ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 905/1766/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

за участю помічника судді Лазарєвої О.С. (за дорученням головуючого судді),

представників учасників справи:

позивача - публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" - Проніна О.А. - (свідоцтво від 15.02.2018 №6427/10),

відповідача - приватного підприємства "Мілл-Агро" - не з`яв.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"

на рішення господарського суду Донецької області від 03.01.2019 (суддя Чернова О.В.) та

постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 (головуючий суддя - Білоусова Я.О., судді Тарасова І.В. і Шевель О.В.)

зі справи №905/1766/18

за позовом публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд"

до приватного підприємства "Мілл-Агро"

про стягнення 1 487 922,87 грн.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про стягнення з приватного підприємства "Мілл-Агро" заборгованості в сумі 1 487 922,87 грн.

2. Позов мотивовано неналежним виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором на переробку зерна пшениці від 16.06.2016 №17-06/16 (далі - Договір).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

3. Рішенням господарського суду Донецької області від 03.01.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2019, у позові відмовлено.

4. Рішення та постанова мотивовані відсутністю правових підстав для задоволення позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" посилається на те, що судами попередніх інстанцій невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних та необґрунтованих рішення місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції, і просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 03.01.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі №905/1766/18 та прийняти нове рішення, яким: позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" задовольнити; стягнути з приватного підприємства "Мілл-Агро" судові витрати.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

6. Суди попередніх інстанцій при відмові в задоволенні позову дійшли хибних висновків, про те, що позивачем не доведено своєчасне повідомлення відповідача про намір отримати продукцію, зазначену в дозволі-довіреності від 20.06.2018 №10/186.

7. Висновок суду апеляційної інстанції стосовно того, що для настання відповідальності, передбаченої пунктом 5.3 Договору, позивачу необхідно довести не лише факт видачі дозволу-довіреності, а й доведення її змісту до відповідача у строк, встановлений даним пунктом Договору, є помилковим, не відповідає дійсності та суперечить змісту Договору.

Доводи відповідача

8. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

9. Відповідно до умов укладеного приватним підприємством "Мілл-Агро" (переробник) та публічним акціонерним товариством "Аграрний фонд" (замовник) Договору:

- замовник передає переробнику зерно пшениці для переробки на борошно на підприємстві переробника (пункт 1.1);

- переробник: приймає зерно; у разі потреби згідно з Правилами організації і ведення технологічного процесу на борошномельних заводах, затверджених наказом Міністерства агропромислового комплексу України від 20.03.1998 №83 (зі змінами), доводить його до борошномельних кондицій, забезпечує збереження і переробку цього зерна на борошно, зберігає і видає з підприємства переробника продукти переробки зерна за дозволом-довіреністю на відвантаження замовнику або підприємству - покупцеві згідно з дозволом-довіреністю на переоформлення, які видаються замовником (пункт 1.2);

- замовник зобов`язався:

передати переробнику партію зерна пшениці для переробки на борошно у кількості, що не перевищує зазначену у п.2.2.2 цього договору; вивезти продукти переробки зерна пшениці в погоджені сторонами строки (пункти 2.1.2, 2.1.3);

переробник зобов`язався: здійснити приймання зерна пшениці, що поставляється замовником, за показниками фізичної ваги та фактичної якості (пункт 2.2.1);

- розмістити зерно пшениці в елеваторі або на складах, зберігати його до отримання дозволу на переробку від замовника; загальна кількість зерна пшениці, що передається замовником переробнику для переробки за цим договором, становить 3000 тонн зерна пшениці, що відповідає ДСТУ 3768-2010 "Пшениця. Технічні умови" (ДСТУ 3768-2004, ДСТУ 3768-2009; пункт 2.2.2);

переробити зерно пшениці на борошно при застосуванні базисного виходу переробника з врахуванням розрахункових виходів продукції (згідно з Правилами організації і ведення технологічного процесу на борошномельних заводах) за дозволом замовника на переробку зерна (що друкується на дозвільному бланку), відповідно до помольної партії. Перед отриманням дозволу на переробку переробник виконує розрахунок виходів продукції (розрахункова форма №117) відповідно до якісних показників помольної партії (пункт 2.2.3);

постачати підприємству-покупцю продукти переробки зерна згідно з виданими замовником дозволами-довіреностями на переоформлення продуктів переробки зерна або дозволами-довіреностями на відвантаження на умовах EXW (франко-завод), місце поставки - підприємство переробника. Дотримання вимог Інструкції про ведення обліку й оформлення операцій із зерном і продуктами його переробки на хлібоприймальних та зернопереробних підприємствах, затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 13.10.2008 №661, є обов`язковим. Обсяг борошна та продуктів переробки зерна, що зазначені в дозволі-довіреності на переоформлення, є власністю вказаного в дозволі-довіреності підприємства-покупця (пункт 2.2.5);

- розмір плати (тарифу) за надання послуг з переробки зерна становить 420 грн. за тонну з урахуванням ПДВ. Загальна сума договору становить 1 260 000 грн., у тому числі ПДВ 210 000 грн. (пункт 4.1);

- у разі невідвантаження замовнику продуктів переробки зерна протягом 5 робочих днів з дати дозволу-довіреності на відвантаження або непереоформлення продуктів переробки підприємству-покупцю згідно з дозволом-довіреністю на переоформлення, переробник сплачує замовнику подвійну вартість таких продуктів переробки за цінами фіксингу Аграрної біржі на дату дозволу-довіреності (пункт 5.3).

10. 07.02.2017 позивач оформив дозвіл №06/43 на переробку зерна: пшениці 3 класу, 2014 року врожаю (складська квитанція від 29.07.2016 №2) - 32,855 тонни; пшениці 3 класу 2015 року врожаю (складська квитанція від 29.07.2016 №3) - 84,930 тонни; пшениці 3 класу 2015 року врожаю (складська квитанція від 30.11.2016 №1/2) - 165,170 тонни.

11. Згідно з актом оприбуткування продуктів переробки від 10.02.2017 №58 (за Договором) замовник та переробник засвідчили переробку 282,955 тонни зерна та отримання продуктів переробки зерна за формою №117 у лютому 2017 року: 120,256 тонни борошна пшеничного в/г 2017 року; 87,716 тонни борошна пшеничного 1/г 2017 року; 63,099 тонни висівок пшеничних 2017 року; 11,601 тонни зернових відходів пшеничних 2017 року.

12. 20.06.2018 позивач оформив дозвіл-довіреність №10/186 на відвантаження: борошна пшеничного в/г - 80,446 тонни; борошна пшеничного 1г - 14,796 тонни; висівок пшеничних - 33,609 тонни; зернових відходів пшениці - 11,601 тонн, разом - 140,452 тонни - на адресу ТОВ "Запоріжмлин", через представника ТОВ Перша Аграрна Логістика Дольме В.В., терміном з 20.06.2018 по 31.07.2018.

13. 26.06.2018 представниками ПАТ "Аграрний фонд" Левицькою В.Г., Аннінко О.А. та представником перевізника ОСОБА_3 (водієм) складено акт, відповідно до якого вказані особи прибули на підприємство відповідача з метою відвантаження продуктів переробки. На час прибуття підприємство було зачинене, охорони не мало, у зв`язку з чим відвантаження виявилось неможливим.

14. Листом від 27.06.2018 №2901 товариство з обмеженою відповідальністю "Перша аграрна логістика" повідомило ПАТ "Аграрний фонд" про неможливість здійснення перевезення згідно із заявкою від 20.06.2018 №10/186.

15. 19.07.2017 позивач направив відповідачу листа від 19.07.2018 №03-04/4/1104, в якому просив забезпечити виконання виданого дозволу-довіреності від 20.06.2018 №10/186 та здійснити відвантаження зазначеної в листі продукції, що належить публічному акціонерному товариству "Аграрний фонд", яке (відвантаження) заплановане на 26.07.2018.

16. За твердженням позивача, ним направлено директору приватного підприємства "Мілл-Агро" Міщуку Д.С. електронне повідомлення від 19.07.2018 №00003 (дата вручення 20.07.2018), в якому зазначено, що 26.07.2018 буде відбуватися відвантаження публічному акціонерному товариству "Аграрний фонд" згідно з дозволом-довіреністю від 20.06.2018 №10/186. Позивач просив забезпечити відвантаження продуктів переробки товариства.

17. 26.07.2018 представниками позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представником перевізника ОСОБА_3 (водієм) складено акт, відповідно до якого вказані особи прибули на підприємство відповідача з метою відвантаження продуктів переробки. На час прибуття підприємство було зачинене, охорона відсутня, відвантаження не відбулося.

18. 21.08.2018 позивач направив відповідачу вимогу №02-08/3/1336, відповідно до якої просив перерахувати публічному акціонерному товариству "Аграрний фонд" суму коштів у розмірі 1487922,87 грн. до 31.08.2018 у зв`язку з порушенням договірних зобов`язань.

19. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з такого:

- 20.06.2018 публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" оформило дозвіл-довіреність №10/186 на відвантаження борошна пшеничного, висівок пшеничних та зернових відходів пшеничних;

- позивач на підтвердження повідомлення відповідача про намір відвантаження продукції посилається на те, що дозвіл-довіреність від 20.06.2018 №10/186 надіслано на електронну адресу відповідача , а 19.07.2017 направлено відповідачу листа №03-04/4/1104, в якому зазначено, що з метою відвантаження продукції, що належить публічному акціонерному товариству "Аграрний фонд", позивач просить забезпечити виконання виданого дозволу-довіреності від 20.06.2018 №10/186 та здійснити відвантаження зазначених у листі товарів, яке заплановане на 26.07.2018;

- відповідач, заперечуючи проти позову, посилається на те, що ніяких документів від позивача ні електронною поштою, а ні через Укрпошту не отримував. Зазначена позивачем електронна адреса не належить підприємству - відповідачу;

- в укладеному сторонами Договорі не зазначено наведеної електронної адреси як засобу зв`язку з відповідачем;

відповідно до відстеження поштової кореспонденції Укрпошти лист позивача від 19.07.2017 №03-04/4/1104 отримано відповідачем 27.07.2018, тобто наступного дня після запланованого відвантаження продукції;

- посилання позивача на направлення директору приватного підприємства "Мілл-Агро" ОСОБА_4 електронного повідомлення від 19.07.2018 №00003 (дата вручення 20.07.2018) не прийняті судами, оскільки в електронному повідомленні зазначена адреса одержувача: вул.Степова , б.2А, Зоря, 87042 , тоді як відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою відповідача є: 87030, Донецька область, Нікольський район, с.Ключове, вул.Гагаріна, б. 62 ;

- своєчасності повідомлення відповідача про намір отримання продукції, зазначеної у дозволі-довіреності від 20.06.2018, позивачем не доведено;

- для настання відповідальності, передбаченої пунктом 5.3 Договору, позивачу необхідно довести не лише факт видачі дозволу-довіреності, а й доведення її змісту до відповідача у строк, встановлений даним пунктом Договору. Дата оформлення дозволу-довіреності - 20.06.2018, п`ять днів, визначених Договором, закінчуються 25.06.2018, тому з 26.06.2018 у відповідача настає відповідальність за порушення умов договору. При цьому позивач, за його твердженням, першого разу направив на підприємство відповідача своїх представників 26.06.2018, тобто після закінчення п`ятиденного строку;

- умовами Договору взагалі не передбачено порядку повідомлення замовником переробника про дату відвантаження продукції. Пунктом 2.1.3 Договору визначено, що вивезення продуктів переробки зерна пшениці здійснюється в погоджені сторонами строки. Проте погодження обома сторонами Договору строків відвантаження продукції матеріали справи не містять.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. Цивільний кодекс України:

- зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (стаття 509);

- договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частини перша та третя статті 626);

- відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627);

- зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628);

- договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629);

- цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14).

Господарський процесуальний кодекс України:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 73);

- кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 74).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

21. Врахувавши наведені законодавчі приписи, надавши оцінку обставинам даної справи та встановивши, що:

своєчасність повідомлення відповідача про намір отримання продукції, зазначеної в дозволі-довіреності від 20.06.2018, позивачем не доведено;

для настання відповідальності, передбаченої пунктом 5.3 Договору, позивачу необхідно довести не лише факт видачі дозволу-довіреності, а й доведення її змісту до відповідача у строк, встановлений даним пунктом Договору;

дата оформлення дозволу-довіреності - 20.06.2018, п`ять днів, визначених Договором, закінчуються 25.06.2018, тому з 26.06.2018 у відповідача настає відповідальність за порушення умов Договору, тоді як позивач, за його твердженням, вперше направив своїх представників на підприємство відповідача 26.06.2018, тобто після закінчення згаданого п`ятиденного строку;

умовами Договору не передбачено порядку повідомлення замовником переробника про дату відвантаження продукції;

пунктом 2.1.3 Договору передбачено вивезення продуктів переробки зерна пшениці в погоджені сторонами строки, проте погодження обома сторонами Договору строків відвантаження продукції матеріали справи не містять, -

суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

22. Доводи касаційної скарги не приймаються судом касаційної інстанції, оскільки вони стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі і спростовуються наведеним в оскаржуваних судових рішеннях зі справи. Водночас касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 Господарського процесуального кодексу України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

23. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

24. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

25. Звертаючись з касаційною скаргою, позивач не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів такого неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права, яке тягло б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих судових рішень.

26. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення і постанову попередніх судових інстанцій - без змін за відсутності передбачених процесуальним законом підстав для їх скасування.

Судові витрати

27. Понесені позивачем у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції судові витрати покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 03.01.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 25.02.2019 у справі № 905/1766/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов