СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" червня 2019 р. Справа № 922/3670/18

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Гетьман Р.А. , суддя Дучал Н.М.

при секретарі судового засідання Стойки В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Третьяк О.О., за довіреністю,

від відповідача: Боровська М.І., за довіреністю.,

від третьої особи: не прибули

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, м. Харків за вх. №940 Х/1 на рішення господарського суду Харківської області від 20.02.19 (повний текст складено 25.02.2019, суддя Аюпова Р.М.) у справі № 922/3670/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Харківгаз Збут, м. Харків

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова, м. Харків

про стягнення коштів у розмірі 9369,20 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м. Харків, звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, м. Харків, про стягнення 3% річних в сумі 1849,18 грн. та інфляційних втрат в сумі 7520,01 грн. за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

Господарським судом Харківської області 20.02.2019 р. у справі № 922/3670/18 прийнято рішення про задоволення позовних вимог. Стягнуто з Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради (61002, м. Харків, вул. Сумська, 78, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, поштова адреса: 61093, м. Харків, вул. Петра Болбочана, 54, ) 3% річних в сумі 1849,18 грн., інфляційні втрати в сумі 7520,01 грн. за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), управління багатоквартирним будинком, вивезення побутового сміття та рідких нечистот, а також судові витрати в сумі 1762,00 грн.

Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Вважає, що рішення по справі прийнято з порушенням норм матеріального права без врахування усіх обставин справи.

Апелянт стверджує, що чинним законодавством визначений спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що фактично усуває Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки ТОВ Харківгаз Збут за визначеними нормативами.

Скаржник вважає, що з його сторони не було порушено жодного терміну перерахування коштів на рахунки ТОВ Харківгаз Збут, про що свідчить відомість розрахунків з зазначенням дати фінансування.

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради є бюджетною установою та фінансується за рахунок різних бюджетів, а господарський суд першої інстанції не врахував те, що стягнення зазначених сум можливо лише за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам.

Окрім того апелянт наголошує на тому, що він відноситься до органів місцевого самоврядування, а тому твердження суду першої інстанції щодо неврахування відсутності бюджетних коштів як підстави звільнення від відповідальності органу державної влади за порушення зобов`язання є хибними.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2019 р. відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 20.02.2019 р. у справі № 922/3670/18. Зобов`язано учасників справи до 25.04.2019 р. включно надати суду відзиви на апеляційну скаргу. Ухвалено розглядати справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

19.04.2019 р. від Управління Державної казначейської служби України у Київському районі Харківської області на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

22.04.2019 р. від позивача по справі надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просять рішення по справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

22.05.2019 р. від заявника апеляційної скарги надійшло клопотання стосовно розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.05.2019 р. справу № 922/3670/18 призначено до розгляду на 13 червня 2019 р.

У зв`язку з відпусткою судді Сіверіна В.І., який входив до складу колегії суддів, на день розгляду справи, шляхом повторного автоматизованого розподілу справи (розпорядження керівника апарату суду від 12.06.2019 № 922/3670/18) визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Склярук О.І., суддя Дучал Н.М., суддя Гетьман Р.А.

В судовому засіданні, призначеному на 13.06.2019 р. оголошувалася перерва до 20.06.2019 р.

В судових засіданнях, представник заявника апеляційної скарги підтримав свої вимоги. Просив рішення по справі скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Просив рішення по справі залишити без змін.

Відповідно до ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Стаття 270 ГПК України встановлює, що у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено наступне:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (постачальник, позивач) та Управлінням праці та соціального захисту населення Київської районної державної адміністрації (Управління, відповідач, платник) укладено Договір від 01.07.2015 №08/7 про фінансування пільг населенню (надалі - договір), предметом якого є взаємне співробітництво між сторонами в частині проведення пільгових нарахувань за надані населенню послуги із споживання природного газу та фінансування цих пільг (пункт 1.1. договору).

Пунктом 1.2. договору передбачено, що постачальник здійснює постачання природного газу населенню, яке отримує пільги, а платник, здійснює проведення розрахунків за спожитий газ у частині пільг, пов`язаних із споживанням природного газу населенням, яке має відповідні пільги, відповідно до постанови КМУ від 11.01.2005 №20 (зі змінами) та постанови КМУ від 04.03.2002 №526.

У відповідності до підпункту 2.1.2. пункту 2.1. договору постачальник зобов`язався щомісяця, до 5 числа місяця, що слідує за звітним, складати та надавати Управлінню розрахунки видатків на відшкодування витрат, пов`язаних з наданням пільг згідно затвердженої форми "2-пільга".

Згідно підпункту 2.2.1. пункту 2.2. договору платник зобов`язується при надходженні субвенцій з державного бюджету та в межах затвердженого кошторису відшкодувати постачальнику вартість послуг, наданих пільговиками у минулому місяці, згідно форми 2.

Сторони зобов`язуються, щомісячно, не пізніше 8 календарних днів після закінчення звітного місяця, складати акти звіряння взаємних розрахунків за спожитий природний газ населенням, яке отримує пільги.

Даний договір набирає чинності з 01 січня 2015 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ щодо фінансування пільг для населення - до їх повного виконання.

Як стверджує позивач, ним протягом липня-грудня 2015 року здійснено постачання природного газу пільговій категорії населення Київського району, які підпадають під дію норм Законів України "Про жертви нацистських переслідувань", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист", Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Закону України "Про прокуратуру" тощо.

Загальна вартість послуг у вказаний період становила 3128330,60 грн., проте відповідачем у встановлений строк не проведено у повному обсязі розрахунок за надані послуги з газопостачання пільговій категорії населення.

Такі обставини стали підставою для звернення з даним позов до суду.

Як зазначалося вище, рішенням по справі позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Рішення обґрунтовано доведеністю позовних вимог.

Проте, судова колегія не може погодитися з такими висновками суду з огляду на наступне.

Пунктами 1, 6 статті 92 Конституції України встановлено, що виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту тощо.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», який визначає правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, встановлено, що пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання визначаються виключно законами України.

Так, Законами України «Про жертви нацистських переслідувань», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждати внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист», Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про прокуратуру» тощо, встановлені пільги з оплати послуг з газопостачання для окремих категорій осіб.

Згідно ст. 87 Бюджетного кодексу України, видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення належать до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України.

При цьому, порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим визначаються Кабінетом Міністрів України (частина друга статті 97 Бюджетного кодексу України).

Згідно пп. "б" п. 4 ч. 1 ст. 89 та ст. 102 Бюджетного кодексу України, видатки на покриття витрат з оплати житлово-комунальних послуг (житлові субсидії населенню) здійснюються з місцевих бюджетів за рахунок коштів, які надходять з державного бюджету України (субвенцій з державного бюджету України) у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання житлових субсидій на оплату природного газу за рахунок субвенцій з державного бюджету визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 року №256 «Про затвердження Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету» (далі-Порядок №256).

Пунктом 3 Порядку №256 передбачено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належать питання праці та соціального захисту населення (далі - головні розпорядники коштів).

Згідно п.п. 5, 7, 8 Порядку №256, головні розпорядники коштів місцевих бюджетів щомісяця готують інформацію про фактично нараховані суми та акти звіряння розрахунків за надані послуги з підприємствами - надавачами відповідних послуг і надсилають їх фінансовим органам райдержадміністрацій, виконкомів міських рад (міст республіканського Автономної Республіки Крим і обласного значення); Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, фінансові органи обласних держадміністрацій протягом двох операційних днів після отримання коштів субвенцій надають органам Державної казначейської служби платіжні доручення щодо перерахування цих коштів на рахунки районних бюджетів, бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення пропорційно фактичним зобов`язанням з пільг, субсидій, допомоги та компенсаційних виплат за пільговий проїзд окремих категорій громадян відповідних бюджетів на дату проведення платежів з їх оплати. Щомісячні суми субвенцій перераховуються органами Державної казначейської служби на рахунки місцевих бюджетів з урахуванням їх обсягів, передбачених у бюджеті Автономної Республіки Крим, обласних бюджетах для відповідних місцевих бюджетів.

Органи Державної казначейської служби протягом операційного дня з часу отримання відповідних платіжних доручень направляють кошти субвенцій на рахунки місцевих бюджетів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби.

Отримані місцевими бюджетами суми субвенцій перераховуються протягом одного операційного дня на рахунки головних розпорядників коштів, відкриті в територіальних управліннях Державної казначейської служби, для здійснення відповідних видатків. Головні розпорядники коштів місцевих бюджетів здійснюють у п`ятиденний строк розрахунки з постачальниками відповідних послуг і ведуть облік за видами пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу.

Згідно пп. 47 ст. 2 Бюджетного кодексу України, розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення витрат бюджету.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року №20 затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій (далі - Порядок № 20).

Відповідно до п. 6 Порядку № 20, органи Казначейства на підставі платіжних доручень головних розпорядників коштів місцевих бюджетів перераховують кошти на рахунки постачальників ресурсів (товарів, послуг).

Розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків (п. 7 Порядку №20).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що державою фактично визначено спеціальний режим проведення розрахунків за поставлений природний газ, що, по суті, усуває відповідача від процесу розподілу отриманих від споживачів грошових коштів на свій розсуд та полягає у автоматичному перерахуванні зі спеціальних рахунків грошових коштів на рахунки позивача за визначеними нормативами.

Матеріалами справи підтверджується той факт, що заборгованість, яка виникла, утворилась не з вини відповідача, а через ненадходження коштів у вигляді державної субвенції на відшкодування субсидій на рахунок відповідача.

Разом з тим, умовами договору передбачено зобов`язання Управління відшкодовувати постачальнику нараховані субсидії лише при надходженні субвенцій з державного бюджету та в межах затвердженого кошторису.

Колегія суддів враховує правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 року у справі №913/89/18 та від 01.10.2018 року у справі №904/9145/17.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 цього ж кодексу визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі та оголошенні в судовому засіданні, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, доведені належними, допустимими та достатніми доказами, тоді як господарським судом першої інстанції при прийнятті рішення невірно застосовано норми права, а висновки не відповідають обставинам справи.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду - скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в позові.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, необхідно здійснити розподіл судових витрат у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, а саме: за подання позовної заяви судовий збір відшкодуванню не підлягає, натомість судовий збір за подання апеляційної скарги слід відшкодувати відповідачу за рахунок позивача.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, п.2, ч.1 ст.275, п.3, 4 ст. 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 20.02.2019 р. у справі № 922/3670/18 - задовольнити.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 20.02.2019 р. у справі № 922/3670/18 скасувати.

3.Прийняти нове рішення по справі.

4.У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, м. Харків про стягнення коштів 3% річних у сумі 1 849,18 грн та інфляційних витрат в сумі 7 520грн 01 коп. відмовити.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» (61004, м.Харків, вул. Москалівська, 57/59, п/р НОМЕР_1 в АБ «Клірінговий дім» м.Київ, МФО 300647, ) на користь Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Київського району Харківської міської ради, м. Харків (61002, м. Харків, вул. Сумська, 78, ) витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою у сумі 2643,00 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.06.2019р.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя Н.М. Дучал