ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2019 р. Справа№ 911/2111/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

без виклику сторін

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.04.2019 (повний текст ухвали складено 09.04.2019)

у справі №911/2111/15 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Правнича консалтингова группа»

до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аккорд»

за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

3) Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

4) Національного Банку України

5) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 17 153 413, 01 грн,

розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, на підставі ст. 269, 270, 271 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України),

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

У травні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Правнича консалтингова группа» (далі - ТОВ «Правнича консалтингова группа») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - ДП «Укрспирт») за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай Кепітал Менеджмент» (далі - ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аккорд» (далі - ТОВ «ФК «Аккорд»), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), Національного Банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення 17 153 413, 01 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо погашення заборгованості за кредитним договором.

28.03.2019 до суду першої інстанції надійшла заява від ТОВ «Фінансова компанія «Аккорд» про зупинення провадження (а. с. 125, т. 5).

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.04.2019 зупинено провадження у справі №911/2111/15 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №911/4055/15, що перебуває у провадженні господарського суду Київської області.

Ухвала мотивована тим, що вимоги позивача у даній справі ґрунтуються на тому, що він набув статусу кредитора за кредитним договором не в силу укладення ним і відповідачем кредитного договору, а в силу наступного набуття позивачем прав вимоги за кредитним договором шляхом придбання таких прав вимоги за окремим правочином, укладеним не з АТ «Дельта Банк», а з наступним кредитором.

Водночас, позовні вимоги АТ «Дельта Банк» у справі №911/4055/15 ґрунтуються лише і безпосередньо на кредитному договорі, укладеному АТ «Дельта Банк» з ДП «Укрспирт». При цьому, права позивача на стягнення заборгованості за цим договором заперечуються з підстав недійсності договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 (укладеного АТ «Дельта Банк» з ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент»), згідно з умовами якого права вимоги до відповідача вибули з власності банку та згідно договору наступного відступлення були набуті позивачем.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду та межі апеляційного перегляду рішення суду

У квітні 2019 АТ «Дельта Банк» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 04.04.2019, а справу передати до суду першої інстанції для розгляду позову.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.04.2019. Справу призначено у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

Справу розглянуто в «розумні строки» з урахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та поштового обігу. Так, заперечення проти відзиву надійшли лише 21.06.2019. Розгляд справи було здійснено з дотриманням принципів рівності та змагальності, передбачених ст. 2, 7, 13 ГПК України.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів, зміст заперечень проти відзиву

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що постанова Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4123/16 (яка набрали законної сили, за участі у справі тих же сторін) встановлено недійсність договору відступлення права вимоги від 12.09.2014, а тому така обставина не підлягає доказуванню та окремому дослідженню ні в справі № 911/2111/15, ні в справі № 911/4055/15.

Більше того, в справі № 911/4055/15 ні обставина недійсності, ні обставина наслідків недійсності договору відступлення права вимоги від 12.09.2014 не є предметом спору, так як ці обставини вже були досліджені та встановлені в межах справи № 910/4123/16.

Враховуючи вищезазначене, зупинення провадження у справі № 911/2111/15 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 911/4055/15 здійснено в порушення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК, оскільки в межах справи № 911/2111/15 зібрано достатньо доказів, щоб встановити як обставину недійсності договору відступлення права вимоги від 12.09.2014, так і обставину наслідків недійсності договору відступлення права вимоги від 12.09.2014.

21.06.2019 на адресу суду апеляційної інстанції від скаржника надійшли заперечення проти відзиву ДП «Укрспирт», в яких ПАТ «Дельта банк» заперечує проти доводів відповідача та просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Скаржник зазначає, що спір у справі № 911/2111/15 не є похідним від спору у справі № 911/4055/15, а, навпаки, є паралельно існуючими спорами. Спірні правовідносини, які виникли на одній і тій же підставі - договір кредитної лінії № ВКЛ-2007072/1 від 27.12.2013, єдина відмінність між ними полягає у тому, що у справі № 911/2111/15 позивач - ТОВ «Правнича консалтингова група» додатково обґрунтовує свої вимоги договором відступлення права вимоги від 12.09.2014, укладеним між AT «Дельта Банк», як первісним кредитором, та ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», як новим кредитором та договором про відступлення права вимоги № 8/2-VP від 12.02.2015, укладеним між ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент», як первісним кредитором, та ТОВ «Правнича консалтингова група», як новим кредитором, що не спричиняє похідності спору у справі № 911/2111/15 від спору у справі № 911/4055/15, так як договір відступлення права вимоги від 12.09.2014 вже визнано недійсним постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.08.2018 у справі № 910/4123/16, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4123/16. Договір про відступлення права вимоги № 8/2-VP від 12.02.2015 жодного значення для справи № 911/4055/15 не має, так як був укладений після договору відступлення права вимоги від 12.09.2014, який визнано недійсним.

Що стосується «реальної загрози прийняття різних за змістом судових рішень у справах № 911/2111/15 та № 911/4055/15 без врахування результатів розгляду справи № 911/4055/15», то тотожне можна сказати і про справу № 911/4055/15 у випадку прийняття по ній рішення без врахування результатів розгляду справи № 911/2111/15, що додатково підтверджує відсутність взаємозалежності між цими справами та необхідність їх одночасного розгляду на підстав норм права та встановлених фактичних обставин, а не в залежності від результату розгляду тієї чи іншої справи.

5. Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу

29.05.2019 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Фонду гарантування вкладів фізичних осіб надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона підтримала вимоги апеляційної скарги та просила скасувати оскаржувану ухвалу.

Так, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вказує, що постанова Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/4123/16 на сьогоднішній день набрало законної сили, в межах справи № 910/4123/16 брали участь ті самі особи, які беруть участь у даній справі. Обставина недійсності договору відступлення права вимоги від 12.09.2014 не підлягає доказуванню, оскільки такі факти встановлені у справі № 910/4123/16. А тому доводи Господарського суду Київської області, викладені в ухвалі від 04.04.2019 про те, що в справі № 911/4055/15 досліджуються обставини дійсності та наслідків недійсності договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 є безпідставними та необґрунтованими, адже дані обставини були встановлені в межах справи № 910/4123/16.

10.06.2019 на адресу суду апеляційної інстанції від ДП «Укрспирт» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому сторона заперечила проти вимог апеляційної скарги та просила відмовити в її задоволенні.

ДП «Укрспирт» вказує, що спір у даній справі є похідним від спору, що розглядається в рамках справи №911/4055/15, через таке: виник щодо стягнення заборгованості за кредитним договором не між первинним кредитором та відповідачем, а між наступним кредитором і відповідачем; предметом дослідження у справі №911/4055/15 є дослідження наслідків недійсності договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 в частині наявності питання: чи втратило AT «Дельта Банк» право вимоги за кредитним договором, й висновки суду в цій частині матимуть преюдиційне значення для вирішення даної справи; задоволення позову у справі №911/4055/15 виключає можливість задоволення позову у даній справі.

Також відповідач зазначив, що ТОВ «Правнича консалтингова група» обґрунтовує свої вимоги тим, що недійсність договору відступлення права вимоги не призвела до відновлення у AT «Дельта Банк» прав вимоги за кредитним договором, так як така недійсність лише зумовлює визначені законодавством наслідки з відшкодування вартості вибулого, а не реалізації прав за ним.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

6. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Зупинення провадження у справі - це перерва у розгляді справи на невизначений строк. У разі зупинення провадження у справі припиняється здійснення процесуальних дій у такій справі.

Статтею 227 ГПК України передбачено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об`єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов`язаної справи іншим судом.

При цьому для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, ще мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи певної черговості розгляду вимог тощо.

Аналогічний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 918/926/17.

Зупиняючи провадження у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача у даній справі ґрунтуються на тому, що він набув статусу кредитора за кредитним договором не в силу укладення ним і відповідачем кредитного договору, а в силу наступного набуття позивачем прав вимоги за кредитним договором шляхом придбання таких прав вимоги за окремим правочином. При цьому, позовні вимоги АТ «Дельта Банк» у справі №911/4055/15 ґрунтуються лише і безпосередньо на кредитному договорі, укладеному АТ «Дельта Банк» з ДП «Укрспирт». Права позивача на стягнення заборгованості за цим договором заперечуються з підстав недійсності договору про відступлення права вимоги від 12.09.2014 (укладеного АТ «Дельта Банк» з ТОВ «КУА «Скай Кепітал Менеджмент»), згідно з умовами якого права вимоги до відповідача вибули з власності банку та згідно договору наступного відступлення були набуті позивачем. А тому, на переконання суду першої інстанції, наявні підстави для зупинення, оскільки у вказаній справі буде досліджено питання наслідків недійсності договору про відступлення права вимоги, що може вплинути на оцінку доказів у даній справі.

Однак, із таким висновком суду першої інстанції не може погодитись Північний апеляційний господарський суд, оскільки судом першої інстанції залишено поза увагою, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

При цьому пов`язаною зі справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для такого господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали не обґрунтовано, яким чином розгляд справи № 911/4055/15 унеможливлює розгляд даної справи, не зазначено, які саме обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні цієї справи, виходячи з предмета та підстав спору.

Водночас, сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення у іншій справі (№911/4055/15).

Більше того, як вбачається з матеріалів справи, обставини стосовно недійсності правочину з відступлення права вимоги були предметом розгляду справи № 910/4123/16, за результатами розгляду якої Верховним Судом ухвалено постанову від 27.11.2018. Дослідження ж і встановлення наслідків такої недійсності, в силу приписів ст. 86, 237 ГПК України, є безпосередньою компетенцією суду, який розглядає відповідну справу.

Крім того, судом першої інстанції не було зазначено, які обставини не можуть бути встановлені судом самостійно у цій справі, а можуть бути встановлені лише у справі № 911/4055/15 та яким чином встановлені у вказаній справі обставини впливають на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи, у даній справі, виходячи із предметів та підстав позовів у зазначених справах. У цій частині, суд апеляційної інстанції бере до уваги доводи скаржника та відхиляє мотиви відзиву відповідача як безпідставні.

Отже, не звернувши уваги на наведені обставини, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Водночас, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Наведеного судом першої інстанції враховано не було, тому, зупинивши провадження в цій справі, суд порушив право сторін на розгляд справи упродовж розумного строку.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції прийнята з наведеними порушеннями п. 1, 4 ч. 1 ст. 280 ГПК України та підлягає скасуванню.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга обґрунтована, а ухвала суду першої інстанції така, що прийнята з порушенням норм процесуального права, зокрема п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.

Отже, керуючись ст. 2, 269, 270, 271 п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 1, 4 ч. 1 ст. 280, 281, 282 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги у даній справі та скасування ухвали суду першої інстанції.

8. Судові витрати

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК), а понесені судові витрати підлягають розподілу за результатами розгляду спору по суті судом першої інстанції.

Керуючись ст. 2, 269, 270, 271, п. 6 ч. 1 ст. 275, п. 1, 4 ч. 1 ст. 280, ст. 281, 282, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на ухвалу Господарського суду Київської області від 04.04.2019 у справі № 911/2111/15 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 04.04.2019 у справі № 911/2111/15 скасувати.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аккорд» у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

3. Справу № 911/2111/15 направити для розгляду до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню згідно зі ст. 255, п. 2 ч. 1 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко