ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРCОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел./0552/26-47-84, 49-31-78, факс 49-31-78, веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Справа № 923/734/18

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Релігійної організації "Релігійна громада "Збори друзів на службу суспільству" м.Херсона, м. Херсон

до Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м. Херсон

про зобов`язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: Макаров В.В. - адвокат , свідоцтво від 10.04.2008;

від відповідача: не прибув.

Провадження у справі відкрито за позовною заявою Релігійної організації "Релігійна громада "Збори друзів на службу суспільству" з вимогою про зобов`язання ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" здійснити перерахунок вартості спожитої електроенергії за період з 10.06.2018 по 10.07.2018, а також з 10.07.2018 по 10.08.2018 відповідно до вимог п.п.5 п.1 Постанови НКРЕ від 11.03.2010 № 218 "Про затвердження тарифів на електричну енергію для дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія", релігійних організацій". Розпорядженням керівника апарату суду № 448 від 23.11.2018р. у зв`язку з ухваленням Вищою радою правосуддя рішення про звільнення судді Задорожної Н.О. у відставку справу призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.11.2018р. справу розподілено судді Павленко Н.А.

Суддею Павленко Н.А. ухвалою від 26.11.2018 справу прийнято до свого провадження.

Ухвалою суду від 21.02.2019 підготовче провадження у справі закрито, призначено її розгляд по суті в судовому засіданні 14.03.2019.

Розпорядженням керівника апарату суду № 115 від 19.03.2019 у зв`язку з перебуванням судді Павленко Н.А. на лікарняному справу призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.03.2019 справу розподілено судді Литвиновій В.В.

Ухвалою суду від 20.03.2019 суддею Литвиновою В. В. прийнято справу до свого провадження, підготовче судове засідання призначено на 09.04.2019.

9 квітня 2019 року ухвалою господарського суду підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи по суті.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві. В судове засідання 11.06.2019 р. представник відповідача не прибув, причини неявки не повідомив.

В судовому засіданні 11.06.2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представника позивача, суд

встановив:

19.02.2018 р. між ПрАТ «ЕК «Херсонобленерго» (відповідач, постачальник) та Релігійною організацією «Релігійна громада «Збори друзів на службу суспільству» м. Херсона (позивач, споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії № 6657 (далі - Договір), за умовами якого Постачальник взяв на себе зобов`язання щодо продажу електричної енергії Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю 120.00 кВт, а Споживач взяв на себе зобов`язання оплачувати Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно обсягів використаної Позивачем електричної енергії Відповідачем були виставлені рахунки за період: з 10.06.2018 р. по 10.07.2018 р. та з 10.07.2018 р. по 10.08.2018 р., в яких розрахунок було проведено, виходячи з вартості поставленої електричної енергії 223,065 коп. за 1 кВтг.

Позивач, посилаючись на приписи Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", вважає, що Відповідачем при розрахунку вартості поставленої електроенергії Позивачу був використаний невірний тариф.

Згідно з рішенням Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Управління ДФС у Херсонській області № 064 від 02.03.2018 р. Позивач є релігійною неприбутковою організацією.

Позивач у позові зазначає, що п.п. 5 п. 1 Постанови НКРЕ 11.03.2010 № 218 «Про затвердження тарифів на електричну енергію для дитячих центрів «Артек» і «Молода гвардія», релігійних організацій», встановлено, що тарифи на електричну енергію, що відпускається для власних потреб дитячих центрів "Артек" і "Молода гвардія", на комунально-побутові потреби релігійних організацій, на рівні: з 01 березня 2017 року -140 коп. за 1 кВттод (без податку на додану вартість).

В силу положень ч. 6 ст. 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

На думку позивача, проведений відповідачем розрахунок вартості спожитої позивачем електричної енергії не відповідає умовам виконання зобов`язання з поставки електричної енергії релігійній організації за регульованим тарифом, встановленим п.п.5 п.1 Постанови НКРЕ 11.03.2010 №218 «Про затвердження тарифів на електричну енергію для дитячих центрів «Артек» і «Молода гвардія», релігійних організацій», що й стало підставою звернення до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно із п. 2.1. Договору Сторони зобов`язались під час виконання умов рговору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим Договором, керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (затверджені Постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. № 28, далі Правила, ПКЕЕ).

Згідно з положеннями частини другої статті 7 Закону України Про свободу совісті та релігійні організації релігійними організаціями в Україні є релігійні громади, управління і центри, монастирі, релігійні братства, місіонерські товариства (місії), духовні навчальні заклади, а також об`єднання, що складаються з вищезазначених релігійних організацій. Релігійні об`єднання представляються своїми центрами (управліннями).

Указом Президента України від 22.06.1994 р. № 322/94 «Про надання пільг релігійним організаціям» (в редакції Указу Президента № 405/95 від 31.05.1995 р.) встановлено, що стягнення з релігійних організацій плати за електричну енергію, що відпускається їм на комунально-побутові потреби, здійснюється за тарифами, передбаченими для міського населення.

На виконання вищезазначеного Указу Президента України прийнято Постанову НКРЕ від 11.03.2010 р. за № 218 - «Про затвердження тарифів на електричну енергію для дитячих центрів «Артек» і «Молода гвардія», релігійних організацій», якою передбачено, що відпуск електричної енергії на комунально-побутові потреби релігійним організаціям проводиться за тарифом 140 коп. за 1 кВт/год (без ПДВ).

Відповідно до п. 1.2. ПКЕЕ - населення споживачі електричної енергії-фізичні особи, які з метою задоволення власних побутових або господарських потреб споживають електричну енергію для потреб електроустановок, що належать їм за ознакою права власності або користування, за винятком електроустановок, які використовуються для здійснення в установленому законодавством порядку підприємницької та/або незалежної професійної діяльності.

Пункт 62 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» надає визначення побутовий споживач - фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність, на підставі відповідного договору з учасником ринку, у тому числі за договором постачання електричної енергії споживачу.

У своєму Листі № 900/11/27-11 від 22.04.2011 р. НКРЕ України зазначає, що «до комунально-побутових потреб населення належать індивідуальні витрати електроенергії на побутове освітлення, опалення, приготування їжі, а також не пов`язана з отриманням доходів робота електричних побутових пристроїв (пральних машин, холодильників тощо), приватної комп`ютерної та оргтехніки, санітарно- гігієнічні та культурні потреби».

Правила роздрібного ринку електричної енергії (затверджені Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р.) визначають побутові потреби як «споживання (використання) електричної енергії для задоволення умов постійного або тимчасового проживання та/або перебування фізичних осіб на об`єкті побутового споживача, включаючи прибудинкову (присадибну територію), у тому числі для індивідуального будівництва (реконструкції) об`єктів приватного домогосподарства, крім потреб підприємницької, господарської діяльності».

Відповідно до ст. 55 ГК України релігійні установи підпадають під визначення суб`єктів господарювання, що узгоджується із п. 1.9. Статуту Релігійної організації, відповідно до якого: «Громада .. здійснює самостійну, систематичну господарську діяльність...».

Згідно з розділом 2 Статуту Позивача, останнім може здійснюватись «оренда приміщень під реалізацію агітаційної та просвітницької літератури, оренда приміщень для проведення зустрічей друзів для спільних та одиночних молитов, з правом укладення договорів з постачальниками послуг електрозабезпечення, газу на орендованих площах».

Відповідачем надано до матеріалів справи докази того, що за адресою: м. Херсон, вул. Перекопська. 158 (Придніпровський парк, біля ДКТ) міститься розважальний заклад лаундж-клуб «Шаде», що ніяк не узгоджується із метою діяльності Позивача, закріпленою у Статуті останнього.

Суд звертає увагу сторін, що відповідно до укладеної між Сторонами 03 березня 2018 року Додаткової угоди № 1 до Договору, об`єктами Позивача, що забезпечуються електричною енергією Відповідачем, є: частина площі приміщення танцювального майданчику з кафе-баром, загальною площею 69,3 м.кв. торгівельно-складського комплексу, відповідні частини магазинів, частина приміщення кафе за адресою: м.Херсон, вул..Перекопська, 158. Відповідачем було надано скріншот відповідної інформації з мережі інтернет, в т.ч. з офіційного сайту розважального закладу (т.1 а.с.128, 129).

Відповідно до договору оренди №1 від 01.02.2018 р. (т.1 а.с.132) позивачу було надано в оренду частину площі приміщення танцювального майданчику з кафе-баром загальною площею 69,3 кв.м. за адресою: м.Херсон, вул..Перекопська, 158.

22 січня 2019 року позивачем було надано до матеріалів справи Технічний паспорт на Танцювальний майданчик «Юність» у парку імені В.П.Маргелова, в якому, в розділі Характеристика будинку, господарських будівель та споруд (т.1 а.с.114) зазначено літера В кафе-бар, рік побудови 2015, літера Д танцювальний майданчик - рік побудови 2015.

Враховуючи викладене, суд погоджується з позицією відповідача, що спожита Позивачем електрична енергія повинна тарифікуватись не за пільговим тарифом, а за звичайним роздрібним для споживача відповідного класу напруги.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст.129, 232-240, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1.Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Південно-західного апеляційного господарського суду через Господарський суд Херсонської області (підпункт 17.5 пункту 1 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України).

Дата складання повного тексту рішення 20.06.2019 року.

Суддя В.В.Литвинова