ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 918/756/13

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

головуючого - Пєскова В.Г.,

суддів: Банаська О.О., Погребняка В.Я.

за участю помічника судді - секретаря судового засідання - Анісімової М.О.;

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В.,

представник - Сокольвак М.В.,

відповідач-1 - Державна реєстраційна служба України,

представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився,

відповідач-2 - Головне управління юстиції у Львівській області,

представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився,

відповідач-3 - Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк",

представник відповідача-3 - Денисенко Л.М.,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Відділ державної реєстрації Кам`янка-Бузької РДА; Відділ державної реєстрації Пустомитівської РДА; Відділ державної реєстрації Яворівської РДА; Приватний нотаріус Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Наталія Володимирівна,

представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. та Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк"

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019

у складі колегії суддів: Миханюк М.В. (головуючий), Саврій В.А. Коломис В.В.

та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.12.2018

у складі судді Войтюка В.Р.

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В.

до Державної реєстраційної служби України, Головного управління юстиції у Львівській області, Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, Відділ державної реєстрації Кам`янка-Бузької РДА; Відділу державної реєстрації Пустомитівської РДА; Відділу державної реєстрації Яворівської РДА; Приватного нотаріуса Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Наталію Володимирівну,

про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 і зобов`язання вчинити дії

у межах справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц",

Провадження у справі № 918/756/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" здійснюється відповідно до положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній з 19.01.2013.

ВСТАНОВИВ

Обставини справи встановлені судами першої та апеляційної інстанції

1. 24.05.2011 між Публічним акціонерне товариство "Марфін Банк" (переіменоване на ПАТ "МТБ Банк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" (далі - ТОВ "Земкомерц", позичальник) було укладено Кредитний договір №28800/OF (далі - Кредитний договір), за умовами якого банк зобов`язався надати позивачу грошові кошти у вигляді поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 12 000 000 грн (п. 1.1. Кредитного договору).

2. 18.08.2011 між позичальником та Банком було укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору (далі Додаткова угода №2), за умовами якої збільшено обсяг наданих кредитних коштів до 22 000 000 грн.

3. Згідно з п. 4.1. Кредитного договору (з врахуванням змін внесених Додатковою угодою №2) виконання позичальником зобов`язань за цим Договором забезпечується в тому числі іпотекою земельних ділянок, зокрема:

- площею 0,7189 га, кадастровий № :01:004:0945, яка знаходиться за адресою с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області, що належить на праві власності позичальнику;

- площею 1,2524 га, кадастровий № :01:004:0467 , яка знаходиться за адресою с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області, що належить на праві власності позичальнику;

- площею 0,9203, кадастровий № :02:000:0034 , яка знаходиться за адресою: на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області, що належить на праві власності позичальнику;

- площею 0,5000 га, кадастровий № :06:000:0393 , яка знаходиться за адресою: на території Краковецької сільської ради Яворівського району Львівської області, що належить на праві власності позичальнику;

- площею 1,5000 га, кадастровий № :03:000:0504 , яка знаходиться за адресою: на території Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області, що належить на праві власності позичальнику. (Далі разом по тексту - земельні ділянки або предмет іпотеки).

4. 04.07.2011 між ТОВ "Земкомерц" та банком укладено Договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Іллічівського міськрайонного нотаріального округу Котик Н.В. за №1820 (далі - Договір іпотеки).

5. Відповідно до п. 1.2. Договору іпотеки, право власності на передані в іпотеку земельні ділянки ТОВ "Земкомерц", крім іншого, підтверджуються актами на право власності, а саме:

- серії ЯК № 227446 від 24.06.2011, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРК №986753, ВРК №986754, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Галанюк Н.Я., 23.06.2011, зареєстрований в реєстрі за №507;

- серії ЯК № 227405 від 24.06.2011, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРК №986757, ВРК №986758, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Галанюк Н.Я., 23.06.2011, зареєстрований в реєстрі за №517;

- серії ЯК № 227407 від 24.06.2011, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРК №986755, ВРК №986756, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Галанюк Н.Я., 23.06.2011, зареєстрований в реєстрі за №512;

- серії ЯК № 227445 від 25.06.2011, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРК №986762, ВРК №986763, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Галанюк Н.Я., 24.06.2011, зареєстрований в реєстрі за №531;

- серії ЯК № 227406 від 24.06.2011, виданий на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки ВРК №986759, ВРК №986760, що посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Галанюк Н.Я., 23.06.2011, зареєстрований в реєстрі за №522.

6. 11.06.2013 ухвалою Господарського суду Рівненської області порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Земкомерц", визнано вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Квартет" до боржника у сумі 601 700 грн, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном строком на сто п`ятнадцять календарних днів до 03.10.2013 та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича.

7. 03.12.2013 ухвалою Господарського суду Рівненської області затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц", до якого, серед іншого, окремо внесено вимоги кредитора, що забезпечені заставою майна боржника: Публічного акціонерного товариства "Марфін Банк" (далі - ПАТ "Марфін Банк") - сума вимог - 23 117 895, 85 грн (вказані вимоги виникли на підставі договору іпотеки від 24.05.2011 та кредитного договору № 28800/OF від 24.05.2011).

8. 22.01.2014 за договором поруки №07394-СО ТОВ "Рітейл Плас" поручився перед кредитором ПАТ "Марфін Банк" за виконання боржником ТОВ "Земкомерц" зобов`язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №28800/ОF від 24.05.2011.

9. Згідно з п. 1.4. договору поруки від 22.01.2014 №07394-СО поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань боржника, включаючи сплату кредиту, процентів за користування кредитом, комісій, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, при цьому розмір забезпеченого порукою зобов`язання, за згодою сторін, не може перевищувати суму 14 666 220 грн.

10. У зв`язку з невиконанням ТОВ "Земкомерц" кредитних зобов`язань перед ПАТ "Марфін Банк", ТОВ "Рітейл Плас" здійснено погашення кредитної заборгованості в загальному розмірі 14 666 220 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23.01.2014 №259.

11. 25.02.2014 постановою Господарського суду Рівненської області ТОВ "Земкомерц" визнано банкрутом, припинено процедуру розпорядження боржника, визнано його банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Сокольвака Михайла Васильовича.

12. 13.06.2017 ухвалою господарського суду Рівненської області заяву ТОВ "Рітейл Плас" про визнання забезпеченим кредитором ТОВ "Земкомерц" в сумі 14 666 220 грн було задоволено, окремо внесено до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ "Рітейл Плас", що забезпечені заставою майна боржника в сумі 14 666 220 грн.

13. Судами встановлено, що згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03.07.2017 № 91030714 на нерухоме майно банкрута ТОВ "Земкомерц" накладені обтяження іпотекою, заставою, податковою заставою, арештами та заборонами відчуження.

Обґрунтування позовної заяви ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора Сокольвака М.В. про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 та зобов`язання вчинити дії

14. 27.12.2016 до суду першої інстанції Від ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. надійшла заява (позовна заява) про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011, укладеного між ПАТ "Марфін Банк" (у процесі розгляду справи змінив найменування на ПАТ "МТБ Банк") та ТОВ "Земкомерц" на підставі положень статей 203, 215 Цивільного кодексу України, та зобов`язання вчинити дії, а саме: зняти обтяження та скасувати записи про заборони та іпотеку на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек на підставі вищезазначеного договору.

15. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на момент укладення договору іпотеки від 04.07.2011 ТОВ "Земкомерц" не володіло на праві власності земельними ділянками, що згідно з п. 1.2 спірного договору являлись предметом іпотеки. Ліквідатор стверджує, що державними органами, уповноваженими видавати державні акти на право власності на земельні ділянки було спростовано факт видачі таких державних актів, їх реєстрацію та присвоєння кадастрового номеру.

16. Крім того, посилаючись на норми статей 179, 181 Цивільного кодексу України та статті 79, 79-1 Земельного кодексу України, ліквідатор зазначає, що майна, яке передано в іпотеку за спірним договором, не існує в натурі як об`єкта цивільних прав та не існувало на момент укладення договору.

На підтвердження своїх позовних вимог ліквідатором було надано наступні документи:

1. Відносно земельної ділянки площею 0,9203 га, кадастровий № :02:000:0034, яка є предметом Договору іпотеки та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 227407 від 24.06.2011 знаходиться за адресою: на території Олеської селищної ради Буського району Львівської області ліквідатором надано:

- лист №33-13-0.20-2895/102-18 від 20.12.2018, відповідно до якого Відділ у Буському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повідомляє, що по Буському району станом на 01.01.2016 земельна ділянка із вказаними площею, кадастровим номером та адресою на праві власності чи іншого користування не зареєстрована; крім того зазначено, що код КОАТУУ в кадастровому номері земельної ділянки ( ) не відповідає фактичному КОАТУУ Олеської селищної ради Буського району Львівської області ); реєстрація державного акту на право власності в книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі по Буському району Львівської області не проводилася; інформація щодо оформлення і затвердження документації із землеустрою, встановлення і узгодження меж в натурі на вказану земельну ділянку ТОВ "Земкомерц" у відділі відсутня;

- відомості з Публічної кадастрової карти України від 17.12.2018, з якого вбачається, що відомості про земельну ділянку :02:000:0034 - відсутні.

2. Стосовно земельних ділянок, що є предметом Договору іпотеки: площею 0,7189 га, кадастровий № :01:004:0945, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 227446 від 24.06.2011 знаходиться за адресою с. Сокільники Пустомитівського району Львівської області та площею 1,2524 га, кадастровий № :01:004:0467, яка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 227405 від 24.06.2011 знаходиться за адресою с. Ямпіль Пустомитівського району Львівської області ліквідатором надано:

- лист №33-13-0.29-1463/113-18 від 21.12.2018 року, відповідно до якого Відділ Держгеокадастру у Пустомитівському районі Львівській області повідомляє, що відомості про земельні ділянки із вищевказаними кадастровими номерами в Державному земельному кадастрі відсутні; реєстрація державних актів на право власності на вказані земельні ділянки в книзі записів про реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі не проводилась; документація із землеустрою на земельні ділянки на ТОВ "Земкомерц" у відділі відсутня;

- відомості з Публічної кадастрової карти України від 17.12.2018, з якого вбачається, що інформація про земельні ділянки № :01:004:0945 та № :01:004:0467 - відсутня.

3. Щодо земельної ділянки площею 1,5000 га, кадастровий № :03:000 : 0504, яка є предметом Договору іпотеки та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 227406 від 24.06.2011 знаходиться за адресою: на території Краковецької селищної ради Яворівського району Львівської області, ліквідатором надано:

- лист №0-13-0.36-536/120-18 від 21.12.2018, відповідно до якого Відділ в Яворівському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області повідомив, що вищевказана земельна ділянка на території Краковецької селищної ради Яворівського району за ТОВ "Земкомерц" в НКСУ не зареєстрована;

- відомості з Публічної кадастрової карти України від 17.12.2018, з якого вбачається, що інформація про земельну ділянку № :03: 000:0504 - відсутня.

4. Щодо земельної ділянки площею 0,5000 га, кадастровий № :06:000 : 0393, яка є предметом Договору іпотеки та згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 227445 від 25.06.2011 знаходиться за адресою: на території Краковецької сільської ради Яворівського району Львівської області, ліквідатором надано:

- відомості з Публічної кадастрової карти України від 17.12.2018 року, з якого вбачається, що інформація про земельну ділянку № :06:000:0393 - відсутня.

17. Заперечуючи проти позовних вимог ліквідатора, ПАТ "МТБ Банк" вказувало, що в момент вчинення спірного правочину вимоги закону були виконані, а підстави для визнання правочину недійсним, які передбачені статтями 203, 215 Цивільного кодексу України, - відсутні.

18. Крім того, відповідач ПАТ "Марфін Банк" просив застосувати до позовних вимог ліквідатора позовну давність, про що 17.07.2017 Банком подано відповідну заяву.

19. 26.10.2017 від ліквідатора надійшла заява про визнання поважними причин пропуску позовної давності в позові про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011.

Обґрунтування клопотання ліквідатора ТОВ "Земкомерц" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів та скасування обтяжень та записів про державну реєстрацію іпотек нерухомого майна

20. 14.12.2015 ліквідатор звернувся до господарського суду Рівненської області та просив зняти усі заборони та обтяження, що були накладені на майно, що належить ТОВ "Земкомерц" в рамках дії договору №28800/ОF від 24.05.2011, які внесено до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна.

21. 15.11.2017 ліквідатором подано уточнення до клопотання про скасування обтяжень, відповідно до якого останній зазначив, що в ході виконання покладених на нього функцій йому стало відомо, що станом на сьогодні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно перебувають відомості про обтяження та заборони, в т.ч. іпотеки на нерухоме майно, що належить ТОВ "Земкомерц". Наявність вказаних записів перешкоджає реалізації майна банкрута в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Ліквідатор звертався до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ у Львівській області з листом № 01-21/201 від 21.07.2014 про закінчення всіх виконавчих проваджень відносно ТОВ "Земкомерц", на що отримано відповідь за № 09-01-36/В-5/8566 від 08.09.2014 про те, що для скасування арештів, накладених на майно боржника, необхідно подати відповідне рішення суду. В зв`язку з викладеним, ліквідатор просив суд зняти обтяження та скасувати записи у Державному реєстрі - заборони та арешти на нерухоме майно, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Земкомерц", які внесено до Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна.

22. Також, в клопотанні ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів Сокольвак М.В. просив визнати вимоги ПАТ "Марфін Банк" до ТОВ "Земкомерц" за кредитним договором №28800/ОF від 24.05.2011 у сумі 23 117 895,85 грн погашеними, внести зміни до ухвали господарського суду Рівненської області від 03.12.2013 шляхом виключення вимог ПАТ "Марфін Банк" за кредитним договором №28800/ОF від 24.05.2011 у сумі 23 117 895, 85 грн із реєстру вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц".

23. В обґрунтування клопотання ліквідатор зазначив, що ухвалою господарського суду Рівненської області від 03.12.2013 року затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц", до якого окремо внесено вимоги ПАТ "Марфін Банк" на суму 23 117 895, 85 грн, які забезпечені заставою - іпотекою земельних ділянок ТОВ "Земкомерц". Вказана заборгованість виникла у боржника внаслідок допущення несплати боргу за кредитним договором № 28800/OF від 24.05.2011. Однак, як зазначає ліквідатор, поручителями боржника за кредитним договором № 28800/OF від 24.05.2011 станом на день подання ліквідатором вказаного клопотання повністю проведено сплату заборгованості на користь ПАТ "Марфін Банк", з огляду на що останній не може залишатись кредитором ТОВ "Земкомерц".

24. 15.11.2017 ліквідатором подані уточнення до клопотання про внесення змін до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц", відповідно до яких останній просив:

- забезпечені вимоги ПАТ "Марфін Банк" на суму 15 805 782,55 грн до ТОВ "Земкомерц" визнати погашеними;

внести зміни до реєстру вимог кредиторів:

- визнати забезпечені вимоги ПАТ "Марфін Банк" в сумі 7 312 133,30 грн.,

- визнати забезпеченими вимоги ТОВ "Рітейл Плас" на суму 14 666 220 грн;

- визнати забезпеченими вимоги гр. ОСОБА_2 на суму 2 800 000 грн;

- розподілити майно забезпечення між забезпеченими кредиторами без урахування п`яти земельних ділянок, яких не існує.

Обґрунтування заяви ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів

25. Вказана заява мотивована тим, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 13.06.2017 заяву ТОВ "Рітейл Плас" про визнання забезпеченим кредитором ТОВ "Земкомерц" в сумі 14 666 220 грн було задоволено, додатково було ухвалено окремо внести до реєстру вимог кредиторів вищезазначені вимоги ТОВ "Рітейл Плас". При цьому судом було зазначено, що у зв`язку з переходом прав кредитора від ПАТ "Марфін Банк" до ТОВ "Рітейл Плас" в сумі 14 666 220 грн, ПАТ "Марфін Банк" не може залишатися кредитором боржника на вказану суму, і відповідно у зв`язку з цим виникає необхідність внесення змін до реєстру вимог кредиторів.

26. Оскільки ТОВ "Рітейл Плас" поручився за боржника по зобов`язанням перед ПАТ "Марфін Банк" за кредитним договором №28800/OF від 24.05.2011 року та виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а відтак є фактичним правонаступником ПАТ "Марфін Банк" у справі, заявник просив:

- внести зміни до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц", а саме виключити з реєстру вимог кредиторів вимоги ПАТ "Марфін Банк", що забезпечені заставою майна боржника на суму 14 666 220 грн та внести до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ "Рітейл Плас", що забезпечені заставою майна боржника в сумі 14 666 220 грн в порядку правонаступництва;

- окремо внести до реєстру вимог кредиторів вимоги ТОВ "Рітейл Плас" в сумі 1 218 грн судовий збір (перша черга);

- включити ТОВ "Рітейл Плас" до комітету кредиторів ТОВ "Земкомерц".

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

27. 27.12.2018 ухвалою Господарського суду Рівненської області у справі № 918/756/13 заяву (позовну заяву) ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. до відповідача-1 Державної реєстраційної служби України, до відповідача-2 Головного управління юстиції у Львівській області, до відповідача-3 Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 і зобов`язання вчинити дії, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Відділ державної реєстрації Кам`янка-Бузької РДА; Відділ державної реєстрації Пустомитівської РДА; Відділ державної реєстрації Яворівської РДА; Приватного нотаріуса Іллічівського міського нотаріального округу Одеської області Котик Наталію Володимирівну - задоволено.

- Визнано недійсним договір іпотеки від 04.07.2011, укладений між ТОВ "Земкомерц" та ПАТ "Марфін Банк".

- Знято обтяження та скасовано записи - заборони на нерухоме майно у Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (5 земельних ділянок), на підставі договору іпотеки від 04.07.2011.

- Знято обтяження та скасовано записи - іпотеки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які внесені до Державного реєстру іпотек, а саме: іпотеку за реєстраційним № 11349487 щодо 5 земельних ділянок на підставі договору іпотеки від 04.07.2011.

- Клопотання ліквідатора боржника ТОВ "Земкомерц" про скасування обтяжень з майна банкрута задоволено частково.

- Скасовано обмеження щодо розпорядження майном банкрута ТОВ "Земкомерц", а саме: записи про державну реєстрацію обтяжень - заборон на нерухоме майно, які внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та записи про державну реєстрацію обтяжень - арештів на нерухоме майно, які внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

- У задоволенні клопотання ліквідатора боржника ТОВ "Земкомерц" про скасування обтяжень з майна банкрута в частині зняття обтяжень та скасування записів про іпотеку, що внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відмовлено.

- У задоволенні клопотання ліквідатора (Сокольвак М.В.) про внесення змін до реєстру вимог кредиторів відмовлено.

- Заяву ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів та включення ТОВ "Рітейл Плас" до комітету кредиторів задоволено частково. Замінено первісного кредитора ПАТ "Марфін Банк" на правонаступника ТОВ "Рітейл Плас" в межах суми 14 666 220 грн вимоги якого забезпечені заставою майна боржника, що підлягають внесенню окремо до реєстру вимоги кредиторів.

- Зобов`язано ліквідатора виконати дії передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та внести зміни до реєстру вимог кредиторів відповідно до п. 10 вказаної ухвали.

28. 26.02.2019 постановою Північно-західного апеляційного господарського суду у справі № 918/756/13 апеляційні скарги ТОВ "Земкомерц" в особі арбітражного керуючого Сокольвака М.В. та ПАТ "МТБ Банк" на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.12.2018 у справі № 918/756/13 залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.12.2018 у справі № 918/756/13 залишено без змін. Справу № 918/756/13 надіслано до Господарського суду Рівненської області.

29. Щодо позовних вимог ліквідатора ТОВ "Земкомерц" Сокольвака М.В. про визнання недійсним договору іпотеки суди вказали, що з доданих учасниками провадження у справі доказів не вбачається, що спірні земельні ділянки що є предметом Договору іпотеки існують в натурі, оскільки за місцем їх розташування, що наведене в державних актах про право власності та з такими кадастровими номерами, згідно даних відповідних відділів Держгеокадастру, земельні ділянки не виділялись, право власності на них чи інше речове право у встановленому законом порядку не зареєстроване.

30. Оскільки, іпотечний договір хоч і містить умову про предмет іпотеки та його опис, однак, належних доказів які б підтверджували його фактичне існування на момент укладення Договору іпотеки відсутні, матеріалами справи спростовується факт видачі державних актів про право власності на земельні ділянки, що є предметом Договору іпотеки, а також факт формування цих земельних ділянок як самостійних об`єктів права власності, суди дійшли висновку про наявність підстав для визнання недійсним Договору іпотеки, як такого що суперечить актам цивільного законодавства. Враховуючи що суд дійшов висновку про визнання недійсним Договору іпотеки від 04.07.2011, то підставними є також вимоги позивача, що з них випливають, а саме вимоги про зняття обтяжень та скасування записів - заборон на нерухоме майно у Державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесених на підставі зазначеного Договору іпотеки.

31. Також суди дійшли висновку, що ліквідатором не пропущений строк позовної давності.

32. Стосовно клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів і скасування обтяжень суди, посилаючись на положення частини сьомої статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з моменту відкриття щодо боржника ліквідаційної процедури обтяження його активів підлягають скасуванню. Існування нескасованих обтяжень на активах банкрута перешкоджає ліквідатору у виконанні покладених на нього Законом обов`язків.

33. В частині відмови в скасуванні записів про реєстрацію іпотек нерухомого майна суди виходили з того, що Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає настання такого наслідку визнання боржника банкрутом і введення процедури ліквідації, як припинення іпотек.

34. Суди відмовили з підстав того, що внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів, відповідно до статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.

35. Щодо заяви ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів суди дійшли висновку, що ТОВ "Рітейл Плас", виконавши зобов`язання боржника за кредитним договором № 28800/OF від 24.05.2011, набув права забезпеченого кредитора у цьому зобов`язанні на суму 14 666 220 грн.

36. Суди вказали, що суд за наявності відповідних підстав може постановити ухвалу про внесення замін до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів здійснивши заміну такої сторони на будь-якій стадії провадження у справі її правонаступником.

37. Таким чином, заява ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів з заміною вимог первісного кредитора ПАТ "Марфін Банк" забезпечених заставою майна боржника на суму 14 666 220 грн на нового кредитора ТОВ "Рітейл Плас" на вказану суму в порядку правонаступництва підлягає задоволенню.

38. В частині включення ТОВ "Рітейл Плас" до комітету кредиторів ТОВ "Земкомерц", суди відмовили з підстав того, що вирішення вказаного питання не віднесене Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до компетенції суду.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

А. Доводи касаційної скарги ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В.

39. 14.03.2019 ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. безпосередньо до Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.12.2018 (в частині про розгляду заяви ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру кредиторів ТОВ "Земкомерц" від 13.12.2017 та в частині відхилення клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц" від 14.12.2015) у справі № 918/756/13.

40. Скаржник просить винести нове рішення яким:

- визнати вимоги ТОВ "Рітейл Плас" в сумі 14 666 220 грн, як кредиторські вимоги шостої черги,та зобов`язати ліквідатора ТОВ "Земкомерц" включити їх до реєстру вимог кредиторів;

- вимоги ОСОБА_2 в сумі 280 000 грн, як кредиторські вимоги шостої черги, та зобов`язати ліквідатора ТОВ "Земкомерц" включити їх до реєстру вимог кредиторів.

- забезпечені вимоги ПАТ "Марфін Банк" в сумі 17 460 220 грн вважати погашеними та виключити з реєстру кредиторів. На підставі заяви ПАТ "Марфін Банк" до Господарського суду Рівненської області від 28.10.2016 року, яка надійшла до суду 01.11.2016 № 23859/16 з відповідними розрахунками та платіжними документами.

- вимоги ПАТ "Марфін Банк" в сумі 7 312 113, 30 грн враховуючи поточні вимоги що виникли в період розпорядження майном та заявлені вчасно, віднести до четвертої черги вимог кредиторів. На підставі заяви ПАТ "Марфін Банк" до Господарського суду Рівненської області від 28.10.2018, яка надійшла до суду 01.11.2016 № 23859/16 з відповідними розрахунками та платіжними документами.

41. Скаржник стверджує, що укладення між ПАТ "Марфін Банк" та ТОВ "Рітейл Плас" договору поруки № 07394-СО від 22.01.2014 та подальше задоволення в рамках його виконання кредиторських вимог ПАТ "Марфін Банк" до ТОВ "Земкомерц" поза процедурою банкрутства останнього, є грубим порушенням норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

42. Суд помилково в ухвалі від 27.12.2018 приходить до висновку про заміну учасника в справі правонаступником безпідставно посилаючись на ст.21 Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки правонаступництва по кредитному договору №28800/OF від 24.05.2011 року, що був укладений між ПАТ "Марфін Банк" та ТОВ "Земкомерц" не відбулося.

43. Права вимоги не перейшли до ТОВ "Рітейл Плас", зміни до реєстру обтяжень не внесені.

44. Ліквідатор стверджує, що поза увагою суду залишилась та обставина, що 18.10.2016 Господарський суд Рівненської області визнав ТОВ "Рітейл Плас", кредитором шостої черги на суму 14 660 220 грн та кредитором першої черги на суму 1 218 грн у справі про банкрутство ТОВ "Земкомерц".

45. Відносно відмови в задоволенні клопотання ліквідатора від 14.12.2015 про внесення змін до реєстру кредиторів ТОВ "Земкомерц" скаржник зазначає наступне. Оскільки всі зобов`язання по кредитного договору № 288OO/OF від 24.05.2011, що був укладений між ТОВ "Земкомерц" ПАТ "Марфін Банк" з урахуванням судового рішення від 27.12.2018 про визнання договору іпотеки недійсним від 04.07.2011 року, що був укладений між ТзОВ "Земкомерц" ПАТ "Марфін Банк" недійсним, враховуючи фактичну відсутність майна забезпечення, а саме - п`яти земельних ділянок, з урахування погашень зобов`язань майновим поручителем ТОВ "Рітейл Плас" 14 666 220 грн в процедурі банкрутства, який по є визнаним судовим рішенням кредитором шостої черги, а також що ОСОБА_2 , як майновий поручитель також погасив ПАТ "Марфін Банк" 2 800 000 грн станом на дату винесення ухвали по справі від 27.12.2018 вимоги ПАТ "Марфін Банк" до ТОВ "Земкомерц" повністю погашені.

Б. Доводи касаційної скарги ПАТ "МТБ Банк"

46. 18.03.2019 ПАТ "МТБ Банк" безпосередньо до Верховного Суду подано касаційну скаргу на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.12.2018 у справі № 918/756/13, в якій скаржник просить скасувати ухвалу та постанову та відмовити в задоволенні позову ТОВ "Земкомерц" в особі арбітражного керуючого ліквідатора Сокольвака М.В. про визнання недійсним договору іпотеки; вирішити питання про розподіл судових витрат.

47. ПАТ "МТБ Банк" вважає, що суди попередніх інстанцій не надали оцінки тому, що строк позовної давності застосовується відносно юридичної особи ТОВ "Земкомерц" (а не відносно посадових осіб юридичної особи, у тому числі - арбітражного керуючого), - строк позовної давності щодо заявленої вимоги про визнання договору недійсним, сплив через три роки з моменту його укладання, тобто строк позовної давності сплив 04.07.2014.

48. При цьому, пред`явлений Банку позов про визнання договору недійсним датований позивачем лише 19.05.2016, ухвала суду про порушення провадження у справі була винесена 23.05.2016.

49. Таким чином, цей позов пред`явлений позивачем з пропуском строку, який передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України.

50. ПАТ "МТБ Банк" стверджує, що матеріалами справи встановлено, що оригінали державних актів були надані при укладанні спірного договору іпотеки і засвідчені копії цих актів зберігаються в матеріалах нотаріальної справи і були надані нотаріусом Котик Н.В. на вимогу суду та залучені до матеріалів справи. Судами встановлено, що оригінали державних актів були передані ПАТ "МТБ БАНК" представнику боржника ТОВ "Земкомерц". Крім того, арбітражним керуючим, ліквідатором Сокольваком М.В. було ініційовано порушення кримінального провадження в рамках якого в ПАТ "МТБ Банк" були вилучені документи на підставі протоколу обшуку, про що відповідачем було двічі повідомлено суд письмово. Таким чином ПАТ "МТБ Банк" з об`єктивних причин не може надати витребувані судом документи. Проте, розглядаючи зазначений позов суди попередніх інстанцій не врахували вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України. Вважає, що позивач не надав ґрунтовних та неспростовних доказів відсутності предмету іпотеки в натурі.

51. ПАТ "МТБ Банк" вказує, що на виконання вимоги статті 18 Закону України "Про іпотеку", спірний іпотечний договір містить умову про предмет іпотеки та його опис, в матеріалах справи наявні копії державних актів на земельні ділянки, що є предметом іпотеки. Тому вважаємо, що листи структурних підрозділів державних органів не можуть бути належним та допустимим доказом, що спростовують державний акт.

52. Твердженням позивача про те, що земельні ділянки які були передані відповідачу не належали позивачу на праві власності та взагалі не існували, та посилання позивача на копії вищевказаних листів не є належним та допустимим доказом у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу

53. Відзивів на касаційній скарги від інших учасників справи до Верховного Суду не надходило.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи

і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

А.1 Щодо касаційної скарги ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В.

54. Оцінивши доводи касаційної скарги ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 та на ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.12.2018 в частині розгляду заяви ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру кредиторів ТОВ "Земкомерц" від 13.12.2017 та в частині відхилення клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц" від 14.12.2015 у справі № 918/756/13, Суд дійшов висновку, що відкрите касаційне провадження підлягає закриттю, з наступних підстав.

55. Відповідно до статті 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

56. За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Стаття 129 Основного Закону серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

57. Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

58. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".

59. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", якою визначено особливості оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

60. Зазначена норма кореспондується з положеннями частини шостої статті 12 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

61. Частиною третьою статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про закриття провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

62. Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, ліквідатором ТОВ "Земкомерц" Сокольваком М.В. оскаржується постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 та ухвала Господарського суду Рівненської області від 27.12.2018 в частині розгляду заяви ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру кредиторів ТОВ "Земкомерц" від 13.12.2017 та в частині відхилення клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц" від 14.12.2015 у справі № 918/756/13.

63. Системний аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що з моменту порушення щодо боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, і спеціальні норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України. Тому частину третю статті 8 зазначеного Закону слід розуміти таким чином, що нею встановлено деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства, які полягають, зокрема, у завершенні розгляду питання призначення ліквідатора у справі про банкрутство із завершенням відповідного апеляційного провадження.

64. В інших випадках, при оскарженні інших судових рішень, прийнятих у справі про банкрутство, але не передбачених нормами частини третьої статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції, яка діє після 19.01.2013, касаційне оскарження таких судових рішень в касаційному порядку та здійснення відповідного касаційного провадження не допускається.

65. Відтак, постанова суду апеляційної інстанції, щодо вирішення питання про внесення змін до реєстру кредиторів у справі, відповідно до частини третьої статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, не підлягає касаційному перегляду.

66. Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою ліквідатора ТОВ "Земкомерц" Сокольвака М.В. на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 та ухвау Господарського суду Рівненської області від 27.12.2018 в частині розгляду заяви ТОВ "Рітейл Плас" про внесення змін до реєстру кредиторів ТОВ "Земкомерц" від 13.12.2017 та в частині відхилення клопотання ліквідатора про внесення змін до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Земкомерц" від 14.12.2015 у справі № 918/756/13 підлягає закриттю.

А.2 Щодо касаційної скарги ПАТ "МТБ Банк" в частині позовних вимог ТОВ "Земкомерц" в особі ліквідатора Сокольваки М.В. про визнання недійсним договору іпотеки

67. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 300 Господарського процесуального кодексу України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

68. Підставою касаційного перегляду у даній справі є питання наявності/відсутності підстав для визнання спірного договору іпотеки від 04.07.2011, укладеного між ТОВ "Земкомерц" та ПАТ "Марфін Банк" (ПАТ "МТБ Банк") недійсним з тих підстав, що майна, яке передано в іпотеку за спірним договором, не існує в натурі як об`єкта цивільних прав та не існувало на момент укладення договору. Також позивач просив зняти обтяження та скасувати записи про заборони та іпотеку на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек на підставі вищезазначеного договору.

69. Суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

70. Аналіз наведених норм свідчить про те, що порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності в тому числі належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством).

71. Під захистом цивільних прав розуміється передбачений законодавством засіб, за допомогою якого може бути досягнуте припинення, запобігання, усунення порушення права, його відновлення і (або) компенсація витрат, викликаних порушенням права.

72. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Обраний спосіб захисту має безпосередньо втілювати мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту, тобто мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів.

73. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення. Водночас засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04. 2005, заява № 38722/02).

74. При цьому, судами попередніх інстанцій не встановлено чи є обраний ліквідатором такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним договору іпотеки, зняття обтяження та скасування записів про заборони та іпотеку на нерухоме майно з мотивів не існування самого предмету іпотеки ефективним та спрямованим на припинення порушення прав позивача та відновлення його інтересів.

75. Відповідно до частини першої, третьої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

76. Вирішуючи спір про визнання правочинів недійсними, має бути встановлена наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання відповідних правових наслідків.

77. Судами встановлено, що предметом спірного договору іпотеки є п`ять земельних ділянок, право власності на які, відповідно до пункту 1.2 договору іпотеки, підтверджується державними актами на право власності, виданими на підставі договорів купівлі-продажу.

78. Задовольняючи позовні вимоги про визнання спірного договору іпотеки недійсним, суди першої та апеляційної інстанції виходили з того, що з доданих до матеріалів справи доказів не вбачається, що спірні земельні ділянки, які є предметом договору іпотеки існують в натурі, оскільки за місцем їх розташування, що наведене в державних актах про право власності та з такими кадастровими номерами, згідно даних відповідних відділів Держгеокадастру, земельні ділянки не виділялись, право власності на них чи інше речове право у встановленому законом порядку не зареєстроване.

79. Також, суди зазначили, що оригінали державних актів на право власності на спірні земельні ділянки до суду та апеляційної інстанції учасниками справи не були надані. При цьому, суди вказали, що на виконання вимог суду приватним нотаріусом Чорноморського міського нотаріального округу Котик Н.В. були надані засвідчені копії правовстановлюючих документів на земельні ділянки, які є предметом спірного договору іпотеки, що зберігаються в справах нотаріуса.

80. Однак, ні судом першої, ні судом апеляційної інстанції, в порушення вимог статті 86 Господарського процесуального кодексу України, не було надано жодної правової оцінки поданим нотаріусом копіям договорів купівлі-продажу земельних ділянок, копіям виданих на їх підставі державним актам на право власності на земельні ділянки, копіям витягів з Поземельної книги про земельні ділянки та іншим поданим нотаріусом документів.

81. В тому числі, ні судом першої інстанції, ні апеляційним господарським судом не було надано належної оцінки поданому ПАТ "МТБ Банк" акту прийому-передачі оригіналів документів до спірного іпотечного договору, який підписаний 28.12.2012 між ТОВ "Земкомерц" в особі ОСОБА_2 та банком та протоколу обшуку Слідчого СУ ГУМВС України у Львівській області, в межах кримінального провадження №0000135 від 25.11.2014, з якого вбачається що документи та їх копії які стосувались договору іпотеки від 04.07.2011 №1820 були вилучені у Банку.

82. Колегія суддів зазначає, що з метою встановлення дійсних обставин справи та за наявності сумнівів у достовірності поданих доказів, суд не був позбавлений права призначити у справі відповідну судову експертизу в порядку статті 99 Господарського процесуального кодексу України.

83. Колегія суддів вважає, що висновок судів попередніх інстанцій про недійсність договору іпотеки від 04.07.2011, з тих мотивів, що ТОВ "Земкомерц" не володіло спірними земельними ділянками є необґрунтованим та зробленим при неповному встановленні судами першої та апеляційної інстанції обставин справи та неналежній оцінці наявних у справі доказів. Як наслідок, Суд також вважає передчасним задоволення позовних вимог про зняття обтяження та скасування записів іпотеки на нерухоме майно (5 земельних ділянок), на підставі договору іпотеки від 04.07.2011.

84. Крім того, як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, до Господарського суду Рівненської області з позовом про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 ліквідатор ТОВ "Земкомерц" Сокольвак М.В. звернувся 27.12.2016. На думку ПАТ "МТБ Банк", ліквідатором пропущено строк позовної давності, про що банком зроблено відповідну заяву. В свою чергу, від ліквідатора надійшла заява про визнання поважними причин пропуску позовної давності.

85. Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Частинами четвертою та п`ятою статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності є підставою для відмови у позові, крім випадків, коли суд визнає поважними причини пропущеного строку та захистить порушене право.

86. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

87. Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму Цивільного кодексу України).

88. Оцінюючи заяву ПАТ "МТБ Банк" про застосування строку позовної давності, суди першої та апеляційної інстанції вказали, що з аналогічним позовом про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 ліквідатор звернувся ще 20.10.2014 до Господарського суду Львівської області, а тому трирічний строк позовної давності не пропущений.

89. При цьому, судами залишено поза увагою, що за змістом припису частини другої статті 264 Цивільного кодексу України переривання перебігу позовної давності шляхом пред`явлення позову матиме місце у разі не будь-якого подання позову, а лише здійсненого з дотриманням вимог процесуального закону.

90. Колегія суддів вважає, що судами першої та апеляційної інстанції не надано належної оцінки заяві ПАТ "МТБ Банк" про застосування строку позовної давності, і не надано належної оцінки заяві ліквідатора про визнання поважними причин пропуску такого строку, як і не встановлено наявності порушеного права позивача.

91. Європейський суд з прав людини зазначає, що навіть якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (див. рішення Суду у справі Олюджіч проти Хорватії, № 22330/05, від 05.02.2009). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення Суду у справах Мала проти України, № 4436/07, від 03.07.2014, Богатова проти України, № 5231/04, від 07.10.2010). Згідно з практикою Європейського суду, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. (див. рішення Суду у справі Мала проти України, № 4436/07, від 03.07.2014). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення Суду у справі Гірвісаарі проти Фінляндії, № 49684/99, від 27.09.2001).

92. Колегія суддів вважає, що прийняті у даній справі ухвала суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду в частині позовних вимог ліквідатора ТОВ "Земкомерц" про визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 зазначеним вимогам не відповідають, місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції при прийнятті ухвали та постанови в оскаржуваній частині було порушено вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України щодо правил оцінки доказів та частини п`ятої статті 236 названого Кодексу, згідно з якою обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

93. Водночас касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, у зв`язку з чим Суд дійшов висновку про скасування судових актів в зазначеній частині із направленням справи до суду першої інстанції для нового розгляду.

Б. Висновки щодо застосування норми права

94. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення. Водночас засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04. 2005, заява № 38722/02).

95. Судами попередніх інстанцій у даній справі не встановлено чи є обраний ліквідатором такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним договору іпотеки, зняття обтяження та скасування записів про заборони та іпотеку на нерухоме майно, з мотивів не існування самого предмету іпотеки, ефективним та спрямованим на припинення порушення прав позивача та відновлення його інтересів. Висновок судів про недійсність спірного договору іпотеки зроблений судами при неповному встановленні обставин справи.

В. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

96. З урахуванням викладеного та відповідно до частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню в частині визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011, а справа в цій частині - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції. У такому розгляді суду необхідно врахувати викладене, встановити обставини та оцінити докази, зазначені в цій постанові, надати їм та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону.

97. Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 3 частини першої статті 308, статтею 310 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" підлягає частковому задоволенню, а прийняті у справі постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2018 та ухвала Господарського суду Рівненської області від 27.12.2018 у справі № 918/756/13 у частині визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 - скасуванню із направленням справи на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

Г. Розподіл судових витрат

98. Виходячи з приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує питання про розподіл судових витрат у разі, якщо справа вирішується по суті. Оскільки справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції, то відповідно за результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 315, 316 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :

1. Провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Земкомерц" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Сокольвака М.В. закрити.

2. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МТБ Банк" задовольнити частково.

3. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.02.2018 та ухвалу Господарського суду Рівненської області від 27.12.2018 у справі № 918/756/13 у частині визнання недійсним договору іпотеки від 04.07.2011 скасувати, у цій частині справу № 918/756/13 передати на новий розгляд до Господарського суду Рівненської області.

4. Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Пєсков

Судді О. Банасько

В. Погребняк