ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2019 м.Харків Справа № 905/732/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Григорієвій М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ажур, м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача: Комунального підприємства Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Маріуполь, Донецька область

про визнання недійсним акта та зобов`язання вчинити певні дії,

Представники сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю Ажур, м.Маріуполь, Донецька область звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Комунального підприємства Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Маріуполь, Донецька область про визнання недійсним акта №595/5 від 20.09.2018р., у якому зафіксовані показники води на рівні 2188 куб.м., каналізації - 2188 куб.м., складений Комунальним підприємством Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства; зобов`язання відновити водопостачання за договором №595 від 04.01.2005р. на відпуск питної води і прийом господарсько-побутових і виробничих стічних вод у систему міської каналізації на 2005 рік до об`єктів Товариства з обмеженою відповідальністю Ажур (абонента) (м`ясні ряди, громадський туалет), розташованих за адресою: Україна, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Мамина-Сибиряка, буд.41а.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неправомірність дій відповідача щодо складання останнім акта №595/5 від 20.09.2018р. та відключення водопостачання на об`єкти позивача.

В якості правових підстав подання позову позивач зазначив положення ст.55 Конституції України, ст.ст.15, 16, 20, 202, 509, 626, 629, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України, Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.1.1, п.2.1, п.5.25, п.5.26 Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008р.

Автоматичним розподілом автоматизованої системи документообігу господарського суду Донецької області сформовано судову справу, якій присвоєно єдиний унікальний номер судової справи №905/732/19.

Ухвалою господарського суду від 22.04.19р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/732/19; дану справу визначено розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 14.05.19р.

Ухвалою суду від 14.05.19р. підготовче засідання відкладено на 28.05.19р.

16.05.19р. через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №1911 від 14.05.19р. в якому останній заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

23.05.19р. через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення на відзив.

Ухвалою суду від 28.05.19р. закрито підготовче провадження у справі №905/732/19; призначено справу до судового розгляду по суті (з урахуванням ухвали від 04.06.19р.) на 14.06.2019р.

07.06.2019р. на адресу суду від позивача надійшла заява про долучення доказів до матеріалів справи з додатком.

Представники позивача та відповідача у судове засідання 14.06.2019р. не з`явились, про місце, час та дату судового засідання були повідомлені належним чином.

Стаття 42 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно ч.ч.1, 3 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд

встановив:

04.01.2005р. між Комунальним підприємством Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ажур (абонент) укладено договір №595 на відпуск питної води і прийом господарсько-побутових і виробничих стічних вод у систему міської каналізації на 2005 рік.

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 договору виконавець бере на себе зобов`язання забезпечувати об`єкти абонента питною водою, яка відповідає ДСТУ2874-82 «Вода питна» або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоров`я України на відхилення від стандарту, згідно з Графіком водопостачання в об`ємі встановленого ліміту, а також приймати від нього стічні води в об`ємі встановленого ліміту та в межах встановлених дозвільних концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах. Абонент бере на себе зобов`язання своєчасно і в повному обсязі оплачувати надані послуги з водопостачання та водовідведення, виконувати усі приписи виконавця, направлені на поліпшення якості обліку наданих послуг, належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, а також виконувати інші умови цього договору та нормативних актів стосовно водопостачання та водовідведення.

Згідно з п.2.1 договору подача води абоненту здійснюється виконавцем шляхом транспортування її через свої водопровідні мережі до мереж абонента. Межа розподілу водопровідних мереж визначається в акті розподілу балансової приналежності водопровідних мереж, який є додатком до договору.

Абонент зобов`язаний використовувати питну воду тільки на ті цілі, які передбачені технічними умовами, та вживати необхідних заходів для усунення причин, що викликають невиробничі витрати води (п.2.9 договору).

За умов п.п.2.10, 2.11 договору знімання показань водолічільників представником виконавця здійснюється не рідше як один раз на місяць, про що складається акт у присутності представника абонента, який повинен сприяти представникові виконавця у цьому, а також в забезпеченні безперечного проведення робіт, а також підписати акт. У разі відсутності представника абонента при складанні акту, виконавець складає акт з будь-яким робітником абонента, зазначаючи у акті його прізвище та посаду. Цей акт є дійсним. У разі відмови представника (а у разі його відсутності робітника) абонента підписати акт, він підписується виконавцем і робить напис «відмова від підпису». Оформлений таким чином акт є дійсним і обов`язковим для взаєморозрахунків.

Для контролю витрати води у абонента, який не має водолічильника, а також для перевірки показів встановлених водолічильників виконавець має право встановлювати на вводах контрольні водолічильники. Якщо контрольний водолічильник покаже неточність роботи водолічильника, що перевіряється, останній підлягає ремонту, а розрахунок за водокористування здійснюється за показанням контрольного водолічильника, при цьому, виконавець має право провести перерахунок за водокористування за попередні два місяці (п.2.14 договору).

За змістом п.2.18.2 договору до прав абонента відноситься, зокрема, право оскарження акту обстеження водопровідних мереж та акту відносно об`ємів надання послуг з водопостачання в адміністрацію виконавця або до суду.

За змістом п.п.4.5-4.6 договору про об`єм поданої води та приймання стоків між виконавцем та абонентом щомісяця підписується акт. Порядок визначення об`ємів наданих послуг визначається цим договором, «Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України» та «Правилами стічних вод підприємств у системі міської каналізації м.Маріуполя». Акт підписується уповноваженими особами виконавця та абонента. У разі відсутності уповноваженої особи абонента при складанні акту, виконавець складає акт з будь-яким робітником абонента, зазначаючи у акті його прізвище та посаду. Цей акт є дійсним. У разі відмови представника (а у разі його відсутності робітника) абонента підписати акт, він підписується виконавцем і робиться напис «відмова від підпису». Оформлений таким чином акт є дійсним і обов`язковим до взаєморозрахунків. На підставі акту абоненту виписується рахунок за надані послуги. Рахунок вручається уповноваженій особі абонента за місцезнаходженням останнього. Якщо під час вручення рахунку уповноважена особа абонента відсутня або ухиляється від прийому рахунку, останній може бути вручений будь-якому іншому робітнику абонента. У реєстрі вручення рахунків представник виконавця робить запис кому вручено рахунок та дату вручення. Вручений таким чином рахунок таким чином є дійсним і підлягає обов`язковій оплаті. Рахунок також може направлятись поштою.

Договір, укладений терміном до 31.12.2005р., вступає в силу після його підписання і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору не поступає заяви однієї зі сторін про відмову від даного договору або його перегляду. У разі перегляду цього договору він діє на цих умовах до підписання сторонами нового договору та узгодження розбіжностей (п.7.1 договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб.

У додатку №8.1 до договору №595 від 04.01.2005р. «Дислокація об`єктів, на які подається питна вода і від яких приймаються стоки» визначено найменування об`єкту ринок «Торгові ряди «Україна» (громадський туалет, м`ясний павільйон), що знаходиться за адресою: вул.М.Сибиряка, 41-А.

За змістом додатку №8.3 до договору №595 від 04.01.2005р. визначені межі водопровідних та каналізаційних мереж.

Згідно додатку №8.5 до договору №595 від 04.01.2005р. «Характеристика засобів обліку води та стоків» позивачу за адресою: вул.М АДРЕСА_1 Сибиряка АДРЕСА_2 , встановлено у м`ясному павільйоні лічильник води СКВ 1,5 №021238, у громадському туалеті лічильник води ВСКМ 32 №2618.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.10.2017р. Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче водопровідно-каналізаційного господарства» на водопровідній мережі, що іде до об`єктів абонента встановлено контрольний засіб обліку № з показниками 000000 куб. м.

У період з листопада 2017р. по серпень 2018р. Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче водопровідно-каналізаційного господарства» виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Ажур» на підставі даних отриманих з приборів обліку абонента позивача наступні рахунки:

- №595-202 від 24.11.2017р. на суму 2644,32 грн. (листопад 2017 року), зокрема ринок «Торгові ряди Україна»: 13 куб.м. на суму водопостачання 150,67 грн., водовідведення 53,95 грн., всього: 204,62 грн.;

- №595-203 від 26.12.2017р. на суму 1467,47 грн. (грудень 2017 року), зокрема ринок «Торгові ряди Україна»: 39 куб.м. на суму водопостачання 452,01 грн., водовідведення 161,85 грн., всього: 613,86 грн.;

- №595-204/2 від 23.01.2018р. на суму 1926,58 грн. (січень 2018 року), зокрема ринок «Торгові ряди Україна»: 20 куб.м. на суму водопостачання 231,80 грн., водовідведення 83,00 грн., всього: 314,80 грн.;

- №595-205/2 від 20.02.2018р. на суму 1737,70 грн. (лютий 2018 року), зокрема ринок «Торгові ряди Україна»: 4 куб.м. на суму водопостачання 46,36 грн., водовідведення 16,60 грн., всього: 62,96 грн.;

- №595-206/2 від 22.03.2018р. на суму 2436,55 грн. (березень 2018 року), зокрема ринок «Торгові ряди Україна»: 5 куб.м. на суму водопостачання 57,95 грн., водовідведення 20,75 грн., всього: 78,70 грн.;

- №595-207/2 від 20.04.2018р. на суму 1681,03 грн. (квітень 2018 року), зокрема ринок «Торгові ряди Україна»: 7 куб.м. на суму водопостачання 81,13 грн., водовідведення 29,05 грн., всього: 110,18 грн.;

- №595-208/2 від 22.05.2018р. на суму 2134,34 грн. (травень 2018 року), зокрема ринок «Торгові ряди Україна»: 9 куб.м. на суму водопостачання 104,31 грн., водовідведення 37,35 грн., всього: 141,66 грн.;

- №595-209/2 від 21.06.2018р. на суму 2134,34 грн. (червень 2018 року), зокрема ринок «Торгові ряди Україна»: 8 куб.м. на суму водопостачання 92,72 грн., водовідведення 33,20 грн., всього: 125,92 грн.;

- №595-210/2 від 25.07.2018р. на суму 2077,68 грн. (липень 2018 року), зокрема ринок «Торгові ряди Україна»: 3 куб.м. на суму водопостачання 34,77 грн., водовідведення 12,45 грн., всього: 47,22 грн.;

- №595-211/2 від 27.08.2018р. на суму 2134,34 грн. (серпень 2018 року), зокрема ринок «Торгові ряди Україна»: 6 куб.м. на суму водопостачання 69,54 грн., водовідведення 24,90 грн., всього: 94,44 грн.;

14.09.2018р. представниками сторін проведено зняття показників приладів обліку за адресою об`єктів абонента - позивача (м`ясні ряди, громадський туалет), а саме: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Мамина-Сибиряка, буд АДРЕСА_3 а, та зафіксовані показники використання води на об`єкті «м`ясні ряди» на рівні 00460 куб. м, на об`єкті «громадський туалет» - 00088 куб. м., про що складено відповідні акти №595/4 та 595/5, які підписані представниками обох сторін без зауважень.

При цьому, вказаними актами зафіксовано, що на об`єкти позивача, що розташовані за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Мамина-Сибиряка, буд.41а водопостачання не здійснюється.

На підставі зафіксованих показників засобів обліку Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» виставлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Ажур» рахунок №595-212/2 від 21.09.2018р. (вересень 2018 року), в розшифровці до якого зазначено: вул. Мамина-Сибиряка, буд.41а: водопостачання 0 куб.м., сума 0,00 грн., водовідведення 0 куб.м., сума 0,00 грн.

Згідно рахунку №595-213/2 від 23.10.2018р. (жовтень 2018 року) в розшифровці до якого зазначено: вул. Мамина-Сибиряка, буд.41а: водопостачання 0 куб.м., сума 0,00 грн., водовідведення 0 куб.м., сума 0,00 грн. водопостачання на спірні об`єкти позивача не здійснювалось.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані рахунки оплачені позивачем у повному обсязі.

20.09.2018р. представником Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» здійснено зняття показників контрольного засобу обліку №, зафіксовано показник споживання води 004004 куб.м. та здійснено розрахунок використаної води шляхом відрахування від показників контрольного приладу обліку 004004 куб.м. кількості спожитої абонентами води, які отримують водопостачання по відповідній водопровідній мережі за період з листопада 2017 року по вересень 2018 року в сумі 1816 куб. м. та визначено показник на рівні 2188 куб. м., про що складено акт №595/5 від 20.09.2018р.

Вказаний акт підписано одноособово представником відповідача.

На підставі вказаних даних, Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» виставлено позивачу рахунок №595-212/3 від 24.09.2018р. (вересень 2018р.) на суму 41326,94 грн. (об`єм 2188 куб. м).

05.10.2018р. позивач звернувся до відповідача з листом №61 від 05.10.2018р. (отримано за вх.№4310 від 09.10.2018р.), у якому абонент, зокрема, зазначав щодо незгоди з даними акту №595/5 від 20.09.2018р., на підставі якого було виставлено рахунок №595-212/3 від 24.09.2018р. на суму 41326,94 грн. (об`єм 2188 куб. м).

У зверненні №66 від 12.10.2018р. (отримано за вх.№4394 від 12.10.2018р.) Товариство з обмеженою відповідальністю «Ажур» вказувало, що контрольні засоби обліку встановлюються для перевірки показників встановлених засобів обліку (основних). При цьому, контрольним засобом будь-яких втрат води або неточностей у роботі основного засобу обліку не виявлено; відповідного акту обстеження з наведеним переліком недоліків не складалось, внаслідок чого, абонент просив комунальне підприємство здійснити перерахунок за надані послуги за договором №595 від 04.01.2005р.

У відповідь на вищенаведені звернення, Комунальне підприємство «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» зазначало про те, що засіб обліку на вводі (в місці підключення) приєднання до мереж водопостачання виконано з порушенням технічних умов, внаслідок чого, з посиланням на приписи п.10.1 Правил №190 від 27.06.2008р. у разі виявлення витоку води через зіпсування санітарно-технічних приладів та арматури, пошкодження внутрішньої (у тому числі внутрішньо будинкової) мережі водопостачання, нераціонального використання води, у випадку, коли засіб обліку на вводі відсутній або не працює з вини споживача, останній здійснює розрахунок за воду з виробником згідно з п.3.3 цих Правил, відмовив у проведенні перерахунку.

04.03.2019р. позивачем отримано від відповідача попередження №676 від 28.02.2019р., згідно якого останній пропонував терміново погасити заборгованість згідно умов договору №595 від 04.01.2005р. у розмірі 41326,94 грн., в разі невиконання вимог попередження, підприємством відповідача буде вжито заходів щодо обмеження у використанні послуг, відновлення послуг буде можливим після повної сплати заборгованості згідно договору та оплати робіт з відновлення водопостачання та водовідведення.

Враховуючи наведене, позивач вважає дії Комунального підприємства «Маріупольське виробниче водопровідно-каналізаційного господарства» протиправними, незаконними та такими, що порушують його права, що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам суд виходить з наступного:

Згідно з ч.1, п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 ст.202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 ст.626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 63 Цивільного кодексу України.

Згідно ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Нормативним актом, який встановлює порядок користування питною водою із комунальних водопроводів та приймання стічних вод до комунальної каналізації є Правила користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008р. (далі за текстом Правила).

Згідно п.1.1. Правил визначається порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Дотримання цих Правил є обов`язковими для всіх юридичних осіб, незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до п.2.1. Правил, відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до Законів України «Про питну воду та питне водопостчання», «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно ст.19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачаня на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням.

Згідно п.5.1., 5.2, 5.3 Правил, облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію. Вузли обліку повинні розташовуватись на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу. Обладнання вузла обліку здійснюється за рахунок споживачів.

Згідно п.2.3 договору абонент повинен придбати водолічильник у 10-ти денний термін з моменту підписання договору, зробити йому державну повірку, зареєструвати у виконавця та встановити водолічильник, який буде перебувати у нього на балансі й обслуговуванні. Встановлення водолічильника може бути виконано виконавцем за рахунок абонента.

Як вбачається з актів №595/5 від 14.08.2018р., №595/4 від 14.08.2018р., №595/5 від 14.09.2018р., №595/4 від 14.09.2018р., №595/5 від 17.10.2018р., №595/4 від 17.10.2018р., №595/5 від 15.11.2018р., №595/4 від 15.11.2018р., за адресою: м.Маріуполь, вул.М.Сибиряка, 41-А, на об`єкті ТОВ «Ажур» «м`ясні ряди» встановлено водомір ЛЛ-15 № НОМЕР_1 , на об`єкті «громадський туалет» водомір ЛК-15х №5284011.

Відповідно до п.5.25 Правил для контролю витрат води у споживачів, які не мають засобів обліку, а також для перевірки показів встановлених засобів обліку виробник має право встановлювати на вводах контрольні засоби обліку. Ці роботи теж можуть бути виконані за обґрунтованою вимогою споживача. Дообладнання або монтаж вузлів обліку для встановлення контрольних засобів обліку виконується за рахунок зацікавленої сторони.

Згідно п.5.26. Правил тривалість роботи контрольних засобів обліку має бути не менше ніж 15 днів. Якщо контрольний засіб обліку виявить неточність роботи засобів обліку, що перевіряються, останні підлягають ремонту, а розрахунок за водокористування здійснюється відповідно до показів контрольного засобу обліку, при цьому виробник має право провести перерахунок споживачеві за водокористування в попередні два місяці. Витрати води споживачами, що не мають засобів обліку, визначаються за середньодобовими даними, розрахованими відповідно до показів контрольного засобу обліку до установки засобів обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою здійснення контролю роботи комерційних засобів обліку позивача, 31.10.2017р. Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» встановлено контрольний засіб обліку № з показниками 000000 м.

20.09.2018р. представником Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» здійснено зняття показників контрольного засобу обліку №, зафіксовано показник споживання води 004004 куб.м. та здійснено розрахунок використаної води шляхом відрахування від показників контрольного засобу обліку 004004 куб.м. кількості спожитої абонентами води, які отримують водопостачання по відповідній водопровідній мережі за період з листопада 2017 року по вересень 2018 року в сумі 1816 куб. м. та визначено показник на рівні 2188 куб. м., про що складено акт №595/5 від 20.09.2018р., який підписано одноособово представником відповідача.

На підставі вказаних даних, Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» виставлено позивачу рахунок №595-212/3 від 24.09.2018р. (вересень 2018р.) на суму 41326,94 грн. (об`єм 2188 куб. м).

Проте, здійснений відповідачем розрахунок кількості використаної позивачем води за вересень 2018р. на загальну суму 41326,94 грн. на підставі показників контрольного засобу обліку № є безпідставним, оскільки матеріали справи не містять будь-яких доказів неточності роботи засобів обліку позивача, встановлених за адресою: м.Маріуполь, вул.М.Сибиряка, 41-А, на об`єктах ТОВ «Ажур» - «м`ясні ряди» та «громадський туалет».

Також, в матеріалах справи відсутні докази проведення Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» перевірки роботи засобів обліку позивача, якими були б зафіксовані недоліки у роботі засобів обліку.

Крім того, згідно листа Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» від 30.11.2018р. №5254 одинадцять об`єктів інших абонентів також входять до зони контролю контрольного засобу обліку №.

При цьому, відповідачем не надано суду жодних доказів, що об`єм води визначений на підставі акту №595/5 від 20.09.2018р. та зазначений у рахунку №595-212/3 від 24.09.2018р. (вересень 2018р.) на суму 41326,94 грн. був використаний саме ТОВ «Ажур».

З огляду на викладене, у Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» були відсутні правові підстави для застосування п.5.26. Правил та здійснення розрахунку спожитої води ТОВ «Ажур» на підставі даних контрольного засобу обліку №.

Таким чином, акт №595/5 від 20.09.2018р. та рахунок №595-212/3 від 24.09.2018р. (вересень 2018р.) на суму 41326,94 грн. були складені на підставі вихідних даних визначених відповідачем з порушенням вимог Правил, а отже вказаний акт та рахунок не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази виникнення у відповідача обов`язку щодо їх оплати, а також не може бути підставою для припинення водопостачання на об`єкти позивача не оплата вказаного рахунку.

Відповідно до п.2.18.2 договору до прав абонента відноситься, зокрема, право оскарження акту обстеження водопровідних мереж та акту відносно об`ємів надання послуг з водопостачання в адміністрацію виконавця або до суду.

Згідно п. 4.6, 4.7 договору, на підставі акту, який є обов`язковим для здійснення розрахунків, абоненту виписується рахунок за надані послуги, який має бути оплачений останнім у термін до п`яти календарних днів із моменту отримання рахунку у повному обсязі.

Частиною 2 ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У частині 1 ст.16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (ч.2,3 ст. 16 Цивільного кодексу України).

За приписами п. 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів.

Отже, акт яким зафіксовано об`єм наданих абоненту послуг, є актом який за своїми ознаками належить до актів в розумінні статті 20 Господарського кодексу України, оскільки відповідно до п.4.6, 4.7 договору породжує для позивача відповідні зобов`язання, виконання яких є обов`язковими для абонента та відповідно до п.2.18.2 договору може бути оскаржений до суду.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про визнання недійсним акту №595/5 від 20.09.2018р., складеного представником Комунального підприємства Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства підлягає задоволенню.

При цьому, судом встановлено, що з 01.09.2018р. Комунальним підприємством «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» фактично припинено постачання води на об`єкти споживача, що підтверджується актами №595/5 від 14.09.2018р., №595/4 від 14.09.2018р. (вересень 2018 року), №595/5 від 17.10.2018р., №595/4 від 17.10.2018р. (жовтень 2018 року), №595/5 від 15.11.2018р., №595/4 від 15.11.2018р. (листопад 2018 року), у яких наявні відмітки відповідача про відсутність води із зазначенням показників на об`єкті «м`ясні ряди» на рівні 00460 куб. м, на об`єкті «громадський туалет» - 00088 куб. м.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.

За змістом п.1 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно до ст.23 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», підприємства питного водопостачання та централізованого водовідведення зобов`язані забезпечити: виробництво та постачання споживачам питної води відповідно до умов договору; подачу води для протипожежних потреб; впровадження новітніх технологій виробництва питної води, водовідведення та очищення стічних вод, ресурсозберігаючих технологій та обладнання, повторного використання очищених стічних вод та осаду, очищення стічних вод та вжиття заходів щодо обробки та утилізації осаду стічних вод; участь у фінансуванні реконструкції та розвитку об`єктів централізованого питного водопостачання і водовідведення, оснащення їх засобами обліку та регулювання споживання води; відшкодування збитків, завданих юридичним і фізичним особам внаслідок порушення вимог законодавства у сфері питної води, питного водопостачання та централізованого водовідведення, що сталося з їх вини; вжиття заходів щодо забезпечення населення питною водою у випадках порушень функціонування систем централізованого водопостачання та водовідведення (аварійні ситуації); вирішення ситуаційних питань, пов`язаних з порушенням функціонування систем централізованого водопостачання та водовідведення (аварійні ситуації) відповідно до плану оперативних дій із забезпечення споживачів питною водою у відповідному населеному пункті (районі).

Відповідно до приписів пункту 1 частини 1 статті 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, з огляду на вищевикладені норми чинного законодавства та фактичні обставини справи, дії Комунального підприємства «Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» щодо припинення водопостачання на об`єкти Товариства з обмеженою відповідальністю «Ажур» (абонента) (м`ясні ряди, громадський туалет), розташовані за адресою: Україна, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Мамина-Сибиряка, буд.41а, є неправомірними.

З наведених підстав, позовна вимога про зобов`язання відповідача відновити водопостачання за договором №595 від 04.01.2005р. до об`єктів Товариства з обмеженою відповідальністю Ажур (абонента) (м`ясні ряди, громадський туалет), розташованих за адресою: Україна, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Мамина-Сибиряка, буд.41а, підлягає задоволенню.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

Відповідно до статей 73, 74, Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Таким чином, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

У відзиві на позовну заяву відповідач посилається на допущення позивачем порушення технічних умов та нераціональне водовикористання. При цьому, жодних доказів в підтвердження викладених у відзиві обставин та встановлення факту порушення позивачем технічних умов та нераціонального водовикористання суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, надавши відповідну юридичну оцінку всім доказам на які посилаються позивач та відповідач, як на підставу своїх вимог та заперечень, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову повністю.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.12, 13, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 91, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Ажур, м.Маріуполь, Донецька область до Комунального підприємства Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства, м.Маріуполь, Донецька область про визнання недійсним акту №595/5 від 20.09.2018р., у якому зафіксовані показники води на рівні 2188 куб.м., каналізації - 2188 куб.м., складений Комунальним підприємством Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства; зобов`язання відновити водопостачання за договором №595 від 04.01.2005р. на відпуск питної води і прийом господарсько-побутових і виробничих стічних вод у систему міської каналізації на 2005 рік до об`єктів Товариства з обмеженою відповідальністю Ажур (абонента) (м`ясні ряди, громадський туалет), розташованих за адресою: Україна, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Мамина-Сибиряка, буд.41а, задовольнити.

Визнати недійсним акт №595/5 від 20.09.2018р., у якому зафіксовані показники води на рівні 2188 куб.м., каналізації - 2188 куб.м., складений Комунальним підприємством Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства.

Зобов`язати Комунальне підприємство Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (87555, Донецька область, м.Маріуполь, Центральний район, вул.Соборна, б.7, ) відновити водопостачання за договором №595 від 04.01.2005р. на відпуск питної води і прийом господарсько-побутових і виробничих стічних вод у систему міської каналізації на 2005 рік до об`єктів Товариства з обмеженою відповідальністю Ажур (87504, Донецька область, м.Маріуполь, Іллічівський район, просп.Ілліча, буд.2, ) (абонента) (м`ясні ряди, громадський туалет), розташованих за адресою: Україна, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Мамина-Сибиряка, буд.41а.

Стягнути з Комунального підприємства Маріупольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства (87555, Донецька область, м.Маріуполь, Центральний район, вул.Соборна, б.7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ажур (87504, Донецька область, м.Маріуполь, Іллічівський район, просп.Ілліча, буд.2, ) судовий збір в розмірі 3842,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області.

Повний текст рішення складено та підписано 21.06.2019р.

Суддя М.О. Лейба