ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2019 р.м. ХарківСправа № 922/1368/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства "Харківблагоустрій", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж-М", м. Харків

про стягнення 4578,55 грн.

за участю представників:

позивач - не з`явився

відповідач - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківблагоустрій" звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж-М", в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 1592 з надання послуг по санітарному очищенню прилеглої території від 22.10.2014 у розмірі 4578,55 грн., з яких: 3561,31 грн. сума основного боргу, 833,24 грн. інфляційні втрати, 184,00грн. 3 % річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.05.2019 року позовну заяву Комунального підприємства "Харківблагоустрій" було залишено без руху. Надано позивачеві строк десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.05.2019 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі № 922/1368/19, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про судове засідання, проведення якого призначено на 11.06.2019 р. о 10:00.

Розгляд справи по суті, в порядку приписів ч. 2 ст. 252 ГПК України, розпочато у судовому засіданні 11.06.2019.

Позивача явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, у наданому 29.05.2019 до канцелярії суду клопотанні (вх. 13125), представник відповідача просить суд відкласти розгляд справи, у зв`язку із знаходженням у щорічній відпустці з 10.06.2019 року по 26.06.2019 року включно.

Суд, розглянувши клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи, відмовляє у його задоволенні з огляду на те, що позивач не обмежений законодавством при виборі особи, уповноваженої представляти його інтереси та позивачем не доведено, що неможливість юрисконсульта КП "Харківблагоустрій" з`явитися у судове засідання перешкоджає розгляду справи по суті. При цьому судом враховано, що у клопотанні про відкладення розгляду справи не назначено обставин які перешкоджають розгляду справи по суті та не наведено доказів, які можуть бути подані у майбутньому та не були надані до суду у встановлений законом строк з об`єктивних причин.

Відповідач відзив на позовну заяву до суду не надав, в судове засідання не з`явився.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду по справі була направлена на адресу місцезнаходження відповідача відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 61118, м. Харків, пр-т. Ювілейний, 59. Проте, копія ухвали про відкриття провадження у справі була повернута на адресу суду Укрпоштою з зазначенням причин повернення «з причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що судом було здійснено всі заходи, щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, явку якого в судове засідання не було визнано обов`язковою, суд дійшов висновку, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази надані до суду, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

22.10.2014 р. між Комунальним підприємством "Харківблагоустрій" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вояж-М" (замовник) було укладено договір з надання послуг по санітарному очищенню прилеглої території № 1592 від 22.10.2014 (надалі - договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати послуги з санітарного очищення прилеглої території до об`єкту господарської діяльності, розташованого за адресою: пр. 50 річчя ВЛКСМ, 67, площею 50,75 кв. м. (прилегла територія).

За змістом пункту 4.1. договору оплата за договором робиться замовником шляхом часткової передплати грошових коштів (до 100%) на розрахунковий рахунок виконавця до 5 числа поточного місяця. Остаточний розрахунок за договором робиться до 30 числа поточного місяця.

Послуги вважаються виконаними, якщо до 01 числа місяця, що йде за звітним, виконавцю не надійшла письмова претензія від замовника (пункт 4.3. договору).

Відповідно до приписів п. 5.1 договору вартість послуг, що надаються виконавцем за цим договором щомісячно складає 152,25 грн.

27 грудня 2016 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору, відповідно до якої місячна сума до сплати за договором складає 183,21 грн.

Як стверджує позивач у позовній заяві, станом на 27.04.2019 відповідач має заборгованість перед КП "Харківблагоустрій" по оплаті за надані послуги з санітарної очистки прилеглої території за період з 11 травня 2016 року по 31 січня 2018 року включно в розмірі 3561,31 грн. (113,83 грн. за 22 дня травня 2016 р.; 1065,75 грн. (152,25*7) за період з червня 2016 р. по грудень 2016 р.; 2381,73 грн. (183,21 *13) за період з січня 2017 по січень 2018).

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статями 11, 509 ЦК України зобов`язання виникають зокрема з договорів. Аналогічні положення встановлені і в статтях 173-175 ГК України.

Відповідно до статей 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов`язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно з приписами статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

У частині першій статті 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог статей 525, 526, 629 ЦК України та статті 193 ГК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував; доказів оплати послуг, наданих йому за договором, у повному обсязі суду не надав.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів здійснення своєчасної оплати наданих послуг за договором або доказів на спростування факту отримання послуг не надав, - позовні вимоги про стягнення боргу в розмірі 3561,31 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу частини другої статті 20 ГК України захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що позивачем нарахування інфляційних та 3% річних за період з 11.05.2016 по 31.01.2018 здійснювалось із сукупної суми заборгованості, в той час, як таке нарахування повинно було здійснюватись за кожний місяць та по кожній із сум окремо.

Здійснивши перерахунок інфляційних та 3% річних, судом було встановлено, що їх розмір з урахуванням обставин спору становить 408,00 грн. та 84,53 грн. відповідно. Саме такий розмір інфляційних та 3% річних підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. В іншій частині інфляційних (425,24 грн.) та 3% річних (99,47 грн.) необхідно відмовити, оскільки вони були нараховані неправомірно.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових та фактичних підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Згідно з приписами ч. 9 ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір вник внаслідок неправомірних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що спір виник у зв`язку з невиконанням відповідачем у добровільному порядку своїх договірних зобов`язань, позивачем доведено наявність основного боргу, а також враховуючи сплату позивачем за подання позову судового збору у мінімальному розмірі визначеному ЗУ "Про судовий збір", суд керуючись приписами ч. 9. ст. 129 ГПК України, вважає за необхідне судовий збір у розмірі 1921 ,00 грн., сплачений позивачем, покласти на відповідача у повному обсязі та стягнути з останнього на користь позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 123, 129, 202, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вояж-М" (61118, Харківська обл., місто Харків, пр. П`ятдесятиріччя ВЛКСМ (Ювілейний), будинок 59; ідент. код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Харківблагоустрій" (61166, м. Харків, вул. Шатилівська, буд. 4, ідент. код 34755720) 3561,31 грн. основного боргу; 408,00 грн. інфляційних втрат; 84,53 грн. - 3% річних та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ст. 241 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України, рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено "11" червня 2019 р.

Суддя М.І. Шатерніков