ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 року м. Дніпро Справа № 912/1138/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач)

судді Кузнецов В.О., Чус О.В.

секретар Манчік О.О.

учасники провадження у справі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну

скаргу ОСОБА_1 , с. Красилівка Овруцького району Житомирської області; ОСОБА_2 , м. Здолбунів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_3 , м. Здолбунів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_4 , смт. Гоща Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_5 , смт. Гоща Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_6 м. Здолбунів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_7 , м. Житомир Житомирської області; ОСОБА_8 , смт. Гоща Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_9 , с. Копиткове Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_10 , смт. Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області; ОСОБА_11 , с. Коршів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_12 , м. Здолбунів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_13 , с. Коростень Житомирської області; ОСОБА_14 , с. Здовбиця Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_15 , м. Житомир Житомирської області; ОСОБА_16 , с. Богдашів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_17 , м. Житомир Житомирської області; ОСОБА_18 , м. Житомир Житомирської області; ОСОБА_19 , с. Кунин Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_20 , м. Здолбунів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_21 , с. Буща Рівненського району Рівненської області

на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2019 року

у справі № 912/1138/19 (суддя - Кабакова В.Г., м. Кропивницький)

за заявою Селянського (фермерського) господарства "Мрія", с. Хмельове, Маловисківський район, Кіровоградська область

про забезпечення позову (до подання позовної заяви)

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст та мотиви рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2019 року заяву Селянського (фермерського) господарства "Мрія" від 23.04.2019 року про забезпечення позову задоволено. Заборонено Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо розпорядження (в тому числі, але не виключено: про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах, про здійснення поділу земельної ділянки, про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, про передачу у власність, про передачу в оренду чи постійне користування, про продаж прав на земельних торгах, про зміну її конфігурації, про зміну цільового призначення, про зміну складу угідь, про зміну кадастрового номера), земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 41,1388 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Заборонено державним кадастровим реєстраторам відділу Держгеокадастру у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення та складу угідь, зміну конфігурації та меж, зміну кадастрових номерів, поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 41,1388 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 41, 1388 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, у тому числі реєстрації припинення права оренди зазначеної земельної ділянки у селянського (фермерського) господарства "Мрія" та реєстрації права власності чи іншого речового права щодо зазначеної земельної ділянки за іншими особами.

Ухвала мотивована тим, що вжиття заходів забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав заявника та забезпечить можливість реального судового захисту.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, скаржники подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати оскаржувану ухвалу та залучити їх у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача.

2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Скаржники в апеляційній скарзі посилаються на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, оскільки воно не відповідає нормам матеріального і процесуального права. Виходячи зі змісту описової частини оскаржуваної ухвали суду, до заяви про забезпечення позову Селянського (фермерського) господарства "Мрія" з доказів додано лише квитанцію, що підтверджує сплату судового збору. Посилань на будь-які інші докази ухвала суду не містить. Наявність фактичних обставин, що стали підставою для забезпечення позову, у вказаному рішенні суду жодними конкретними доказами не підтверджена. Оскаржувана ухвала не обґрунтована доказами існування у позивача права на спірну земельну ділянку, а також доказами про конкретний факт (факти) його порушення, не визнання чи оспорювання іншими особами. Тобто, ні заява, ні ухвала про забезпечення позову не мають своїм предметом спір про право. Задоволення вимог про забезпечення позову обґрунтовано лише фактом реалізації Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області своїх законних повноважень з розпорядження землями державної власності за відсутності даних про існуюче або потенційне порушення конкретного права не є таким, що відповідає завданням господарського процесу, та виключає наявність підстав для здійснення провадження у справі. Заявник аргументує свою заяву про забезпечення позову наявністю на спірну земельну ділянку договору оренди землі укладеного між Селянським (фермерським) господарством "Мрія" та Миловисківською районною державною адміністрацією, укладеного 08.11.2010 року строком на 5 років, державна реєстрація якого здійснена 22.04.2014 року. Отже, 22.04.2019 року строк дії зазначеного договору закінчився. 23.04.2019 - 24.04.2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області у порядку статті 118 Земельного кодексу України видано накази про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки державної власності у приватну власність 21 учаснику бойових дій для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею по 2 га. На момент видачі вказаних наказів спірна земельна ділянка не мала жодних обмежень чи обтяжень, в тому числі на неї відсутні речові права інших осіб. Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області згідно з наявними повноваженнями законно розпорядилось юридично вільною земельною ділянкою державної власності, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 41, 1388 га. Заява про забезпечення позову всупереч частини 2 статті 139 Господарського процесуального кодексу України не містить даних про вищевказаних фізичних осіб. Однак, оскаржуване рішення суду унеможливлює реалізацію ними своїх законних прав та інтересів. Таким чином, оскаржувана ухвала суду стосується вирішення права на землю, законних інтересів, обов`язків інших фізичних осіб. Однак ці права та інтереси, попри очевидний зв`язок зі справою, не були предметом відповідного судового розгляду, оцінки їх законності судом не надано, що суперечить встановленим частинами 3 статей 2, 7 Господарського процесуального кодексу України принципам рівності змагальності сторін у справі, недопущення порушення прав охоронюваних законом інтересів відповідача та третіх осіб. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Селянське (фермерське) господарство "Мрія" здійснює штучне затягування процесу переходу прав на спірну земельну ділянку до інших осіб. Дійсною метою забезпечення позову є не недопущення порушення прав заявника (які у нього фактично відсутні), а збереження у нього фактичної можливості тривалий час нею володіти та одержувати дохід, користуючись тією ситуацією, що спірна земельна ділянка протиправно залишатиметься юридично недоторканою через встановлені ухвалою суду обмеження і обтяження. В описовій частині оскаржуваної ухвали суд зазначив, що від Селянського (фермерського) господарства "Мрія" надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник, окрім іншого, просить заборонити державним кадастровим реєстраторам відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі Головного управління у Кіровоградській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення та складу угідь, зміну конфігурації та меж, зміну кадастрових номерів, поділ чи об`єднання спірної земельної ділянки. Однак, в резолютивній частині суд постановив заборонити вказані дії державним кадастровим реєстраторам відділу Держгеокадастру у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області. Наявні в оскаржуваній ухвалі суду формулювання: "заборонити вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо" не становить собою заборону відповідачеві вчиняти певні, тобто конкретні дії, а заборону вчиняти будь-які неконкретизовані дії у перелічених сферах діяльності, що не відповідає змісту пункту 2 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

24.06.2019 року на адресу апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення до апеляційної скарги представника заявників, в якому він наголошує, що переважне право колишнього орендаря на поновлення договору оренди землі не обґрунтовує обмеження, не виключає права власника з розпорядження своїм майном. Тому матеріально-правові підстави обмеження права власності відповідача у розпорядженні його майном, як того вимагає частина 2 статті 321 Цивільного кодексу України, відсутні. Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" такою підставою не є. В оскаржуваній ухвалі суду законних підстав обмеження права власності відповідача не наведено, що виключає її обґрунтованість.

2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2019 року про забезпечення позову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Посилається на те, що представником скаржників у апеляційній скарзі не наведено жодних обґрунтованих підтверджень та доказів того, у чому саме полягає незаконність і (або) необґрунтованість судового рішення.

3. Апеляційне провадження.

3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.05.2019 року відкрито апеляційне провадження у даній справі, розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 20.06.2019 року.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 03.06.2019 року у даній справі у зв`язку з відрядженням головуючого судді Вечірка І.О. та судді Кузнецова В.О., розгляд апеляційної скарги призначено на 25.06.2019 року.

10.06.2019 року на адресу апеляційного господарського суду надійшла заява громадянина ОСОБА_20 , в якому зазначено, що апеляційну скаргу він не подавав, будь-яких доручень адвокату Прилуцькому М.М. не надавав, до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про видання наказу щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації чи проекту відведення земельної ділянки, передачі йому у приватну власність земельної ділянки не звертався, а тому просить подану ним апеляційну скаргу залишити без розгляду.

24.06.2019 року на адресу апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника скаржників - адвоката Прилуцького М.М., в якому останній просить провести розгляд даної справи за його відсутності та відсутності осіб, яких він представляє, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовольнити.

Учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання процесуальних строків розгляду апеляційної скарги, враховуючи те, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників провадження у справі.

Як вбачається із змісту апеляційної скарги скаржники просять залучити їх у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача.

Розглянувши вказане клопотання скаржників колегія суддів дійшла висновку про його відхилення з огляду на наступне.

Апеляційним господарським судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2019 року у справі № 912/1138/19 відкрито провадження у справі за позовом Селянського (фермерського) господарства "Мрія" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди укладеною та скасування наказу. Також вказаною ухвалою задоволено заяву про залучення третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог та залучено скаржників в якості третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

За наведених обставин, скаржники вже залучені в якості третіх осіб у даній справі, а тому відсутні підстави для такого залучення судом апеляційної інстанції.

3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги. За приписами частини 2 цієї статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів частини 1 статті 210 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.

24.04.2019 року до Господарського суду Кіровоградської області надійшла заява Селянського (фермерського) господарства "Мрія" про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову:

- заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо розпорядження (в тому числі, але не виключно: про включення до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу майна на них на земельних торгах, про здійснення поділу земельної ділянки, про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, про передачу у власність, про передачу в оренду чи постійне користування, про продаж прав на земельних торгах, про зміну її конфігурації, про зміну цільового призначення, про зміну складу угідь, про зміну кадастрового номера), земельною ділянкою з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною 41,1388 га для ведення товарного сіольськогосподарського виробництва на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області;

- заборонити державним кадастровим реєстраторам відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти будь-які дії, спрямовані на розпорядження, зміну цільового призначення та складу угідь, зміну конфігурації та меж, зміну кадастрових номерів, поділ чи об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною 41,1388 га для ведення товарного сіольськогосподарського виробництва на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області;

- заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень вчиняти будь-які дії, спрямовані на реєстрацію права власності та інших речових прав щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, загальною 41,1388 га для ведення товарного сіольськогосподарського виробництва на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, у тому числі реєстрації припинення права оренди зазначеної земельної ділянки у Селянського (фермерського) господарства "Мрія" та реєстрації права власності чи іншого речового права щодо зазначеної земельної ділянки за іншими особами.

Заявником в заяві про забезпечення позову запропоновано застосування зустрічного забезпечення шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом, в разі якщо для цього є підстави, визначені законодавством.

Як вбачається із змісту заяви про забезпечення позову, предметом позову буде визнання поновленим Договору оренди землі, укладеного 08.11.2010 року між Маловисківською районною державною адміністрацією Маловисківського району Кіровоградської області та Селянським (фермерським) господарством "Мрія", зареєстрованого 22.04.2014 року (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12567969), предметом якого є земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1; визнання укладеною додаткової угоди до вказаного Договору оренди землі.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що договір оренди землі, на який посилається позивач як в заяві про забезпечення позову, так і в позовній заяві, укладений 30.11.2010 року.

Необхідність забезпечення позову Селянське (фермерське) господарство "Мрія" обґрунтовує тим, що строк дії спірного договору закінчився 22.04.2019 року, а поданим позовом буде вирішуватися питання про поновлення такого договору, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в будь-який момент може прийняти рішення про розпорядження вказаною земельною ділянкою на власний розсуд (включити до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах, здійснити поділ земельної ділянки, надати дозвіл на розробку проектів землеустрою або передати у власність вказану земельну ділянку, змінити конфігурацію та цільове призначення, змінити склад угідь, змінити кадастровий номер). 23.04.2019 року заявнику стало відомо про прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області наказу № 11-1378/14-19-СГ від 23.04.2019 року про припинення права оренди земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1, наданим заявнику. На думку заявника, невжиття заходів забезпечення позову СФГ "Мрія" шляхом заборони Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області вчиняти певні дії може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист та поновлення порушених та оспорюваних прав і інтересів СФГ "Мрія" за захистом яких останнє має намір звернутися до суду.

Розглянувши наявні матеріали справи, місцевий господарський суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову із наведених вище підстав.

Надаючи оцінку вказаному висновку суду першої інстанції згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів погоджується з ним з огляду на наступне.

Згідно з частинами 1, 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За умовами частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Відповідно до частини 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з частиною 3 статті 138 Господарського процесуального кодексу України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 24.05.2019 року прийнято до розгляду позовну заяву Селянського (фермерського) господарства "Мрія" до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання договору оренди поновленим, визнання додаткової угоди укладеною та скасування наказу та відкрито провадження у справі № 912/1138/19.

За приписами частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується про суті.

Тобто, для вжиття заходів до забезпечення позову необхідно, щоб заходи забезпечення позову, заявлені позивачем в клопотанні про забезпечення позову не були тотожними позовним вимогам, заявлених позивачем в позовній заяві.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що заходи забезпечення позову, заявлені заявником в клопотанні про забезпечення позову не є тотожними позовним вимогам, заявленим позивачем в позовній заяві, тому відсутні підстави для відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову в порядку частини 11 статті 137 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається із змісту вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача (відповідачів), а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Вибір способу забезпечення залежить від суті позовної вимоги та повинен бути співрозмірним. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.02.2018 року у справі № 910/7708/17, від 23.07.2018 року у справі № 910/1354/18, від 22.08.2018 року у справі № 924/150/17 тощо.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Як було встановлено вище, предметом позову у даній справі є вимоги немайнового характеру - про визнання поновленим договору оренди землі, визнання укладеною додаткової угоди до вказаного договору та скасування наказу.

Оскільки в даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в цьому випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 року у справі № 910/1040/18, у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 року у справі № 911/1551/18.

Відповідно до частини 4 статті 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

У відповідності до статті 9 Закону України "Про державний земельний кадастр", внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Пунктом 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року № 1051, встановлено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором. який здійснює таку реєстрацію, у разі, зокрема, поділу чи об`єднання земельних ділянок.

Згідно з пунктом 19 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права та їх обтяження. про об`єкти та суб`єктів цих прав.

Таким чином, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, як розпорядник спірної земельної ділянки, в силу приписів статті 122 Земельного кодексу України не позбавлений права та можливості, незважаючи на наявність судового спору, приймати рішення та здійснювати дії, спрямовані на передання у власність чи надання у користування спірної земельної ділянки, зокрема, шляхом її поділу на кілька окремих земельних ділянок.

Із доданих до апеляційної скарги доказів вбачається, що 23.04.2019 року - 24.04.2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області у порядку статті 118 Земельного кодексу України видано накази на надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки державної власності у приватну власність скаржникам - учасникам бойових дій для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею по 2 га.

Зазначені обставини свідчать про те, що зважаючи на наявність у відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в силу приписів статті 122 Земельного кодексу України повноважень щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність чи надання у користування, в разі невжиття запропонованих позивачем в заяві про забезпечення позову заходів існує реальна загроза поділу спірної земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 та подальшої передачі новосформованих ділянок у власність або в користування третім особам, що унеможливить реальне виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, у випадку задоволення позову.

Скаржники в апеляційній скарзі зазначають, що заходи забезпечення позову застосовані судом без врахування прав і інтересів осіб, які на час постановлення судового рішення не були учасниками судового процесу.

Разом з тим, як вбачається з обставин даної справи, позивач має намір на поновлення договору оренди певної земельної ділянки та вжив заходів для його укладення, а відтак мав законне право очікувати, що відповідачем не буде вчинено дій, які перешкоджали б відновленню порушеного права у разі задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із доводами позивача про існування ймовірності ускладнення (унеможливлення) виконання рішення суду у разі задоволення позову - оскільки у випадку поділу спірної земельної ділянки, яку позивач просить надати йому в оренду з метою ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вона припинить своє існування як об`єкт цивільних прав.

Відповідне унеможливить розгляд по суті позовних вимог та призведе до неможливості передання в оренду земельної ділянки позивачеві (у разі, якщо суд дійде висновку про задоволення позову).

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що у випадку припинення існування спірної земельної ділянки як об`єкта цивільних прав, або у випадку передачі земельної ділянки у власність чи користування третім особам, позивач буде змушений захищати своє порушене право шляхом подання інших позовів до судів різних юрисдикцій, а тому невжиття заходів до забезпечення позову не забезпечить реального захисту прав позивача на оренду спірної земельної ділянки.

Таким чином, вжиття заходів забезпечення позову на момент постановлення оскаржуваної ухвали дійсно було необхідним заходом, спрямованим на запобігання порушенню прав позивача та на забезпечення можливості реального судового захисту - у разі задоволення позову у даній справі.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення заяви про забезпечення позову.

Щодо посилання скаржників в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали вийшов за межі заявлених позовних вимог колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Апеляційний господарський суд розглянувши матеріали справи дійшов висновку, що місцевий господарський суд правомірно врахував, що заявником в прохальній частині заяви про забезпечення позову зазначено державних кадастрових реєстраторів відділу Держгеокадастру у Вільшанському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області помилково, оскільки спірна земельна ділянка знаходиться на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Крім того, в мотивувальній частині заяви про забезпечення позову заявник вказував на необхідність вжиття заходів щодо заборони вчиняти дії державним кадастровим реєстраторам відділу Держгеокадастру у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Таким чином, суд першої інстанції не виходив за межі вимог заяви про забезпечення позову.

Наведені скаржниками в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами та не доводять порушення або неправильного застосування місцевим господарським судом норм матеріального чи процесуального права.

3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а ухвала місцевого господарського суду залишена без змін.

3.5. Розподіл судових витрат.

З огляду на те, що апеляційний господарський суд відповідно до вимог частини 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 275-282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , с. Красилівка Овруцького району Житомирської області; ОСОБА_2 , м. Здолбунів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_3 , м. Здолбунів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_4 , смт. Гоща Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_5 , смт. Гоща Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_6 м. Здолбунів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_7 , м. Житомир Житомирської області; ОСОБА_8 , смт. Гоща Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_9 , с. Копиткове Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_10 , смт. Новогуйвинське Житомирського району Житомирської області; ОСОБА_11 , с. Коршів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_12 , м. Здолбунів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_13 , с. Коростень Житомирської області; ОСОБА_14 , с. Здовбиця Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_15 , м. Житомир Житомирської області; ОСОБА_16 , с. Богдашів Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_17 , м. Житомир Житомирської області; ОСОБА_18 , м. Житомир Житомирської області; ОСОБА_19 , с. Кунин Рівненського району Рівненської області; ОСОБА_21 , с. Буща Рівненського району Рівненської області - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 25.04.2019 року у справі № 912/1138/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.07.2019 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя О.В. Чус