ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2019

Справа № 910/4923/19

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін господарську справу

За позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 151, )

до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, 7, )

про стягнення 98 276,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про стягнення 98 276,90 грн.,

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов’язань за договором № 2259/8м-09 від 14.01.2009 на виконання робіт, пов’язаних з: розглядом заявочних документів, розрахунком електромагнітної сумісності (ЕМС), відповідними погодженнями, міжнародною координацією, оформленням висновків щодо ЕМС, оформленням дозволів на експлуатацію радіоелектронних засобів (РЕЗ), оформлення дозволів на ввезення РЕЗ, радіочастотним моніторингом, забезпеченням ЕМС РЕЗ.

Ухвалою від 18.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Відповідач письмового відзиву, заяви із запереченням щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у встановлений строк не надав, про судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження повідомлявся належним чином.

Згідно положень ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Сторони належним чином повідомлений про розгляд справи відповідно до ст. 120 ГПК України, ухвала суду від 03.04.2019 отримана позивачем - 09.04.2019, відповідачем - 09.04.2019.

Таким чином, суд, враховуючи належне повідомлення сторін про розгляд справи, визначений процесуальний строк для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, вбачає за можливе здійснити розгляд справи за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.01.2009 року між Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (далі – виконавець, позивач) та Закритим акціонерним товариством «Телесистеми України» (далі – замовник, відповідач) укладено договір № 2259/8м-09 на виконання робіт, пов’язаних з розглядом заявочних документів, розрахунком електромагнітної сумісності (ЕМС), відповідними погодженнями, міжнародною координацією, оформленням висновків щодо ЕМС, оформленням дозволів на експлуатацію радіо електричних засобів (РЕЗ), оформлення дозволів на ввезення РЕЗ, радіочеститним моніторингом, забезпеченням ЕМС РЕЗ.

Відповідно до п. 1.1. договору, предметом цього договору є розгляд заяви та надання виконавцем висновків щодо ЕМС РЕЗ замовника, проведення робіт з розрахунків ЕМС РЕЗ замовника з РЕЗ загальних користувачів у відповідних смугах радіочастот, проведення відповідних погоджень (в разі необхідності), проведення міжнародної координації (в разі необхідності), розгляд заяв та надання виконавцем дозволів на експлуатацію РЕЗ замовника, оформлення дозволів на ввезення РЕЗ з-за кордону України, здійснення виконавцем радіочастотного моніторингу параметрів випромінювання та забезпечення ЕМС РЕЗ замовника з РЕЗ інших користувачів, виявлення та усунення дії радіозавад роботи РЕЗ замовника.

Оплата вартості робіт, пов’язаних з підготовкою та видачею дозвільних документів, здійснюється протягом 30 днів з дня надання рахунку виконавцем (п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 4.4. договору, оплата вартості робіт з радіочастотного моніторингу та забезпечення ЕМС РЕЗ здійснюється замовником щоквартально (щомісячно) протягом 30 банківських днів з дня надання рахунку виконавцем. Періодичність платежів визначена в додатку до договору.

Цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2009. (п. 7.1. договору).

Пунктом 7.2. договору визначено, що цей договір вважається продовженим на кожний наступний строк тривалістю в один календарний рік, якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення строку його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі.

З матеріалів справи вбачається, що в період з серпня по грудень 2018 року позивачем на виконання умов договору № 2259/8м-09 від 14.01.2009 були надані послуги з забезпечення використання радіочастот на загальну суму 94 510,56 грн., що підтверджується актами про виконання робіт, пов’язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ).

За доводами позивача, спір у справі виник внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договором №2259/8м-09 від 14.01.2009, а саме в частині здійснення розрахунків за роботи, які були виконані позивачем в період з серпня по грудень 2018 на загальну суму 94 510,56 грн., що стало наслідком виникнення у останнього заборгованості та підставою для нарахування пені у розмірі 3 476,62 грн., 3% річних 289,72 грн..

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частин першої та другої статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 94 510,56 грн., що підтверджується актами про виконання робіт, пов’язаний з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) №18-11830 від 31.08.2018 на суму 25 008,96 грн., №18-13300 від 28.09.2018 на суму 22 221,60 грн., №18-114780 від 31.10.2018 на суму 22 783,20 грн., № 18-16201 від 30.11.2018 на суму 20 256,00 грн., №18-17497 від 29.12.2018 на суму 19 240,80 грн.

Слід зазначити, що вказані акти виконаних робіт були підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками юридичних осіб без жодних зауважень та заперечень.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.4. договору, оплата вартості робіт з радіочастотного моніторингу та забезпечення ЕМС РЕЗ здійснюється замовником щоквартально (щомісячно) протягом 30 банківських днів з дня надання рахунку виконавцем. Періодичність платежів визначена в додатку до договору.

З матеріалів справи вбачається, що рахунок № 11830 від 28.08.2018 був виставлений на суму 25 008,96 грн, 05.02.219 був частково оплачений на суму 15 000,00 грн. Залишок несплачених коштів за вказаним рахунком складає 10 008,96 грн. Відповідч не оплатив кошти за рахунками: № 11830 від 28.08.2018 на суму 10 008,96 грн, №13300 від 27.09.2018 на суму 22 221,60 грн., №14780 від 30.10.2018 на суму 22 783,20 грн., №16201 від 29.11.2018 на суму 19 240,80 грн., №17497 від 28.12.2018 на суму 19 240,80 грн.

Згідно із статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 94 510,56 грн. основної заборгованості.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пені у загальному розмірі 3 476,62 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого грошового зобов’язання з оплати одержаних послуг не виконав, допустивши прострочення виконання зобов’язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов’язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Пунктом 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 5.2. договору встановлено, у випадку затримки з вини замовника оплати робіт, пов’язаних з радіочастотним моніторингом РЕЗ та забезпечення ЕМС РЕЗ понад один місяць, замовник сплачує на користь виконавця грошові кошти за проведені роботи з урахуванням пені за прострочення платежу у розмірі 0,1% за кожен день затримки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, який нараховується пеня.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов’язання за кожен день прострочення виконання зобов’язання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Позивачем нараховано 3 476,62 пені, розрахунок судом перевірено та визнано арифметично вірним.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 289,72 грн. 3% річних, після перевірки розрахунку, задовольняються судом.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у частково.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вкладене та керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд.7, ) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 151, ) заборгованість у розмірі 94 510 (дев’яносто чотири тисячі п’ятсот десять) грн. 56 коп., пеню у розмірі 3 476 (три тисячі чотириста сімдесят шість) грн. 62 коп. 3% річних у розмірі 289 (двісті вісімдесят дев’ять) грн. 90 коп. та судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев’ятсот двадцять одну) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 20.06.2019

Суддя Н.І. Ягічева