ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/3692/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Акціонерного товариства

"ДТЕК Дніпровські електромережі" - Тищенко Т.А.,

Об`єднання співвласників

багатоквартирного будинку "Капустяне"- не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 (у складі колегії суддів: Кощеєв І.М. (головуючий), Кузнецова І.Л., Широбокова Л.П.)

та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 (суддя Кеся Н.Б.)

у справі № 904/3692/18

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Капустяне"

про стягнення 30 042,77 грн,

за зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Капустяне"

до Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі"

про скасування оперативно-господарської санкції,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" (далі - АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі") звернулося до суду з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Капустяне" (далі - ОСББ "Капустяне") про стягнення 30 042,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час проведення представниками позивача перевірки щодо дотримання ОСББ "Капустяне" Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ; чинних на час виникнення спірних правовідносин), на об`єкті за адресою: м. Дніпро, вул. Мінусинська, 250 г, було виявлено самовільне підключення електроустановок до електричної мережі, що не належить енергопостачальній організації, що є порушенням статей 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" (тут і далі - чинного на час виникнення спірних правовідносин), пунктів 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 ПКЕЕ. Зазначені порушення зафіксовано в акті про порушення від 02.09.2016 № 102974.

06.06.2018 відбулося засідання комісії позивача з розгляду акта про порушення від 02.09.2016 № 102974, на якому було прийнято рішення, оформлене протоколом № 6-1, про нарахування кількості не облікованої електричної енергії відповідно до пункту 2.9 за формулою згідно з пунктом 2.7 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562 (далі - Методика). Сума нарахувань склала 30 042,77 грн.

Оскільки ОСББ "Капустяне" ця сума сплачена не була, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

У вересні 2018 року ОСББ "Капустяне" звернулося до суду з зустрічним позовом до АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", у якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просило скасувати оперативно-господарську санкцію, оформлену протоколом від 06.06.2018 № 6-1, щодо нарахування ОСББ "Капустяне" вартості недооблікованої електричної енергії у сумі 30 042,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між сторонами у справі відсутні договірні зобов`язання, отже, підстави для застосування оперативно-господарської санкції відповідно до ПКЕЕ немає.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2018, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019, у задоволенні позову АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" відмовлено. Зустрічний позов ОСББ "Капустяне" задоволено в повному обсязі.

Судові рішення мотивовано тим, що АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" фактично заявлено до стягнення оперативно-господарську санкцію, правові підстави для застосування якої до ОСББ "Капустяне" за відсутності договору про постачання електричної енергії відсутні. Крім того, позивачем не доведено обсяги та період споживання відповідачем не облікованої електричної енергії. Водночас зазначені обставини є підставою для задоволення зустрічного позову.

Не погоджуючись із висновками судів першої та апеляційної інстанцій, у квітні 2019 року АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" задовольнити, а у задоволенні зустрічного позову відмовити.

Касаційну скаргу АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" обґрунтовує тим, що судами попередніх інстанцій при вирішенні справи не в повному обсязі досліджено і оцінено обставини, що мають значення для справи, зокрема, судами не надано відповідної правової оцінки тому, що за вимогами чинного законодавства використання електричної енергії без договору не допускається; у цьому випадку договірні відносини між сторонами відсутні, тому до споживача електричної енергії застосовано не оперативно-господарську санкцію відповідно до статей 235-237 Господарського кодексу України та договору, а відповідальність, визначена Законом України "Про електроенергетику", ПКЕЕ і Методикою, за не облікове використання електричної енергії.

У відзиві на касаційну скаргу ОСББ "Капустяне" зазначає про правильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, тому просить залишити оскаржені судові рішення без змін.

ОСББ "Капустяне" в судове засідання свого представника не направило, хоча було повідомлено про дату, час і місце судового засідання належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд у складі колегії дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначеного представника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі", дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

При вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що 02.09.2016 працівниками АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" здійснено перевірку ОСББ "Капустяне" на об`єкті за адресою: м. Дніпро, вул. Мінусинська 250 г, під час якої було виявлено порушення статей 26, 27 Закону України "Про електроенергетику" пунктів 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 ПКЕЕ щодо самовільного підключення електроустановок до електричної мережі, що не належить енергопостачальній організації. Самовільне підключення виконано проводом АПВ 2*2,5 на першому поверсі з квартирного електростояка.

За наслідками перевірки, у присутності представника ОСББ "Капустяне" Денисенко М.М., складено акт про порушення від 02.09.2016 № 102974, від підписання якого Денисенко М.М. відмовився, що було зафіксовано працівниками позивача.

26.09.2016 складено акт про усунення порушення ПКЕЕ, в якому зазначено, що проведено відключення освітлення сходових клітин. Акт про усунення порушення підписано представником ОСББ "Капустяне" Денисенко М.М.

Відповідно до пункту 6.42 ПКЕЕ позивач у листі від 17.05.2018 вих. № 1163/6074 повідомив ОСББ "Капустяне" про проведення засідання комісії з розгляду акта про порушення на 06.06.2018 о 13:00 год. за адресою вул. Старокозацька, 34, каб. 204, що підтверджується реєстром відправлення поштової кореспонденції.

06.06.2018 комісією АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" по розгляду акта про порушення від 02.09.2016 № 102974 прийнято рішення, оформлене протоколом № 6-1, про нарахування кількості недорахованої електричної енергії згідно з пунктом 2.9 за формулою 2.7 Методики за три роки.

Сума за необліковану електричну енергію склала 30 042,77 грн, відповідно до розрахунку кількості необлікованої електроенергії за період з 26.09.2013 по 26.09.2016.

ОСББ "Капустяне" виставлено рахунок від 06.06.2018 № 111/91-32/102974 за недовраховану активну електроенергію на суму 30 042,77 грн.

Відмова ОСББ від оплати рахунку, стало підставою для звернення АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" до суду з позовом про стягнення з ОСББ "Капустяне" 30 042,77 грн.

Підставою зустрічного позову ОСББ "Капустяне" слугувала незгода позивача із застосуванням до нього оперативно-господарської санкції.

Суд першої інстанції, з яким погодився і суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що відсутність укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії виключає можливість застосування до особи оперативно-господарської санкції.

Проте, Касаційний господарський суд не погоджується із такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки вони є передчасними, зробленими без належного з`ясування і оцінки обставин справи та з порушенням вимог чинного законодавства.

За змістом статті 1 Закону України "Про електроенергетику" споживачі енергії - це суб`єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно з пунктом 1.2 ПКЕЕ також визначено споживача електричної енергії як особу, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Разом з тим термін "споживач електричної енергії" необхідно застосовувати в дещо ширшому значенні, зокрема як такий, що поширюється і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання, що вбачається зі змісту положень підпункту 1 пункту 10.2 ПКЕЕ (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 у справі № 15/147/10).

Отже, для визначення обсягу та обрахування вартості електричної енергії, яку особа споживала за відсутності укладеного договору про постачання електричної енергії, застосовуються положення ПКЕЕ та Методики.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК) за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (частина 2 статті 275 ГК).

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником; споживач енергії зобов`язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії; безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач; споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Відповідно до статті 27 цього Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; порушення правил користування енергією; інші правопорушення, передбачені законом.

Відповідно до пункту 1.2 ПКЕЕ недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

У пункті 1.3 ПКЕЕ установлено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з пунктом 5.1 ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Підпунктом 1 пункту 10.2 ПКЕЕ встановлено, що споживач електричної енергії зобов`язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

Отже, за змістом наведених вище норм користуватися електричною енергією допускається виключно на підставі договору.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема у постанові Верховного Суду від 10.05.2018 у справі № 906/857/16.

Згідно з пунктом 6.42 ПКЕЕ на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків. Споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку. Постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) під час вручення протоколу споживачу зобов`язаний ознайомити споживача з його правом щодо можливості оскарження рішення комісії.

Пунктом 6.43 ПКЕЕ передбачено, що кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або поточний рахунок постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом. Споживач має оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 Методики вона застосовується на підставі акта про порушення, складеного в порядку, установленому цією Методикою, з урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі виявлення такого порушення ПКЕЕ як підключення до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника, електроустановок, струмоприймачів або електропроводки поза розрахунковими приладами обліку електричної енергії без порушення схеми обліку.

Згідно з пунктом 2.9 Методики у разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпункті 7 пункту 2.1 цієї Методики, розрахунковий добовий обсяг споживання електричної енергії через проводи (кабелі), якими здійснене самовільне підключення (W доб.с.п., кВт·год), розраховується за формулою (2.7) Методики. Кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики. У пункті 2.9 Методики визначено також, що кількість днів у періоді, за який здійснюється перерахунок, визначається за формулою (2.6) Методики.

При вирішенні справи судами установлено, що договір про постачання електричної енергії між сторонами у справі не укладався, оскільки кабель, з якого відбувається живлення електромережі будинку № 250 г по вул. Мінусинська, не знаходиться на балансі позивача, що підтверджується листуванням між сторонами.

Водночас позивач як під час розгляду справи, так і навівши аналогічні доводи у касаційній скарзі, наголошував, що користуватися електричною енергією допускається виключно на підставі договору, який між сторонами укладено не було, і використання електричної енергії з порушенням вимог законодавства є підставою для застосування до такого споживача встановленої законом відповідальності. Крім того, позивач зауважив, що відповідно до положень Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" та рішення Дніпропетровської міської ради від 18.12.2009 № 644/22/У, житловий будинок № 250 г по вул. Мінусинська з усіма внутрішніми комунікаціями, у тому числі електрообладнанням, передано в оперативне управління ОСББ. Тому, зафіксувавши факт самовільного підключення до електричної мережі, що не належить енергопостачальній організації у будинку № 250 г по вул. Мінусинська , АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" нараховано вартість необлікованої електроенергії, яку визначено за допомогою Методики.

За змістом частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

З урахуванням наведених законодавчих норм завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідно до статті 7 ГПК правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані сторонами докази, господарські суди повинні в мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування й ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 7 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" і частиною 4 статті 11 ГПК суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Хаджинастасіу проти Греції" національні суди повинні зазначати з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтується їхнє рішення, що, серед іншого, дає стороні можливість ефективно скористатися наявним у неї правом на апеляцію. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кузнецов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що ще одним завданням вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України"), з якої випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій, обмежившись посиланням на те, що за відсутності укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії, застосування до відповідача оперативно-господарської санкції є неправомірним, наведені вище вимоги законодавства не врахували, а відтак належним чином не визначили характер спірних правовідносин сторін, не встановили правову природу проведених позивачем нарахувань вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення ПКЕЕ, не дали оцінки тому, чи є акт про порушення ПКЕЕ, складений позивачем, належним доказом порушення ОСББ ПКЕЕ, залишили поза увагою і не дали належної правової оцінки наведеним вище доводам АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі". Водночас суди, зазначивши, що до суб`єкта, який порушив саме господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором, який у зазначеній справі між сторонами не укладався, дійшли суперечливого висновку щодо застосування позивачем до відповідача саме оперативно-господарської санкції, а тому зробили передчасний висновок щодо наявності правових підстав для задоволення зустрічного позову.

Відповідно до статті 236 ГПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини 1 статті 237 ГПК при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

У зв`язку з наведеним, рішення та постанова судів попередніх інстанцій зазначеним вимогам процесуального закону не відповідають, оскільки суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази та не встановили пов`язані з ними обставини, що входили до предмета доказування, отже, висновки цих судів щодо відсутності підстав для задоволення позову АТ "ДТЕК Дніпровські електромережі" та наявності підстав для задоволення зустрічного позову є передчасними.

Порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 300 ГПК).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Зважаючи на викладене, а також відповідно до положень частини 3 статті 310 ГПК постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції. При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, перевірити зазначені в цій постанові доводи сторін та подані ними докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого вирішити спір відповідно до закону. За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" задовольнити частково.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 19.03.2019 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2018 у справі № 904/3692/18 скасувати.

3. Справу № 904/3692/18 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий