ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.06.2019 Справа № 905/1368/18

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю ВП-957, м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНБАСС-ПРОМСТРОЙ, м. Слов`янськ

предмет спору: стягнення заборгованості і санкцій у сумі 1 943 284,16 грн.

підстави позову: не виконання грошових зобов`язань за договором підряду

Суддя Матюхін В.І.

Секретар судового засідання Вороніна О.С.

Представники:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

23.07.18р. Товариство з обмеженою відповідальністю ВП-957 звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНБАСС-ПРОМСТРОЙ 1 943 284,16грн., у тому числі:

· 1 343 980,27грн. заборгованості;

· 60 313,00грн. 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 13.01.2017 по 13.07.2018;

· 311 472,03грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань за період з 13.01.2017 по 13.07.2018;

· 250 440,16грн. інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за період січень 2017р. червень 2018р.

Загальна сума вимог становить 1 966 205,46грн. При цьому позивач у позові просить стягнути з відповідача 311 472,03грн. пені станом на 13.07.2017, у той час як у розрахунку зазначена інша сума пені 288 550,73грн. і розрахована вона станом на 13.07.2018 (різниця між цими сумами (22 921,30грн.) і впливає на загальну суму позову).

Ухвалою від 25.07.2018 позовну заяву у зв`язку із тим що, позивачем всупереч п.8 ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України не були зазначені відомості щодо наявності у нього або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, залишено без руху.

Для усунення виявлених недоліків встановлено строк у десять календарних днів, починаючи з наступного дня після отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

01.08.2018 на адресу господарського суду надійшла заява позивача, в якій зазначив що, в позивача наявні всі оригінали документів, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог, та копії яких додані до позовної заяви.

Ухвалою від 03.08.2018 відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначене на 27.08.2018 року о 10:20 год.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору підряду №12/09-16 від 12.09.2016р., а саме, не повну оплату виконаних за договором підряду будівельно-монтажних робіт.

22.08.2018р. судом отримано відзив на позовну заяву, яким відповідач вимоги позивача не визнав з посиланням на недійсність акту приймання виконаних підрядних робіт, який позивач долучив до позову. Відповідач наполягає на тому, що «в акті виконаних робіт, на який посилається позивач, відсутнє зазначення посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції та правильність її оформлення, відсутні дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, оскільки наявний лише підпис не встановленої особи, без зазначення ПІБ, відсутні графи «здав» та «прийняв», акт не є щомісячним. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.04.15р. №3-77гс15».

На думку відповідача акт за жовтень - грудень 2016 року не повинен бути прийнятий до уваги судом як належний та допустимій доказ, оскільки він не відповідає формі № КБ-2в, а також вимогам закону та умовам договору, зокрема пункту 14.1 договору, яким передбачений порядок здавання-прийняття робіт після закінчення будівництва об`єкту, яке (здавання-прийняття робіт) оформлюється актом здачі об`єкту в експлуатацію з оформленням документів, які передбачені державними будівельними нормами.

Також у відзиві відповідач зауважив, що «відповідно до спільного наказу Держкомстату України та Держкомбуду та архітектури України "Про затвердження типових форм первинних документів з обліку в будівництві" № 237/5 від 21.06.02, форма № КБ-2в складається будівельними підприємствами та будівельними структурними підрозділами підприємств усіх видів економічної діяльності незалежно від форми власності, що виконують будівельні і монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ та організацій державної форми власності.

За змістом п.п. 3.3.8 Правил визначення вартості будівництва (ДБН Д. 1.1-1-2000) взаєморозрахунки за обсяги виконаних робіт провадяться згідно з порядком, встановленим у контракті.

Пунктом 2 Пояснень щодо заповнення "Акта приймання виконаних підрядних робіт" (типової форми № КБ-2в) та "Довідки про вартість виконаних підрядником робіт" (типової форми № КБ-3) визначено, що акт складається щомісячно фахівцями будівельного підприємства (незалежно від форми власності цього підприємства), якщо підприємством у звітному періоді виконувались будівельні та монтажні роботи, роботи з капітального та поточного ремонту будівель і споруд та інші підрядні роботи із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ та організацій державної форми власності. Виходячи з викладеного, щомісячне складання акту приймання виконаних підрядних робіт (типова форма № КБ-2в) для генпідрядної та субпідрядних організацій, які виконують підрядні роботи є обов`язковим.

В акті, який долучений позивачем до матеріалів справи, наявні підписи не встановлених осіб, без зазначення ПІБ та посади. Також не зазначено хто здав, а хто прийняв роботи.

Як зазначено Верховним Судом у постанові від 21.02.18р. у справі №910/5226/17 належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та Фінансову звітність в Україні».

… оформлення акту виконаних робіт, який відноситься до категорії первинних документів, здійснюється як відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99р. №996-ХІУ (із змінами та доповненнями), так і до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Мінфіну від 24.05.95Р. №88 (із змінами та доповненнями).

Згідно із ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію, а згідно з ч.1 ст.9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч.2 ст.9 Закону).

Відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо неможливо, безпосередньо після її завершення. Згідно п.2.4. Положення первинні облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, шо дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно, для вирішення питання про виникнення у відповідача обов`язку з оплати мають враховуватись передбачені законодавством документи, якими підтверджується факт здійснення господарської операції з передачі товару або товаророзпорядчого документу на товар. До таких доказів належать первинні документи. Саме акт виконаних робіт, як первинний бухгалтерський документ, повинен містити усі необхідні істотні умови, передбачені чинним законодавством України (належним чином оформлений)».

У зв`язку з необхідністю забезпечення сторонам можливості надати суду відповідь і заперечення, ухвалою від 27.08.2018 підготовче засідання відкладено на 13.09.2018 року об 11:20 год.

28.08.2018 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-957» надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на суму 1 943 284,16грн., що знаходиться на рахунках ТОВ «ДОНБАСС-ПРОМСТРОЙ».

Ухвалою від 30.08.2018 судом відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-957» про забезпечення позову.

Ухвалою від 13.09.2018 подовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, до 01.11.2018 включно, розгляд справи відкладено на 08.10.2018 року о 10:20 год.

13.09.2018 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-957» надійшла відповідь, у якій позивач твердження відповідача про те, що акти виконаних робіт є недійсними, вважає надуманими, а дії останнього - намаганням уникнути відповідальності за невиконання умов договору підряду.

Також у відповіді позивач зауважив, що «виходячи з відзиву, відповідач укладав із позивачем «недійсні» акти виконаних робіт, а також проводив оплату за такими актами, що підтверджується випискою з банківського рахунку ТОВ «ВП-957». Тобто, станом на 2016 рік відповідач не вважав складені акти недійсними, та здійснював оплату за виконані роботи. Відповідач почав вважати складені акти виконаних робіт недійсними вже після звернення позивача за судовим захистом.

Посилання відповідача на ч.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», стосовно того, що не є зрозумілим, хто саме здав або прийняв виконані роботи є необґрунтованим, оскільки як видно із самого акту, його підписано тими ж самими особами, що укладали договір підряду, також підписи скріплено печатками підприємств.

Відповідно до п.6.3. договору підряду підрядник здійснює оплату за виконані роботи протягом 5 (п`яти) банківських днів з дня підписання сторонами актів виконаних робіт по формі КБ-2 та довідок про вартість виконаних робіт КБ-3.

Форма акту приймання виконаних будівельних робіт № КБ-2в має статус примірної форми, яку наведено в додатку Т до Національного стандарту «Правила визначення вартості будівництва» ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, затвердженого наказом Мінрегіону України від 05.07.13р. № 293 (далі - ДСТУ Б Д.1.1-1:2013). Під будівельними роботами маються на увазі будівельні, монтажні, ремонтно-будівельні, реставраційно-відновлювальні та пусконалагоджувальні роботи

Відповідно до п.1.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 цей стандарт обов`язковий при визначені вартості будівництва об`єктів, які споруджують за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії (далі - державні кошти). Також пп.6.4.2 ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 передбачено: «При визначені вартості виконаних обсягів робіт і проведені взаєморозрахунків за виконані роботи по об`єктах будівництва, зведення яких здійснюється за рахунок державних коштів, застосовуються примірні форми первинних облікових документів «Акт приймання виконаних будівельних робіт» (примірна форма № КБ-2в) і «Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати» (примірна форма № КБ-3), які наведено у додатку Т та у додатку У». Отже, незважаючи на те що ф. № КБ-2в має статус «примірної форми», у зазначених випадках її застосування обов`язкове. А якщо будівельні роботи виконуються не за державні кошти, то … їх приймання-передачу можна оформити відповідним актом, зміст якого відповідає вимогам ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.99 р. № 996-ХІУ. Свого часу Мінрегіон України у своєму листі від 12.01.12 р. № 7/15-488 зазначав, що за об`єктами, будівництво яких здійснюють за рахунок інших джерел фінансування, застосування таких примірних форм обумовлюють договором підряду.

… сторони мали фінансово-господарські відносини з вересня 2016 року, починаючи з укладення договору підряду. Відповідно до ч.2. ст.642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Тобто всі дії відповідача протягом 2016 року свідчили про те, що договір укладено та зобов`язання виконуються відповідно до умов договору підряду».

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.10.18р. зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням господарського суду м. Києва у справі №905/1520/18.

26.02.19р. до господарського суду Донецької області надійшло клопотання позивача про поновлення провадження по справі у зв`язку з усуненням обставин, що раніше зумовили його зупинення. Як зазначив позивач, ухвалою від 23.01.2019 у справі №905/1520/18 господарський суд м. Києва позов ТОВ «Донбасс-промстрой» до ТОВ «ВП-957» про визнання недійсним акту прийняття виконаних робіт за жовтень-грудень 2016 за договором №12/09-16 від 12.09.2016 залишив без розгляду.

Інформація позивача, зазначена в клопотанні про поновлення провадження по справі, відповідачем протягом строку, передбаченого ч.1 ст.230 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), спростована не була, у зв`язку з чим ухвалою від 11.03.2019 провадження у справі поновлено, підготовче засідання призначено на 21.03.2019 року об 11-40 год. Явка повноважних представників позивача і відповідача в підготовче засідання визнавалась судом обов`язковою.

19.03.2019 на адресу суду електроною поштою від Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНБАСС-ПРОМСТРОЙ надійшла заява про зупинення провадження у справі. В обґрунтування заява відповідач посилається на те, що ним оскаржується ухвала господарського суду м. Києва від 23.01.2019 у справі №905/1520/18, якою позов ТОВ «Донбасс-промстрой» до ТОВ «ВП-957» про визнання недійсним акту прийняття виконаних робіт за жовтень-грудень 2016 за договором №12/09-16 від 12.09.2016 залишено без розгляду.

Оскільки ТОВ Донбасс-промстрой до заяви не було надано ніяких доказів відкриття за його скаргою апеляційного провадження і в Єдиному державному реєстрі судових рішень відповідна інформація була відсутня, господарський суд не вбачив за можливе задовольнити клопотання відповідача і зупинити провадження у справі.

Ухвалою від 21.03.2019 підготовче провадження у справі було закрите, призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи призначено на 04.04.2019 року о 10:40год.

Ухвалою від 04.04.2019 року за клопотанням позивача розгляд справи по суті відкладено на 15.04.2019 року о 10:20 год.

09.04.2019 на адресу суду від ТОВ «Донбасс-промстрой» надійшла заява про зупинення провадження у справі. В обґрунтування заяви відповідач посилався на те, що ним оскаржується ухвала господарського суду м. Києва від 23.01.2019 у справі №905/1520/18, якою позов ТОВ «Донбасс-промстрой» до ТОВ «ВП-957» про визнання недійсним акту прийняття виконаних робіт за жовтень-грудень 2016 за договором №12/09-16 від 12.09.2016 залишено без розгляду. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2019 року відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Донбасс-промстрой» на ухвалу господарського суду м. Києва від 23.01.2019 у справі №905/1520/18 про залишення позову без розгляду.

Ухвалою від 11.04.19р. зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №905/1520/18.

16.05.2019 на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-957» надійшло клопотання про поновлення провадження по справі, яке обґрунтоване тим, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.05.2019 по справі №905/1520/18 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Донбасс-промстрой» на ухвалу господарського суду міста Києва від 23.01.2019 залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 23.01.2019 залишено без змін.

Ухвалою від 27.05.2019р. поновлено провадження у справі № 905/1368/18 .

У засідання 10.06.2019 з`явивсь тільки представник позивача, проте зважаючи на неможливість здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального засобу з технічних причин, що підтверджено відповідним актом господарського суду Донецької області, ухвалою суду від 10.06.2019 розгляд справи було перенесено на 18.06.2019 року о 10:30 год.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не скористався своїм правом на участь у підготовчому і судовому засіданні жодного разу, заперечення на відповідь позивача не надав, у зв`язку з чим господарським судом справа на підставі ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

12.09.2016р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСС-ПРОМСТРОЙ» (підрядник) у особі директора та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВП-957» (субпідрядник) у особі директора був укладений договір підряду №12/09-16.

Згідно ч.1 ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частиною 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. У випадках встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або не настання певної події.

У відповідності до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до п.1.1 договору в порядку і на умовах, передбачених цим договором підрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується у межах договірної ціни, на свій ризик власними і притягнутими силами та способами відповідно до проектної документації виконати комплекс будівельно-монтажних робіт із прокладення та монтажу волоконно- оптичних ліній зв`язку на дільницях:

ь Красноармійськ - Мерцалове - 20,44 км.;

ь Мерцалове - Дубове - 70,98 км.;

ь Мерцалове - Добропілля - 13,83 км.

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2016 року (п.25.1 договору).

Укладений між сторонами договір є договором будівельного підряду, а відтак правовідносини сторін підпадають під регулювання § 1 «Загальні положення про підряд» та § 3 «Будівельний підряд» глави 61 «Підряд» Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням

другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

За змістом даної норми Цивільного кодексу України договір підряду - це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір.

Згідно ч.1 ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх

Відповідно до ч.2 ст.875 Цивільного кодексу України договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов`язаних з місцезнаходженням об`єкта.

Згідно ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою

хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Приписами ст.180 Господарського кодексу України встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч.1 ст.843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно п.3.1 договору, вартість робіт визначається сторонами відповідно до протоколу погодження договірної ціни будівельно-монтажних робіт (додаток 1) та складає 2 105 000,42грн., у тому числі ПДВ 20 %, що складає 350 833, 40грн.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що договірна ціна є твердою.

Відповідно до п. 4.1. роботи здійснюється субпідрядником з моменту підписання договору в терміни, передбачені календарним планом робіт, що є додатком №2 до договору.

В додатку №2 зазначені терміни виконання робіт по будівництву волоконно-оптичних ліній зв`язку на дільницях: Красноармійськ - Мерцалове; Мерцалове - Дубове; Мерцалове Добропілля, а саме:

- початок виконання робіт вересень 2016 року та

- кінець виконання робіт листопад 2016 року.

Частиною першою та третьою статті 843 ЦК України передбачено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно п. 6.1. договору розрахунки за виконані роботи здійснюються у безготівковій формі. Пунктом 6.2. передбачено, що за виконання роботи Підрядник перераховує субпідряднику гроші у сумі 2 105 000, 42 грн. Підрядник здійснює оплату за виконані роботи протягом 5 банківських днів з дня підписання сторонами актів виконаних робіт по формі КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт КБ-3 (п.6.3. договору).

Статтею 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч.4 ст.882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акту про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Пунктом 16.3 договору передбачено, що за несвоєчасний та не в повному обсязі розрахунок підрядника з субпідрядником за виконаний обсяг робіт, підрядник сплачує субпідряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплачених сум за кожен день прострочення.

З огляду на те, що сторони досягнули згоди щодо усіх істотних умов договору, договір підряду №12/09-16вважається укладеним.

На виконання взятих на себе за договором зобов`язань позивач виконав комплекс будівельно-монтажних робіт із прокладення та монтажу волоконно-оптичних ліній зв`язку на дільницях:

ь Красноармійськ - Мерцалове - 20,050 км.;

ь Мерцалове - Дубове - 68,699 км.;

ь Мерцалове - Добропілля - 12,930 км.

30 листопада 2016 року сторонами був підписаний акт приймання виконаних підрядних робіт (прокладення та монтаж волоконно-оптичних ліній на дільницях Красноармійськ - Мерцалове - 20,050 км. і Мерцалове - Добропілля - 12,930 км) та довідка про вартість виконаних робіт на загальну суму 659 600,14 грн.

На підставі зазначеного, позивач виставив перший рахунок №СФ-0008 п від 30.11.16 за виконані роботи на суму 659 600,14 грн. Відповідно до банківської виписки від 16.07.2018р. відповідач 05.12.16 сплатив за вищезазначеним рахунком всю суму.

31 грудня 2016 року між сторонами за договором були підписані акт приймання виконаних підрядних робіт за жовтень грудень 2016 року (прокладення та монтаж волоконно-оптичних ліній на дільниці Мерцалове - Дубове - 68,699 км) і довідка про вартість виконаних будівельних робіт, відповідно до яких субпідрядник виконав роботи на суму 1 373 980,27 грн.

Для оплати виконаних підрядних робіт за жовтень грудень 2016 року позивачем був виставлений відповідачеві рахунок №СФ-0000002 від 26.01.2017 року на суму 1 373 980,27 грн. Цей рахунок відповідач оплатив частково у сумі 30 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 16.07.2018р.

Факти виконання позивачем комплексу будівельно-монтажних робіт із прокладення та монтажу волоконно-оптичних ліній зв`язку на дільницях Красноармійськ - Мерцалове - 20,050 км, Мерцалове - Дубове - 68,699 км, Мерцалове - Добропілля - 12,930 км, підписання актів приймання виконаних підрядних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт, виставлення рахунків на оплату, а також часткову оплату виконаних робіт відповідачем не спростовані.

Відповідно до умов договору відповідач мав здійснити оплату виконаних робіт протягом 5 банківських днів з дня підписання сторонами актів виконаних робіт по формі КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт КБ-3.

Враховуючи те, що спірні акт і довідка були підписані 31 грудня 2016 року, обов`язок з оплати робіт у відповідача виник починаючи з 03.01.2017 і оплату він мав здійснити не пізніше 10.01.2017 року.

Відповідач в порушення умов п.2.2.2 договору оплату робіт у визначені строки не здійснив, у зв`язку з чим у останнього починаючи з 11.01.2017 виникла заборгованість у розмірі 1 343 980,27грн., яка на час розгляду справи не сплачена, доказів зворотного суду не надано.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу.

Згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом в силу приписів абзацу 2 п. 1 ст. 193 ГК України.

Як встановлено ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У разі порушення зобов`язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачене, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ст.4 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня.

Загальна сума пені за прострочення платежів за період з 13.01.2017 по 10.07.2017 із розрахунку облікова ставка НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, з врахуванням шестимісячного обмеження нарахування пені від суми боргу становить 88 187,18грн., позивачем заявлена більша сума - 311 472,03грн. (у розрахунку зазначена інша сума пені 288 550,73грн.).

Загальна сума інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання за період січень 2017р. червень 2018р. від суми боргу становить 250 383,52 грн. із розрахунку: 1 343 980,27грн. (заборгованість) х 118.63% (сукупний індекс інфляції), позивачем заявлена більша сума - 250 440,16грн.

Сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 13.01.2017 по 13.07.2018 від суми боргу 1 343 980,27грн. становить 60 423,87., позивачем заявлена менша сума, а саме 60 313,00грн.

Зауважень щодо розрахунку здійснених нарахувань відповідачем не заявлено.

Згідно ст.ст.73, 74, 77, 79 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

У зв`язку з вищевикладеним, вимоги позивача щодо основної заборгованості та 3% річних обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Вимоги позивача щодо стягнення пені і інфляційних втрат обґрунтовані, але з огляду на помилковість розрахунків (позивачем під час розрахунку пені не враховані вимоги ч.6 ст.232 Господарського кодексу України і розрахунок здійснений станом на 13.07.2018, у той час як мав бути здійснений станом на 10.07.2017, а у розрахунку інфляційних втрат допущена математична помилка), підлягають задоволенню частково, відповідно у розмірі 88 187,18грн. і 250 383,52 грн

Заперечення відповідача судом до уваги не взяті, оскільки здійснивши часткову оплату виконаних робіт він підтвердив належність актів виконаних робіт і довідок про вартість виконаних робіт. Також відповідач не надав контррозрахунок здійснених позивачем нарахувань, так само як і не надав документів щодо здійснених компанією платежів.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на сторони пропорційно задоволених вимог. При цьому судом до уваги взята та обставина, що на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем надані тільки 2 платіжних доручень: №710 від 10.07.2018р. на 26 000,00грн. та №801 від 01.10.20 8р. на 52 000,00грн., тобто загальна сума витрат склала 78 000,00грн.

Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ст.126 Господарського процесуального кодексу України) , відповідачем не подавалось.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530, 611, 612, 625, 837, 843, 882 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.210, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017), господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково у сумі 1 742 863,97 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДОНБАСС-ПРОМСТРОЙ (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Жовтневої Революції, б.49, оф.33, код ЄДРЮФОП 38420696) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВП-957» (02099, м.Київ, вул. Ремонтна, б.13, код ЄДРЮФОП 38806527) 1 343 980,27грн. - основної заборгованості, 60 313,00грн. 3% річних, 250 383,52грн. - інфляційних втрат, 88 187,18грн. - пені, 26 142,96грн. на відшкодування витрат з оплати судового збору, 69 955,49грн. - витрати на професійну правничу допомогу.

В іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається у порядку, передбаченому п.17.5 перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, протягом двадцяти днів з дня його проголошення (складення повного судового рішення).

Повний текст судового рішення складено 24.06.2019р.

Суддя В.І. Матюхін