ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

18 червня 2019 року Справа № 915/70/18

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Берко О.В.

представника позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Роскосметика

(54018, м.Миколаїв, пр.Богоявленський (Жовтневий), 47, кв.3; ),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз (54000, м.Миколаїв, вул.Погранична, 159; ),

про: відшкодування збитків у розмірі 839689,03 грн., -

в с т а н о в и в:

В провадженні Господарського суду Миколаївської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Роскосметика до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз збитки у розмірі 839689,03 грн у вигляді упущеної вигоди.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.08.2018 у справі №915/70/18 було призначено товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставити наступне питання: - чи є можливим виготовлення товарної продукції (віддушок) у кількості та асортименті, визначених у Додатку №7 від 02.07.2014 до Договору поставки №01318 від 01.07.2008, без використання природного газу як енергоносія у технологічному процесі виробництва (в період з 03.02.2015 по 30.06.2015), з урахуванням рецептури виготовлення зазначених віддушок та особливостей поводження з ароматичними речовинами, що є їх складовими?

Матеріали справи були направлені до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

22.11.2018 за супровідним листом №18-4285вих від 13.11.2018 від Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України надійшли матеріали справи №915/70/18. В якості підстави повернення матеріалів справи експертна установа зазначила неможливість проведення експертизи, так як вирішення поставленого на експертизу питання, потребує спеціальних технологічних знань у даній галузі, та проведення ряду лабораторних досліджень, що потребують використання технічних засобів (обладнання), які в Одеському НДІСЕ на теперішній час відсутні.

08.01.2019 Господарським судом Миколаївської області, для усунення в подальшому випадків та фактів порушення п.4.1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998, надіслано на адресу директора Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України окрему ухвалу.

11.03.2019 Господарським судом Миколаївської області на запит Південно-західного апеляційного господарського суду надіслано справу до вищої інстанції.

24.04.2019 постановою Південно-західного апеляційного господарського суду окрему ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 08.01.2019 по справі №915/70/18 скасовано частково. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю Роскосметика про постановлення окремої ухвали від 03.01.2019 відмовлено повністю.

30.05.2019 судом поновлено провадження у справі, у зв`язку з поверненням з Південно-західного апеляційного господарського суду матеріалів справи №915/70/18 та відмови Одеського НДІСЕ Міністерства юстиції України від проведення призначеної судом експертизи.

14.06.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю Роскосметика до відділу документального забезпечення Господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання №14-06 від 14.06.2019 про призначення експертної установи, в якому позивач просить суд доручити проведення товарознавчої експертизи у справі №915/70/18 Київському науково-дослідному інституту судових експертиз та розгляд клопотання провести без участі його представників.

18.06.2019 представники сторін у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення про причин неявки.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч.1 ст.99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідно до п.6 Постанови Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012 Про деякі питання практики призначення судової експертизи, господарському суду слід мати на увазі, що чинне законодавство не надає йому права відмовити у призначенні судової експертизи, про яку клопочуться учасники судового процесу, за тим мотивом, що у складі суду є особи, які мають достатні для з`ясування відповідних питань спеціальні знання.

Враховуючи, що позивач посилається на неможливість виготовлення ним товарної продукції (віддушок) у кількості та асортименті, визначених у Додатку №7 від 02.07.2014 до Договору поставки №01318 від 01.07.2008, без використання природного газу як енергоносія у технологічному процесі виробництва (в період з 03.02.2015 по 30.06.2015), з урахуванням рецептури виготовлення зазначених віддушок, а відповідачем вказані обставини заперечуються, то, суд, з метою повного та всебічного розгляду справи вважає за можливе клопотання позивача задовольнити.

При цьому судом враховано положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст.17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права.

Так, рішеннями ЄСПЛ у справах „Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993 (п. 33), та „Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні „справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов`язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, «без якого змагальність як принцип не існує». Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також, у рішенні ЄСПЛ „Дульський проти України" від 01.06.2006 року (заява №61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Згідно ч.ч.3, 4 ст.99 ГПК України при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно п.1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерство юстиції України №53/5 від 08.10.1998, експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування (перелік зон наведено в додатку). За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе доручити проведення товарознавчої експертизи у справі №915/70/18 Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

З метою недопущення порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою закріплено право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, враховуючи направлення матеріалів справи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі, у зв`язку з призначенням за клопотанням позивача експертизи у даній справі, відповідно до п.2 ч.1 ст.228 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.99,103, п.2) ч.1 ст.228, ст.ст.234, 235 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №915/70/18 товарознавчу експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення експертизи поставити наступне питання:

- чи є можливим виготовлення товарної продукції (віддушок) у кількості та асортименті, визначених у Додатку №7 від 02.07.2014 до Договору поставки №01318 від 01.07.2008, без використання природного газу як енергоносія у технологічному процесі виробництва (в період з 03.02.2015 по 30.06.2015), з урахуванням рецептури виготовлення зазначених віддушок та особливостей поводження з ароматичними речовинами, що є їх складовими?

3. Направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) матеріали господарської справи №915/70/18.

4. Зобов`язати позивача сприяти експерту в проведенні експертизи, зокрема, шляхом надання додаткових документів, забезпечення доступу на відповідну територію тощо. Зобов`язати сторін на вимогу експерта надати всі необхідні документи для проведення судової експертизи.

5. Роз`яснити сторонам, що згідно з ч.4 ст.41 ГПК України вони вправі до початку проведення судової експертизи заявити відвід експерту у порядку та з підстав, зазначених у ч.ч.5,6 ст.31 ГПК України.

6. Витрати по проведенню експертизи покласти на позивача - ТОВ Роскосметика.

7. Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

8. Ухвалу направити на адреси сторін.

9. На адресу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6) ухвалу суду направити разом з матеріалами справи.

10. Провадження у справі зупинити до одержання результатів експертизи.

Ухвала суду, у відповідності до ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Згідно ст.ст.254, 255 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ч.ч.І, 2 ст.256 апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до пп.17.5) п.17) ч.І Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено 20.06.2019

Суддя М.В. Мавродієва