РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.06.2019Справа № 910/3565/19
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом доУкраїнсько-німецького Науково-виробничого підприємства "ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР ДІАГНОСТИКИ ТА ЕКСПЕРТИЗИ" Товариство з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Гео-Лазер"
про повернення неправомірно отриманих коштів 17 196,00 грн.
Суддя Підченко Ю.О.
Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Українсько-німецьке науково-виробниче підприємство "Технічний центр діагностики та експертизи" Товариство з обмеженою відповідальністю (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гео-Лазер" (надалі - відповідач) про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 17 196,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2019 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження від Сторін до суду не надходило та при цьому, про розгляд справи судом Сторони були повідомлені належним чином.

Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

Мотивуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що 03.10.2018 відповідачем було виставлено та надіслано позивачеві рахунок-фактуру №СФ-0000168 від 03.10.2018 на суму 17 196,00 грн., який позивач сплатив 05.10.2018 та між тим, 22.10.2018 позивачем було повторно перераховано відповідачеві грошові кошти в сумі 17 196,00 грн. по вказаному рахунку №СФ-0000168 від 03.10.2018, який, як зазначалося, станом на 22.10.2018 вже було сплачено позивачем, тобто оплата за одні й ті ж товари надійшла двічі, у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути з відповідача зазначені грошові кошти в сумі 17 196,00 грн. згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Так, відповідно до приписів ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

При цьому, за змістом частини 1 статті 181 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Як випливає зі змісту ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За приписами, ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Юридичній особі, що сплатила за товари та послуги на підставі усного правочину з другою стороною, видається документ, що підтверджує підставу сплати та суму одержаних грошових коштів. Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 641 ЦК України, пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно положень ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Поряд із тим, суд також приймає до уваги приписи ч. 2. ст. 693 ЦК України, якими визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Так, в матеріалах справи містяться платіжні доручення 850 від 05.10.2018 на суму 17 196,00 грн. та №873 від 22.10.2018 на суму 17 196,00 грн., в призначенні платежу у яких міститься посилання «за рулетку та кріплення зг. Рах. Ф. №СФ-0000168 від 03.10.2018р. в т. ч. НДС 20 % - 2866,00 грн.».

Таким чином, слід дійти висновку, що позивачем було здійснено перерахування грошових коштів на оплату виставленого відповідачем рахунку-фактури №СФ-0000168 від 03.10.2018 на суму 17 196,00 грн. двічі.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем разом із позовною заявою надано претензію з вимогою про повернення грошових коштів на суму 17 196,00 грн., а також опис вкладення та фіскальний чек, що засвідчують поштове відправлення даної претензії відповідачеві 22.11.2018.

Разом із тим, суду не надано доказів на підтвердження факту повернення відповідачем позивачеві грошових коштів на суму 17 196,00 грн.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, що кореспондуються за змістом з положеннями ст. 193 ГК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, слід дійти висновку, що відповідач здійснив на користь відповідача оплату грошових коштів на загальну суму 17 196,00 грн. помилково, без достатньої правової підстави, а відповідач, у свою чергу, не повернув позивачеві зазначені грошові кошти в сумі 17 196,00 грн. на вимогу позивача, а відтак, слід дійти висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду - порушені відповідачем, у зв`язку із чим, вимоги позивача про стягнення з відповідача безпідставно набутого майна, а саме - помилково перерахованих коштів в сумі 17 196,00 грн. є обґрунтованими, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 73, 74, 76, 77, 86, 126, 129, 232, 233, 237, п. 2 ч. 5 ст. 238, ст. ст. 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, ст. ст. 525, 526, 693, 1212 Цивільного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Українсько-німецького Науково-виробничого підприємства "ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР ДІАГНОСТИКИ ТА ЕКСПЕРТИЗИ" Товариство з обмеженою відповідальністю задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕО-ЛАЗЕР" (04074, м. Київ, ВУЛИЦЯ ШАХТАРСЬКА, будинок 2; ідентифікаційний ) на користь Українсько-німецького Науково-виробничого підприємства "ТЕХНІЧНИЙ ЦЕНТР ДІАГНОСТИКИ ТА ЕКСПЕРТИЗИ" Товариство з обмеженою відповідальністю (49040, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ПРОВУЛОК ДЖИНЧАРАДЗЕ, будинок 8; ідентифікаційний ) безпідставно отримані грошові кошти в сумі 17 196, 00 грн. та судовий збір в сумі 1 921,00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 19.06.2019 року.

Суддя Ю.О. Підченко