2013, на підставі якої внесено зміни до договору оренди землі від 12.08.2004 № 45, вступила в дію 01.01.2014.

Значення коефіцієнта індексації за певний рік застосовується в наступному році, яке йде за роком, за який його встановлено, шляхом помноження розміру орендної плати на його значення.

Так, відповідно до рішення господарського суду Харківської області від 02.08.2016 у справі №922/1558/16 розмір орендної плати за користування відповідачем земельною ділянкою згідно з розрахунком від 03.10.2013 №71/14 на рік 6284850,15грн., або в місяць - 523 737,51 грн.

Позов стосується стягнення заборгованості за певний період 2017 року, а отже для орендна плата визначається наступним чином: 523737,51грн. (розмір орендної плати за місяць відповідно до рішення суду) х 1,249 (коефіцієнт індексації за 2014 рік) х 1,433 (коефіцієнт індексації за 2015 рік) х 1,06 (коефіцієнт індексації за 2016 рік) = 993637,96грн. за місяць.

Суд погоджується з даним розрахунком розміру орендної плати, оскільки він відповідає вищенаведеним нормам права.

Слід зауважити, що відповідачем фактично лише застосовано щорічний індекс інфляції при обчисленні розміру орендної плати, визначеної в пункті 5 Договору, що прямо передбачено пунктом 10 Договору.

Отже, будь-якої зміни розміру орендної плати в односторонньому порядку позивачем не здійснено.

Та обставина, що пунктом 13 Договору передбачено можливість перегляду розміру орендної плати внаслідок інфляції - щорічно, не впливає на обов`язок орендаря сплачувати орендну плату з урахуванням індексів інфляції (пункт 10 Договору). Не припиняється цей обов`язок і у тому разі, коли сторони не укладали відповідної додаткової угоди про внесення змін до Договору в частині перегляду розміру орендної плати.

Відповідач, власного контррозрахунку суми заборгованості не надав.

Посилання відповідача на невиконання позивачем обов`язку, передбаченого частиною 2 пункту 288.1 статті 288 ПК України щодо інформування відповідного контролюючого органу про внесення змін до Договору оренди землі не впливають на момент виникнення у орендаря обов`язку сплачувати орендну плату та не звільняють його від внесення платежів у відповідності до зміненого в судовому порядку договору.

Доводи відповідача про необхідність застосування для визначення розміру орендної плати Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489, який з 01.01.2017 повинен застосовуватись в розрахунку суми стягнення, а також коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки під нафтобазою відповідача в розмір 1,2, а не 2,5, судом не приймаються, оскільки фактично зводяться до перегляду встановленого в Договорі розміру орендної плати. Разом із тим, оцінка обґрунтованості вказаних доводів може бути надана у випадку подання відповідного позову про внесення змін до Договору.

Підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимог такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харків-Капітал" (61001, м.Харків, вул.Плеханівська, буд.92-А, корпус В, кімната 1608-Б, код 32562659) на користь Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, буд.7, код 04059243) 1 549 603,26грн. заборгованості зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а також 23 244,05грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "21" червня 2019 р.

Суддя М.В. Калантай