ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.06.2019 Справа №905/826/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григор`євій М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», м.Київ

до відповідача: Державного підприємства «Селидіввугілля», м.Селидове, Донецька область

про стягнення 17152,03грн.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Суть справи:

Позивач, Державне підприємство «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», м.Київ звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства «Селидіввугілля», м.Селидове, Донецька область про стягнення 17152,03 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором поставки №7/ОТ-16 від 25.01.2016р. в частині своєчасної оплати отриманого товару.

В якості правових підстав позову позивач зазначив, зокрема, положення ст.ст.525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/826/19.

Ухвалою суду від 11.05.19р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №905/826/19; дану справу визначено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження та судове засідання призначено на 04.06.19р.

Ухвалою суду від 04.06.2019р. відкладено судове засідання на 26.06.19р.

25.06.19р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання призначеного на 26.06.19р. за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судове засідання 26.06.2019р. не з`явився про місце, час та дату проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відзив на позов та документи, що підтверджують заперечення проти позову відповідачем до суду не надані.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч.2 ст.178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що відповідач в судові засідання не з`явився відзив суду не надав, суд вважає за необхідне розглянути спір по суті за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

25.01.2016р. між Державним підприємством «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» (постачальник) та Державним підприємством «Селидіввугілля» (покупець) підписано договір поставки №7/ОТ-16, відповідно до п.1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставляти і передавати у власність покупця залізобетонні затягування з гірничих виробок, що були у використанні (Південний польовий штрек та Південний корінний штрек пл.k8 ліквідованої шахти №2 «Новогродівська» ВП «Донецька ВДЛШ») окремими партіями, а покупець зобов`язується у порядку і на умовах, визначених цим договором, приймати та оплачувати товар.

Найменування, одиниці вимірювання товару, кількість, вимоги покупця до товару, орієнтовна ціна за одиницю вимірювання товару, що підлягає поставці і передачі у власність покупця за цим договором, а також умови поставки визначені у специфікації (додаток № 1) до цього договору, що є його невід`ємною частиною. (п.1.2. договору).

Якість товару, що поставляється і передається у власність покупцю за цим договором, повинна відповідати технічним умовам, стандартам та іншій технічній документації, діючим в Україні, що регламентують якість товарів за цим договором. (п.2.1. договору).

Орієнтовна ціна договору складає 86250,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 14375,00 грн. (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.2. договору ціна одиниці вимірювання товару визначається в кожній окремій партії відповідно розрахункової ціни вилученого товару на момент відвантаження товару, що є підставою для оприбуткування в регістрах бухгалтерського обліку.

Поставка кожної окремої партії товару здійснюється постачальником після підписання сторонами первинних бухгалтерських документів, а саме: акт приймання товару; рахунок-фактура; видаткова накладна; ТТН; податкова накладна на кожну окрему партію товару (п.3.3. договору).

За приписами пункту 3.4. договору визначено, що розрахунки між сторонами за цим договором здійснюються у безготівковому порядку на підставі рахунку-фактури та після підписання акту приймання акту приймання - передачі товару шляхом оплати грошових коштів у національній валюті України - гривні на поточний рахунок постачальника, вказаний у договорі, або іншою формою, яка не суперечить законодавству України.

Разом з товаром постачальник повинен у кожному окремому випадку поставки передати покупцю документи, які належать до передачі разом з товаром відповідно до чинного законодавства України. До таких документів належать первинні бухгалтерські документи, визначені в пункті 3.4. цього договору. (п.5.3 розділу 5 договору).

Право власності на поставлений товар переходить до покупця в момент отримання товару від постачальника, про що свідчить підпис уповноваженого представника покупця на видатковій накладній (п.5.4 розділу 5 договору).

За взаємною домовленістю сторін, товар вважається належним чином поставленим постачальником та прийнятим у власність покупцем у момент підписання уповноваженим на те представником покупця первинних бухгалтерських документів на товар, визначених у п.3.4. цього договору (п.5.6 розділу 5 договору).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його посвідчення підписами та печатками сторін та діє до 31.12.2016, а в частині розрахунків до повного виконання сторонами договірних зобов`язань (п.7.1. договору).

Договір підписано представниками сторін.

Відповідно до специфікації (додаток №1) до договору №7/ОТ-16 від 25.01.2016р. сторонами погоджено поставку товару - залізобетонні затягування з гірничих виробок, що було у використанні (Південний польовий штрек та Південний корінний штрек пл.k8), у кількості 15000 шт., ціною 29,53 грн./шт., загальною вартістю 442950,00 грн.

Умови поставки товару: EXW франко-склад постачальника (п.2 специфікації).

На виконання умов договору №7/ОТ-16 від 25.01.2016р. та специфікації (додаток №1) до нього, позивачем поставлено відповідачу товар, зокрема, за видатковими накладними: №09 від 05.04.2016р. на суму 1333,54 грн. (акти приймання товару №б/н від 04.04.2016р., №б/н від 05.04.2016р.), №11 від 07.04.2016р. на суму 7116,02 грн. (акти приймання товару №б/н від 06.04.2016р., №б/н від 07.04.2016р.), №13 від 08.04.2016р. на суму 8702,47 грн. (акт приймання товару №б/н від 08.04.2016р.), загалом на суму 17152,03 грн., який був прийнятий представниками відповідача без зауважень та заперечень, що підтверджується підписами останніх та печаткою/штампом підприємства відповідача.

Наряд чи довіреність на отримання ТМЦ на ім`я представника відповідача до позовної заяви не додано, проте відсутність наряду/довіреності за наявності інших первинних документів, котрі підтверджують факт здійснення господарської операції з передачі товару, не може заперечувати таку господарську операцію.

Аналогічні висновки містяться в постанові Вищого господарського суду України від 11.06.15р. у справі №903/679/14.

Вищевказані видаткові накладні мають посилання на договір №7/ОТ-16 від 25.01.2016р.

Крім того, позивачем виставлено відповідачу рахунки-фактури №9 від 05.04.2016р., №11 від 07.04.2016р., №13 від 08.04.2016р.

Факт отримання від позивача товару з боку відповідача за вищевказаним договором не спростований.

Таким чином, за твердженням позивача, відповідач в порушення умов договору №7/ОТ-16 від 25.01.2016р. та специфікації (додаток №1) до нього, зобов`язання щодо оплати поставленого товару виконав не у повному обсязі.

Позивач звертався до відповідача з претензіями №1 від 26.10.2016р. за вих. №09/594, №2 від 05.12.2016р. за вих. №04/663-1, №3 від 07.02.2019р. за вих. №09/41, у яких позивач вимагав протягом 30 календарних днів, з дня отримання претензій здійснити оплату за поставлений товар визначений, у тому числі, у договорі поставки №7/ОТ-16 від 25.01.2016р.

Отримання Державним підприємством «Селидіввугілля» претензій №1 та №2 підтверджується вхідними штампами підприємства (від 27.10.2016 вх.№1914. та від 06.12.2016р. вх.№2202 відповідно).

Однак, відповідач наведені претензії залишив без відповіді та виконання.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду з відповідною позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованість за вищезазначеним договором за видатковими накладними №09 від 05.04.2016р., №11 від 07.04.2016р., №13 від 08.04.2016р. у загальному розмірі 17152,03 грн.

Надаючи правову кваліфікацію вказаним обставинам, суд виходить з наступного:

Внаслідок укладення договору №7/ОТ-16 від 25.01.2016р. між сторонами згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Разом з тим, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Згідно ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як визначено положеннями ст.526 Цивільного кодексу України та ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст.525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст.629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу. Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст.692 Цивільного кодексу України).

Відтак, враховуючи дати складання видаткових накладних, що є підтвердженням виконання зобов`язань позивачем за правочином у розумінні п.5.6 розділу 5 договору №7/ОТ-16 від 25.01.2016р., прийняття товару відповідачем та перехід права власності на нього у відповідності до умов договору поставки, суд дійшов висновку, що момент який обумовлює зобов`язання відповідача здійснити повний розрахунок за поставлений товар за видатковими накладними №09 від 05.04.2016р., №11 від 07.04.2016р., №13 від 08.04.2016р. є таким, що настав.

Враховуючи наведені вище норми законодавства та встановлені судом фактичні обставини щодо отримання відповідачем товару за договором №7/ОТ-16 від 25.01.2016р. згідно вищевказаних накладних у останнього виникло зобов`язання з його оплати.

Сплату вищевказаної суми заборгованості боржником не здійснено, доказів перерахування коштів на користь позивача суду не надано, документів, які б підтверджували безпідставність нарахування заборгованості, контррозрахунку заборгованості, а також матеріалів, які б спростовували твердження позивача, суду також не надано.

Таким чином, відповідач свої зобов`язання за договором №7/ОТ-16 від 25.01.2016р. щодо повної оплати поставленого товару не виконав, а отже прострочив виконання зобов`язання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України. Доказів зворотного суду не надано.

За таких обставин, враховуючи викладене, позов в частині вимог про стягнення основного боргу в сумі 17152,03 грн. підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та статями 73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши умови договору, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація», м.Київ до Державного підприємства «Селидіввугілля», м.Селидове, Донецька область про стягнення 17152,03 грн., задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Селидіввугілля» (вул.К.Маркса, 41, м.Селидове, Донецька область, 85400, ) на користь Державного підприємства «Об`єднана компанія «Укрвуглереструктуризація» (пров.Приладний, 2-А, Святошинський район, м.Київ, 03142, ) суму основного боргу у розмірі 17152,03 грн. та судовий збір у сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Рішення складено та підписано 26.06.2019р.

Суддя М.О. Лейба