Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2019 м. Івано-ФранківськСправа № 909/201/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т. В. , секретар судового засідання Масловський А. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Компанії ABA CONSULTING S.C.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ОЙЛ"

про стягнення заборгованості в сумі 1081721 грн 46 к.

за участю:

від позивача: Горин Василь Миколайович

від відповідача: представник не з"явився

встановив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулась Компанія ABA CONSULTING S.C. із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ОЙЛ" про стягнення заборгованості в сумі 1081721 грн 46 коп.

Вирішення судом процесуальних питань.

06.03.2019 суд постановив прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі, здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання по справі на 28.03.2019 (ухвала від 06.03.2019), в якому суд оголосив перерву до 18.04.2019.

18.04.2019 суд постановив відкласти підготовче засідання у справі на 07.05.2019 та витребувати у Державної фіскальної служби України належним чином засвідчені копії митних декларацій та копій документів, поданих разом з деклараціями щодо митного оформлення товару, відповідно до умов Договору №1/12-2016 від 20.12.2016 (ухвала від 18.04.2019).

07.05.2019 суд постановив продовжити підготовче провадження строком на 30 днів до 06.06.2019 та оголосив перерву у підготовчому засіданні до 30.05.2019 (ухвала від 07.05.2019).

20.05.2019 від Державної фіскальної служби України на виконання вимог ухвали від 18.04.2019 надійшло повідомлення по справі (вх.№8592/19), яке суд оглянув та приєднав до матеріалів справи.

30.05.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 13.06.2019 (ухвала від 30.05.2019).

13.06.2019 позивач подав клопотання про приєднання до матеріалів справи додаткових доказів вх.№10290/19 та використовуючи право, передбачене ст.207 Господарського процесуального кодексу України, просив суд приєднати подані докази, яке суд задоволив. Також подав докази оплати витрат за надання правової допомоги, які суд приєднав до матеріалів справи.

Відповідач своїм конституційним правом на захист прав і охоронюваних законом інтересів не скористався, відзиву на позов не подав, явки уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про причини неявки суд не повідомляв; про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ухвалами суду направленими відповідачу рекомендованою кореспонденцією та отриманими останнім, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд судової справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів, що дає підстави для висновку суду щодо розгляду справи в порядку, передбаченому статтею 202 ГПК України.

Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні 13.06.2019 суд проголосив вступну та резолютивну частину рішення.

Позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на виконання умов укладеного між сторонами договору №1/12-2016 від 2012.2016 поставив відповідачу товар, а відповідач в порушення умов цього договору не виконав взяте на себе зобов"язання щодо оплати отриманого товару, у зв"язку з чим просить стягнути заборгованість в сумі 909431 грн та керуючись ст.625 Цивільного кодексу України відшкодувати 40438 грн 81 к. 3% річних та 131851 грн 65 к. - інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовує положеннями ст. 526, 712 ЦК України.

Заперечення відповідача.

Відповідач відзив на позов не надав, проти позову не заперечив, доказів оплати товару не подав.

Обставини справи. Оцінка доказів.

Предметом спору є матеріально- правова вимога Компанії ABA CONSULTING S.C. до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ОЙЛ" про стягнення заборгованості в сумі 1081721 грн 46 к.

20.12.2016 сторони спору уклали договір №1/12-2016, відповідно до умов якого Компанія ABA CONSULTING S.C. (продавець) зобов"язалось поставити Товариству з обмеженою відповідальністю "УКР ОЙЛ" (покупцю), а покупець оплатити та прийняти обладнання (далі - товар) на умовах, вказаних у Додатках А до цього договору (Інкотермс-2010).

Відповідно до п.2.1 кількість товару, що постачається по цьому договору, вказується у Додатках А, які є невід"ємною частиною цього договору.

Ціна на товар визначається в доларах США, без врахування ПДВ. Покупець проводить оплату в доларах США шляхом безготівкового перерахунку на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у цьому договорі згідно з умовами Додатків А, які є невід"ємною частиною цього договору на загальну суму 6700 Євро та 23500 Євро (п.3.5 договору).

Сторони у п.4.1 договору погодили, що поставка товару продавцем здійснюється на умовах Інкотермс-2010, зазначених у Додатках А, які є невід"ємною частиною цього договору.

Право власності на товар і всі ризики, пов"язані із пошкодженням товару переходить від продавця до покупця на умовах Інкотермс-2010, згідно умов поставки, визначених у Додатках А.

Згідно п.5.1 договору оплата здійснюється покупцем, відповідно до Додатків А, а саме - відстрочка платежу 180 днів після митного оформлення.

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами й діє до 31 грудня 2018 року, а в частині взаємних розрахунків до їх повного виконання (п. 8.1. договору).

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 30200,00 Євро, в підтвердження чого подав рахунки на оплату (Invoice) та товарно-транспортні накладні (CMR), копії яких приєднано до матеріалів справи.

Митне оформлення товару позивач здійснив 05.01.2017 та 28.01.2017. Цей факт підтверджений відмітками митної служби у товарно-транспортних накладних та інформацією від 15.05.2019 №9679/5/99-99-18-02-01-16, наданою ДФС України на вимогу суду вх.№8592/19 від 20.05.19.

Отримання товару відповідачем також підтверджується інформацією Регіонального сервісного центру в м.Києві МВС України від 30.05.2019 №31/26-324аз.

Відповідач в порушення умов договору не здійснив оплату за поставку товару на суму 30200,00 Євро, що еквівалентно 909431 грн 00 к.

У зв"язку з невиконанням відповідачем зобов"язання з оплати отриманого товару позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Як передбачено ч. 1 ст. 32 Закону України "Про міжнародне приватне право", зміст правочину може регулюватися правом, яке обрано сторонами, якщо інше не передбачено законом.

Сторони в п.7.2. договору від 20.12.2016 №1/12-2016 визначили, що якщо між сторонами договору виникне спір, то сторони зобов"язані звернутися в господарський суд, визначений позивачем. Так як позивач звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області, то суд до спірних правовідносин застосовує чинне законодавство України.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГК України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України (ч. 2 ст. 67 ГК України).

Згідно ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 ЦК України).

На підставі господарського договору між суб`єктами господарювання виникають господарські зобов`язання, в силу яких один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ст.173, 174 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено п. 2 ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статей 73, 74, 81 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Висновок суду.

Отже, суд встановив, що відповідач у встановлений строк свого обов`язку з оплати поставленого товару не виконав; обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не навів; доказів виконання зобов"язання не надав, доводи позивача не спростував, відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Факт порушення відповідачем свого зобов`язання щодо оплати товару в строк, встановлений договором підтверджується матеріалами справи, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 909431 грн заборгованості обґрунтована та належить до задоволення.

Суд перевірив правильність нарахування позивачем 3 % річних за період з 05.07.2017 - 14.01.2019 та інфляційних втрат за період липень 2017 року - листопад 2018 року та задовольняє їх за розрахунком позивача, який наявний в матеріалах справи та є арифметично вірним.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача 909431 грн - заборгованості, 40438 грн 81 к. - 3% річних та 131851 грн 65 к. - інфляційних втрат.

Судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в розмірі 16225 грн 86 к., що підтверджується платіжним дорученням №2418 від 26 лютого 2019 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, судовий збір суд покладає на відповідача.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 127 ГПК України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта, спеціаліста, перекладача має бути співмірним із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Пунктом 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує - чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

На підтвердження понесення витрат за переклад позивач подав квитанцію про сплату за послуги з перекладу з польської мови на українську.

Витрати пов"язані із залученням перекладачів відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи, які на підставі ст129 ГПК України підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами.

З огляду на вищевикладене, суд визнає пов`язаними з розглядом справи та покладає на відповідача витрати позивача в розмірі 1111 грн. за переклад документів, приєднаних до матеріалів справи.

До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв"язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно зі ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

09.01.2019 між позивачем (замовник) та Адвокатським об"єднанням "Адвокатська фірма "Бізнес і право" (виконавець) укладений договір про надання правової допомоги адвокатом (представництво) № 09/01/19 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець зобов"язується надавати замовнику (клієнту) професійну правову допомогу адвоката на умовах і в порядку, що визначені договором та Положенням про надання правової допомоги (представництво) - Додаток №1, а замовник зобов"язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати виконавця, необхідні для виконання договору.

Наявним в матеріалах Свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю серія КС № 6808/10 від 05.09.2018 підтверджується, що ОСОБА_1 є адвокатом.

Позивач на виконання умов договору перерахував Адвокатському об"єднанню "Адвокатська фірма "Бізнес і право" кошти в сумі 900 Євро (еквівалентно за офіційним курсом НБУ 28197 грн 00 к.), що підтверджується приєднаною до матеріалів справи копією банківської квитанції від 16.01.2019 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов"язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Зважаючи на належну підготовку адвокатом документів для подання до суду, виклад правової позиції, а також підтвердження розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката платіжними документами, суд дійшов висновку про те, що розмір таких витрат є обґрунтованим та співмірним зі складністю позову, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а тому належить до задоволення в повному обсязі.

Таким чином, судові витрати які поніс позивач у зв"язку із оплатою професійної правничої допомоги покладаються на відповідача, в межах заявленої суми - 28179 грн 00 к.

Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, ст. 2, 86, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Компанії ABA CONSULTING S.C. до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ОЙЛ" про стягнення заборгованості в сумі 1081721 грн 46 к. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКР ОЙЛ", вул.Шухевича, буд.3,м.Бурштин, Галицький район, Івано-Франківська область,77111 (код 39317635 ) на користь Компанії ABA CONSULTING S.C., 22-100, вул. Белавин, 7, м. Холм, 22-100, Польща (код 060716938) - 909431 (дев"ятсот дев"ять тисяч чотириста тридцять одну гривню) 00 к. - заборгованості, 40438 (сорок тисяч чотириста тридцять вісім гривень) 81 к. - 3% річних, 131851 (сто тридцять одну тисячу вісімсот п"ятдесят одну гривню) 65 к. -інфляційних втрат, 16225 (шістнадцять тисяч двісті двадцять п"ять гривень) 86 к.- судового збору, 1111 (одну тисячу сто одинадцять гривень) 00 к. - витрат за переклад документів та 28179 (двадцять вісім тисяч сто сімдесят дев"ять гривень) - витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 20.06.2019

Суддя Т. В. Максимів