ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.06.2019 м.Дніпро Справа № 904/5312/18

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді Орєшкіної Е.В. (доповідач),

суддів Подобєда І.М., Широбокової Л.П.,

секретар судового засідання: Абадей М.О.,

представники сторін:

від позивача: Іванова Т.В., ордер ДП №033 від 19.06.2019, адвокат;

від позивача: Андрюшкевич В.А., довіреність №3-561 від 12.06.2019, в.о. заступника головного лікаря;

від відповідача: Піддубна Г.В., ордер ДП №1887/025 від 30.01.2019, адвокат;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі №904/5312/18 (суддя Бєлік В.Г., повний текст рішення складений 08.04.2019)

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті", м. Дніпро

до відповідача: Комунального підприємства "Дніпровський метрополітен" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про стягнення 301 002 грн. 62 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті", яке в подальшому змінило назву на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті", звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Дніпровський метрополітен" Дніпровської міської ради на свою користь 248 438 грн. 94 коп. заборгованості, 19 982 грн. 52 коп. інфляційних втрат, 25 226 грн. 55 коп. пені, 7 357 грн. 61 коп. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі №904/5312/18 (суддя Бєлік В.Г.) позов задоволено частково: з Комунального підприємства "Дніпровський метрополітен" Дніпровської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті" стягнуто 48 299 грн. 74 коп. основного боргу, 1 425 грн. 17 коп. 3% річних, 4 094 грн. інфляційних втрат та 807 грн. 28 коп. витрат по сплаті судового збору; в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що заявлена до стягнення заборгованість за договором №8 від 06.02.2017, строк якого встановлено до 28.02.2017, та за договором №23 від 24.03.2017, строк якого встановлений до 31.10.2017, за період з листопада 2017 року по березень 2018 року, яка утворилась за рахунками за період: листопад 2017 року березень 2018 року, не випливає із зобов`язань відповідача ані за договором №8 від 06.02.2017, ані за договором № 23 від 24.03.2017.

Місцевим господарським судом встановлено, що рахунок № Рах-00011 від 02.11.2017 на суму 48 299 грн. 74 коп. виставлений позивачем в період дії договору №23 від 24.03.2017, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Оскільки умовами договорів №8 від 06.02.2017 та №23 від 24.03.2017 не передбачена відповідальність за несвоєчасне проведення розрахунків у вигляді пені, місцевим господарським судом у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

Враховуючи наявність прострочення виконання грошового зобов`язання у сумі 48 299 грн. 74 коп., місцевим господарським судом позовні вимоги про стягнення 3% річних та інфляційних втрат задоволені частково, виходячи із суми боргу у вищезазначеному розмірі.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі №904/5312/18 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що місцевим господарським судом в мотивувальній частині рішення не надана оцінка та не наведені мотиви відхилення доказів позивача, які, на його думку, підтверджують пролонгацію договору між сторонами, а саме: табелі обліку роботи медичного персоналу, реєстри нарахування заробітної плати, лист від 11.05.2018 №5/5-488 про намір відшкодувати вартість фактично наданих послуг, рахунки на оплату медичних послуг, повідомлення про реквізити замовника та зміну найменування підрозділу. Апелянт вважає, що місцевим господарським судом не надано належної оцінки доказам, які підтверджується надання позивачем медичних послуг відповідачу. Вказує, що відповідач гарантував оплату за договором і цей факт не викликає сумніву у позивача щодо фактичного продовження договірних відносин по наданню цих послуг, тому апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні вимог з тих підстав, що заборгованість за період: листопад 2017 року березень 2018 року не випливає із зобов`язань відповідача ані за договором №8 від 06.02.2017, ані за договором №23 від 24.03.2017.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.05.2019 відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі №904/5312/18, розгляд скарги призначений у судове засідання на 26.06.2019.

20.05.2019 від Комунального підприємства "Дніпровський метрополітен" Дніпровської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін. Вважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову в частині заборгованості, яка виникла в період дії договору №23 від 24.03.2017. Зазначає, що місцевим господарським судом надано правильно оцінку наявним в матеріалах справи доказам щодо відсутності факту продовження строку дії договорів №8 від 06.02.2017 та №23 від 24.03.2017, на підставі яких заявлено позов. Надані позивачем докази взаємовідносин сторін у період з жовтня 2017 року по березень 2018 року, на думку відповідача, не є належними доказами погодження сторонами істотних умов договору чи продовження строку дії договорів у встановленому законом порядку. Визнання факту наявності заборгованості відповідачем та гарантування її оплати також не підтверджує продовження строку дії договорів №8 від 06.02.2017 та № 23 від 24.03.2017.

27.05.2019 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті" надійшла відповідь на відзив, в якій апелянт не погоджується із запереченнями відповідача та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 06.02.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті" (виконавець) та Комунальним підприємством "Дніпровський метрополітен" Дніпровської міської ради (замовник) укладений договір про відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену № 8, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується організувати роботу фельдшерського здоровпункту для надання первинної та невідкладної допомоги пасажирам КП "Дніпропетровський метрополітен", обслуговування працівників КП "Дніпропетровський метрополітен" з метою забезпечення безпеки руху, безперебійної та безпечної роботи метрополітену, а замовник - відшкодувати виконавцю витрати за утримання штатів фельдшерського здоровпункту відповідно до трудового законодавства України.

Сторонами узгоджено та підписано розрахунок договірної ціни відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену на січень-лютий 2017 року у сумі 47 390 грн. 08 коп. без ПВД із розрахунку чисельності працівників 5,25 шт.од.

Відповідно до пункту 4.1 договору він набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 28.02.2017. Відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України та частини 7 статті 180 Господарського кодексу України сторони домовились, що умови цього договору застосовуються до правовідносин, що склалися між сторонами, починаючи з 01.01.2017.

24.03.2017 між Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті" (виконавець) та Комунальним підприємством "Дніпровський метрополітен" Дніпровської міської ради (замовник) укладений договір про відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену №23, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується організувати роботу фельдшерського здоровпункту для надання первинної та невідкладної допомоги пасажирам КП "Дніпропетровський метрополітен", обслуговування працівників КП "Дніпропетровський метрополітен" з метою забезпечення безпеки руху, безперебійної та безпечної роботи метрополітену, а замовник - відшкодувати виконавцю витрати за утримання штатів фельдшерського здоровпункту відповідно до трудового законодавства України.

За приписами пунктів 2.1, 2.1.1, 2.1.2 договору виконавець зобов`язаний забезпечити належне функціонування фельдшерського здоровпункту метрополітену за адресою: м. Дніпро, вул. Велика Діївська, станція метро "Покровська"; надати кваліфікований медичний персонал в кількості 5,25 штатних одиниць, завідуючий здоровпунктом - 1, фельдшер 3,25, медична сестра - 1.

Сторонами узгоджено та підписано розрахунок договірної ціни відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену на березень-жовтень 2017 року у сумі 254 044 грн. 58 коп. без ПВД із розрахунку чисельності працівників 5,25 шт.од.

Відповідно до пункту 4.1 договору він набуває чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.10.2017. Відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України та частини 7 статті 180 Господарського кодексу України сторони домовились, що умови цього договору застосовуються до правовідносин, що склалися між сторонами, починаючи з 01.03.2017.

Позивач посилається на те, що ним належно виконувались умови договору, однак відповідачем своєчасно не здійснювалось відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену, у зв`язку з чим у період з 01.10.2017 по 31.03.2018 утворилась заборгованість в сумі 248 438 грн. 94 коп.

На підтвердження надання медичних послуг позивачем надані: штатний розпис Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті" Філії "Центр охорони здоров`я" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", табелі обліку робочого часу, відомості виплати заробітної плати, журнали чергувань, журнали , які велися на здоровпункту метрополітену (станція Комунарівська), індивідуальні картки медичного огляду водіїв транспортних засобів.

На відшкодування витрат утримання штату фельдшерського здоровпункту позивачем виставлялись відповідачу рахунки: №Рах-00011 від 02.11.2017 за жовтень 2017 року на суму 48 299 грн. 74 коп., №Рах-00012 від 05.12.2017 за листопад 2017 року на суму 49 021 грн. 88 коп., №Рах-00013 від 16.01.2018 за грудень 2017 року на суму 53 971 грн. 35 коп., №Рах-00001 від 06.02.2018 за січень 2018 року на суму 30 851 грн. 16 коп., №Рах-00002 від 02.03.2018 за лютий 2018 року на суму 35 834 грн. 69 коп., №Рах-00003 від 02.04.2018 за березень 2018 року на суму 30 457 грн. 12 коп.

Позивач звернувся до відповідача з претензією №01-17/356 від 26.03.2018 про сплату заборгованості за договором №23 від 24.03.2017 у сумі 217 978 грн. 82 коп.

Відповідач у відповіді на претензію № 11А-25/556 від 13.04.2018 повідомив позивача, що за даним бухгалтерського обліку за період дії договору, а саме з березня по жовтень 2017 року включно, виконавцем було надано послуги на загальну суму 249 919 грн. 07 коп., які були оплачені у повному обсязі. Враховуючи, що виконавець (позивач) продовжує виконувати свої обов`язки за договором після закінчення строку його дії позивач повідомив, що готовий розглянути питання щодо відшкодування вартості фактично наданих послуг за період з листопада 2017 року по березень 2018 року за умови надання первинних документів.

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість з відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену на підставі договорів №8 від 06.02.2017 та №23 від 24.03.2017 за період з 01.10.2017 по 31.03.2018 у сумі 248 438 грн. 94 коп.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (стаття 903 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як зазначено у пунктах 2.2., 2.2.8 договорів замовник зобов`язаний своєчасно перераховувати виконавцю відшкодування витрат за утримання штатів фельдшерського здоровпункту, відповідно до їх розділу 3.

Перерахунок коштів на утримання штатів фельдшерського здоровпункту замовник повинен здійснювати до 25-го числа місяця наступного за звітним, згідно рахунку на відшкодування витрат на утримання штатів фельдшерського здоровпункту, бухгалтерської довідки (меморіальний ордер №5) та на підставі акту узгодження суми відшкодування, підписаного до 15 числа місяця, наступним за звітним (пункт 3.3. договорів).

Місцевим господарським судом встановлено, що в межах дії договору про відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену №23 від 24.03.2017 виставлений лише рахунок № Рах-00011 від 02.11.2017 на суму 48 299 грн. 74 коп.

Заявлена до стягнення заборгованість за період: листопад 2017 року березень 2018 року не випливає із зобов`язань відповідача за договором №8 від 06.02.2017 (строк якого встановлено до 28.02.2017) та за договором № 23 від 24.03.2017 (строк якого встановлений до 31.10.2017).

Місцевим господарським судом зазначено, що позивачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів узгодження сторонами обсягів та вартості наданих послуг за цей період (акти приймання передачі наданих послуг тощо), та колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову стосовно стягнення основної заборгованості у сумі 48 299 грн. 74 коп.

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня за загальний період з 26.11.2017 по 26.10.2018 у загальному розмірі 25 226 грн. 55 коп.

Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами частин 4, 6 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов`язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом (пункт 2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань").

Оскільки законом у даному випадку не передбачено розмір штрафних санкцій, то застосовуються санкції, передбачені договором.

За викладеного, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення пені, стягнення якої не передбачено умовами договору про відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України стягнути з відповідача 3% річних за період прострочення з 26.11.2017 по 19.11.2018 у загальному розмірі 7 357 грн. 61 коп. та інфляційні збитки за період прострочення з листопада 2017 року по листопад 2018 року у загальному розмірі 19 982 грн. 52 коп.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних втрат, місцевий господарський суд, з яким погоджується апеляційний господарський суд, дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, а саме які нараховані на суму боргу, що виникла з несплати рахунку № Рах-00011 від 02.11.2017 у розмірі 48 299 грн. 74 коп.

Апелянт не погоджується із висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по відшкодуванню витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту за період після закінчення строків дії договорів №8 від 06.02.2017 та №23 від 24.03.2017 та вважає, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують продовження строку дії договору про відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену у період з листопада 2017 року по березень 2018 року.

Між тим, апеляційний господарський суд не погоджується із такими доводами апелянта.

Так, матеріалами справи підтверджується, що сторонами строк дії договору № 8 від 06.02.2017 встановлений до 28.02.2017, строк дії договору № 23 від 24.03.2017 встановлений до 31.10.2017.

Умовами вказаних договорів не передбачена автоматичне продовження (пролонгація) строку їх дій, натомість договори містять умови про те, що зміни в договір вносяться за взаємною згодою сторін та оформляються додатковою угодою. Зміни та доповнення, додаткові угоди та додатки до договору є невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладення у письмовій формі та підписані уповноваженими на це представниками сторін.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України)

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази про продовження строку дії договору про відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену у встановленому законом порядку.

Так, наявні в матеріалах справи докази: штатний розпис Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті" Філії "Центр охорони здоров`я" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", табелі обліку робочого часу, відомості виплати заробітної плати, журнали чергувань, журнали , які велися на здоровпункту метрополітену (станція Комунарівська), індивідуальні картки медичного огляду водіїв транспортних засобів не підтверджують продовження строку дії договору про відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену у встановленому законом порядку.

У відповіді на претензію № 11А-25/556 від 13.04.2018 відповідач повідомив про відсутність заборгованості за договором у період його дії та, враховуючи, що виконавець (позивач) продовжує виконувати свої обов`язки за договором після закінчення строку його дії, зазначив, що готовий розглянути питання щодо відшкодування вартості фактично наданих послуг за період з листопада 2017 року по березень 2018 року за умови надання первинних документів.

Аналогічна відповідь надана і Департаментом транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради у листі №5/5-448 від 11.05.2018.

Тобто у відповіді на претензію відповідача № 11А-25/556 від 13.04.2018 та листі Департаменту транспорту та транспортної інфраструктури Дніпровської міської ради №5/5-448 відсутнє погодження на продовження строку дії договору про відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену, а йшлося лише про відшкодування фактично понесених витрат (за межами договірних відносин) у разі надання первинних документів.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Оскільки заборгованість у сумі 248 438 грн. 94 коп. позивачем заявлена до стягнення як заборгованість за договорами про відшкодування витрат на утримання штату фельдшерського здоровпункту метрополітену №8 від 06.02.2017 та №23 від 24.03.2017, апеляційний господарський суд погоджується із висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позову, а саме в межах спірного договору.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи встановлені вище обставини справи, зазначені положення законодавства, апеляційний господарський суд відхиляє доводи апелянта, наведені в обґрунтування апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд вбачає підстави, передбачені статтею 276 Господарського процесуального кодексу України, для залишення рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги - без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ст. 129, ст. 276, ст. 282, ст. 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі №904/5312/18 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2019 у справі №904/5312/18 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Філії "Центр охорони здоров`я" Структурного підрозділу "Дніпровська клінічна лікарня на залізничному транспорті".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту до Верховного Суду.

Головуючий суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя І.М. Подобєд

Суддя Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складено 26.06.2019).