ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. м. Київ Справа№ 910/11058/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»

за скаргою Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»

на дії державного виконавця Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2019р. (повний текст ухвали складено 11.03.2019р.)

у справі №910/11058/17(суддя - Шкурдова Л.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

до 1. Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач»

2. Акціонерного товариства «Українська Залізниця»

про внесення змін до акту

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2019р. у задоволенні скарги відмовлено.

Ухвала обґрунтована тим, що скаржником не надано до матеріалів справи доказів, які б підтверджували незаконність постанови про відкриття виконавчого провадження, а наведені у скарзі доводи спростовуються матеріалами справи.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2019р. у справі №910/11058/17 скасувати та прийняти постанову, якою визнати дії державного виконавця стосовно винесення постанови від 16.01.2019р. ВП №58072637 про відкриття виконавчого провадження неправомірними та скасувати вказану постанову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач 1 зазначає, що заява про відкриття виконавчого провадження від АБ «Укргазбанк» підписана не уповноваженою особою.

Також апелянт вказує на порушення вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2019р. у справі №910/11058/17.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу суддів від 13.05.2019р., сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019р. апеляційну скаргу Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2019р. у справі №910/11058/17 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний банк «Укргазбанк» заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на те, що судом першої інстанції дотримано норми матеріального та процесуального права, з повним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Акціонерне товариство «Українська Залізниця» та Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Відповідно до п. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2017р. у справі №910/11058/17 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017р. рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2017 у справі №910/11058/17 скасовано. Прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задоволено повністю.

13.12.2017р. на виконання вказаного судового рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази.

Постановою Верховного Суду від 14.03.2018р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2017р. у справі №910/11058/17 залишено без змін.

Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2019р. ВП №58397836 на виконання наказу господарського суду м. Києва у справі №910/11058/17.

Від Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» надійшла скарга на дії Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України про визнання незаконною та скасування постанови Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України про відкриття виконавчого провадження від 18.02.2018р. №58397836.

Скарга обґрунтована тим, що заява про примусове виконання рішення по справі №910/11058/17 підписана представником стягувача на підставі довіреності М.В. Саліженко. До заяви про примусове виконання рішення суду не додано статуту ПАТ «Укргазбанк», в зв`язку з чим скаржник зазначає, що заява про примусове виконання рішення суду подана особою, повноваження якої не підтверджено належним чином, а відтак мав бути повернутий стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним.

Враховуючи те, що наказ Господарського суду міста Києва від 13.12.2017р. №910/11058/17 містить резолютивну частину: зобов`язати ДП «Укрзалізничпостач» (03048, м. Київ, просп. Повітрофлотський, будинок 11/15, ) та ПАТ «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, будинок 5, ) внести зміни до заключного передавального акту від 01.12.2015р., шляхом включення до нього існуючих перед Публічним акціонерним товариством «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, будинок 1, ) зобов`язань ДП «Укрзалізничпостач» згідно з рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.212р. у справі №34/16 на суму 49 058 287,30 грн. боргу та 42 738,84 грн. судового збору, на думку заявника, вказаний виконавчий документ має бути повернуто стягувачу.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що сторони можуть реалізувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов`язаний вчинити певні дії особисто.

Представництво юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом чи установчими документами юридичної особи, або через представників юридичної особи (ч. 3 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження»).

Представником юридичної особи у виконавчому провадженні може бути особа, яка відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань має право вчиняти дії від імені такої юридичної особи без довіреності. Повноваження представника юридичної особи у виконавчому провадженні можуть бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до закону. Представник може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти така особа. Дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи у виконавчому провадженні можуть міститися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або у виданій довіреності (ч. 4 ст. 16 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до ст. 246 Цивільного кодексу України довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами.

Відповідно до п. 10 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень ствердженої Наказом МЮУ №512/5 від 02.04.2012р. повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені такими документами, зокрема, довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо). Оригінали документів, зазначених у цьому пункті, або належним чином засвідчені їх копії долучаються до матеріалів виконавчого провадження. Після пересвідчення наявності у представника належним чином оформленої довіреності оригінал такої довіреності у разі потреби повертається представникові сторони виконавчого провадження. У випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред`явлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій.

Згідно п. 3 розділу III зазначеної Інструкції заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа та квитанцією про сплату авансового внеску, крім випадків, коли стягувач звільняється від сплати авансового внеску відповідно до частини другої статті 26 Закону.

До заяви про примусове виконання рішення, яка подається представником стягувача додається документ, що підтверджує його повноваження.

З матеріалів оскарження вбачається, що заяву про відкриття виконавчого провадження, на підставі якої державним виконавцем було відкрито виконавче провадження ВП 58397836, було підписано представником стягувача - Саліженко М.В. , на підтвердження повноважень якого до заяви було додано належним чином засвідчену копію довіреності №222 від 18.05.2018р. Вказана довіреність підписана головою правління АБ «УКРГАЗБАНК» Шевченко К .Є. та скріплена печаткою стягувача.

В Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначаються відомості про осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Згідно з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Шевченко К.Є. з 28.05.2015р. є керівником та підписантом АБ «УКРГАЗБАНК», будь-яких обмежень щодо його повноважень в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не міститься.

Довіреність засвідчена у відповідності до вимог Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003р. Таким чином, заява про відкриття виконавчого провадження підписана уповноваженою на це особою.

Щодо кількох відповідачів, то в наказі Господарського суду міста Києва від 13.12.2017р. у справі №910/11058/17 зазначено, що стягувачем є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» (03087, м. Київ, вул. Єреванська, будинок 1, ), боржником є Державне підприємство ДП «Укрзалізничпостач» (03048, м. Київ, просп. Повітрофлотський, будинок 11/15, ), що свідчить про дотримання вимог ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.

Відповідно до ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до ч. 3 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суду з прав людини (ЄСПЛ) неодноразово підтверджував свою позицію стосовно обов`язковості виконання остаточних судових актів, вказуючи, що право на суд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, носило би ілюзорний характер, якби національна правова система держави допускала б, щоб остаточне судове рішення залишалося невиконаним (рішення ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі «Хорнсбі проти Греції», рішення ЄСПЛ від 07.05.2002 у справі «Бурдов проти Росії»).

Також Високий суд зазначав, що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.07.1999 у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії, заява № 22774/93).

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні скарги.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 26.02.2019р. у справі №910/11058/17.

керуючись ст.ст. 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 26.02.2019р. у справі №910/11058/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали оскарження ухвали по справі №910/11058/17 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

повний текст постанови складено та підписано 25.06.2019р.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б.Михальська