ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2019 року м. Черкаси справа № 925/516/19

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Буднік А.М., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідач: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом Служби зовнішньої розвідки України (м. Київ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсейф" (смт. Драбів, Черкаська область) про стягнення 42 705,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача 42 705,00 грн. пені за прострочення виконання зобов`язань на підставі договору № 233/18 на постачання товарів за державні кошти від 16.04.2018, укладеного між сторонами.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 07.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представники сторін в судове засідання жодного разу не з`явились, явка обов`язковою не визнавалась.

В судовому засіданні 24.06.2019 в порядку ст. 240 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У відповідності до ст. 13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відзив на позов у справу не подано. За загальним правилом, у відповідності до ч. 4 ст. 165 ГПК України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного:

Як вбачається із матеріалів справи:

16.04.2018 між товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсейф" (далі - Постачальник, відповідач по справі) та Службою зовнішньої розвідки України ( далі - Замовник , позивач по справі ) було укладено договір № 233/16 на постачання товарів за державний кошт ( а.с. 10-13), у відповідності до якого Постачальник зобов`язався поставити шафи металеві на дві секції, а Замовник зобов`язався прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим договором ( п. 1.1. договору).

Сума договору складає 569 400,00 грн. (п`ятсот шістдесят дев`ять тисяч чотириста гривень 00 коп.), у т.ч. ПДВ 20 %: 94 900,00 грн. ( п. 3.3. договору).

Постачання товару здійснюється до 02.07.2018 ( п. 5.1. договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє щодо бюджетних зобов`язань до 31 грудня 2018 року, а стосовно інших зобов`язань, взятих Сторонами за даним договором - до повного їх виконання ( п. 10.1. договору).

Укладений сторонами договір є договором поставки, що відповідає ст. 712 ЦК України, у відповідності до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 5.5. договору прийом товару здійснюється Замовником відповідно до видаткової накладної.

Датою поставки є дата отримання Замовником товару від Постачальника згідно видаткової накладної , підписаної сторонами (п. 5.6. договору).

З наявних в матеріалах справи копій видаткових накладних:

- № РН-0002001 від 11.06.2018 на суму 198 150,00 грн. ( а.с. 20);

- № РН-001988 від 27.06.2018 на суму 99 000,00 грн. ( а.с. 21);

- № РН-001989 від 03.07.2018 на суму 86 625,00 грн. ( а.с. 22);

- № РН-001998 від 10.07.2018 на суму 99 000,00 грн. ( а.с. 23);

- № РН-002004 від 17.07.2018 на суму 86 625,00 грн. (а.с. 24) вбачається, що поставка Товару (шафи металеві) в повному обсязі на суму 569400,00 грн. Замовнику була здійснена Постачальником лише 17.07.2018, тобто із простроченням поставки, яка повинна бути здійснена повністю 02.07.2018.

Доказів передачі товару за договором в установлений строк відповідачем суду не надано.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилось неможливим внаслідок дії непереборної сили (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ст. 193 ГК України).

Господарськими санкціями визнаються штрафні санкції у вигляді грошової суми, зокрема штраф, пеня (ч.1 ст. 230 ГК України).

Цивільним законодавством визначено, що у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (ч.1 ст.611 ЦК України). Неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожний день прострочення виконання (ч.ч.1, 3 ст.549 ЦК України).

За змістом ст. 231 ГК України відповідальність у вигляді пені може встановлюватися також і за порушення негрошового зобов`язання. Так, згідно ч. 4 цієї статті у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно умов п. 7.2 договору за порушення строку поставки Товару Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,5 (нуль цілих п`ять десятих) % від вартості Договору за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцяти) днів Постачальник додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) % вказаної вартості Договору.

Обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ встановлено лише за прострочення грошових зобов`язань у відповідності до ч. 1,3 ЗУ "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22 листопада 1996 року N 543/96-ВР.

Враховуючи, що ТОВ Укрсейф прострочено строк поставки товару на 15 днів, суд визнає обґрунтованим нарахування пені від вартості договору за період прострочення поставки, і вважає правильними подані позивачем розрахунки суми пені у додатку до претензії на адресу відповідача (а.с. 19) в загальному розмірі 42 705,00 грн. (569400,00 х 0,5% х 15 днів).

Доказів сплати пені відповідачем суду не подано, як і клопотання про її зменшення. Докази, які б свідчили про відсутність підстав для нарахування пені, у справу сторонами не подані.

На підставі викладного, з відповідача на користь позивача слід примусово стягнути 42 705,00 грн. пені за прострочення поставки товару по договору № 233/18 на постачання товарів за державні кошти від 16.04.2018.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі судові витрати позивача на підставі ст. 129 ГПК України слід покласти на відповідача повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсейф" (ідентифікаційний код 33283318, смт. Драбів, Черкаська область, вул. Васильченка, 73) на користь Служби зовнішньої розвідки України (ідентифікаційний код 33240845, м. Київ, вул. Нагірна,24/1) -- 42 705,00 грн. пені за прострочення поставки товару по договору № 233/18 на постачання товарів за державні кошти від 16.04.2018 та 1921,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 25 червня 2019

Суддя Н.М. Спаських