ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/188/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання Представники сторін вБогатиря К.В. Аленіна О.Ю., Поліщук Л.В. Арустамян К.А. судове засідання не з`явились
розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Стрільчука Валерія Григоровича
на рішення господарського суду Миколаївської області
від18.04.2019 року (суддя суду першої інстанції: Алексєєв А.П.; час і місце оголошення рішення: 18.04.2019 о 15:51, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, Господарський суд Миколаївської області, зал судового засідання № 2)
у справі за позовом до відповідача третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача про№ 915/188/19 Фізичної особи - підприємця Стрільчука Валерія Григоровича Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Громадська організація «НОВИЙ СВІТАНОК» визнання недійсним договору підряду № 0018 від 18.09.2017 року

ВСТАНОВИВ:

18.10.2018 року фізична особа - підприємець Стрільчук В.Г. звернувся до господарського суду Миколаївської області із позовом б/н від 17.10.2018 року до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просить визнати недійсними 6 договорів підряду: №1289 від 11.07.2017 року, №1293 від 13.07.2017 року, №1309 від 18.07.2017 року, №0018 від 18.09.2017 року, №0019 від 18.09.2017 року, №0028 від 11.10.2017 року, які укладені ним із Галицинівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області.

Ухвалою судді господарського суду Миколаївської області Алексєєва А.П. від 23.10.2018 року позовну заяву фізичної особи - підприємця Стрільчука В.Г. б/н від 17.10.2018 року повернуто позивачу на підставі п. 2 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2019 року ухвалу господарського суду Миколаївської області від 23.10.2018 року у справі №915/1138/18 скасовано, а матеріали позовної заяви направлено до господарського суду Миколаївської області для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 25.01.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 01.03.2019 року.

Ухвалою суду від 30.01.2019 року роз`єднано позовні вимоги, виділено в самостійне провадження позовні вимоги про визнання недійсним договору підряду №0018 від 18.09.2017 року.

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Вказане рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що сторонами спірного договору погоджено всі істотні умови договору, а згодом підрядником роботи виконано та отримано передбачену договором оплату. Відповідач (Галицинівська сільська рада) відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є органом місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади села. Відповідно до пункту 16 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

Таким чином, як зазначив суд першої інстанції, голова сільської ради Назар І.В. під час укладення спірного договору діяв на підставі норм чинного законодавства України.

Відповідно до п. 2.2.2 договору, укладеного 13.03.2015 року між Прибузькою сільською радою та громадською організацією «Новий Світанок», Прибузька сільська рада, правонаступником якої є Галицинівська сільська рада, має право вносити будь-які поліпшення до майна, яке передається в користування без обмежень.

Таким чином, Галицинівська сільська рада, в особі її голові, не позбавлена права на укладення із підрядниками договорів на ремонт належного їй на праві комунальної власності майна, як то водопроводу по вул. Ювілейна та вул. Кошового у с. Прибузьке.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що суперечать обставинам справи.

27.05.2019 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця Стрільчука Валерія Григоровича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019 у справі № 915/188/19, в якій апелянт просить скасувати рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019 у справі № 915/188/19 і ухвалити нове рішення, яким визнати недійсним Договір підряду № 0018 від 18.09.2017 року, укладений між Галицинівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області в особі голови сільської ради Назара Івана Васильовича та Фізичною особою - підприємцем Стрільчуком Валерієм Григоровичем.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; при невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Апелянт зазначає, що відповідач Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, яка у договорі підряду № 0018 від 18.09.2017 року виступала в якості «Замовника», станом на 18.09.2017 року не була балансоутримувачем водопроводів по вул. Ювілейна та вул. Кошового в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області і до основних засобів відповідача вказані водопроводи не належали.

Як зазначає апелянт, викладене підтверджується повідомленням в.о. старости с. Прибузьке та Степова Долина Вітовського району Миколаївської області Карунського В.М. вих. № 98 від 14.09.2018року, відповідно до якого, - у період липня-жовтня 2017 року водопроводи по вул. Пушкіна, вул . Шевченка, вул . Матросова, вул . Ювілейної , вул. Кошового, вул. Толстого, вул. Гастелло, вул. Чкалова в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області - знаходилися на балансі та належали до основних засобів Громадської організації «НОВИЙ СВІТАНОК», яка здійснює діяльність з забору та постачання води і, якій водопровідні мережі с. Прибузьке були передані 13.03.2015 року в безоплатне тимчасове користування для забезпечення суспільних прав жителів села на якісне водопостачання. Рішення про передачу комунального майна - водопровідних мереж, артсвердловин та башт Рожновського села Прибузьке в обслуговування для забезпечення централізованого водопостачання на території населених пунктів сільської ради ГО «НОВИЙ СВІТАНОК» було прийняте 13.03.2015 року Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області «Про утримання та подальшу експлуатацію водонапірної мережі, артсвердловин та башт Рожновського сіл Прибузьке та Степова Долина».

13.03.2015 року між Прибузькою сільською радою в особі сільського голови Карунського В.М. та ГО «НОВИЙ СВІТАНОК» в особі голови правління Омельчук О.М. було укладено Договір про передачу в безоплатне тимчасове користування ГО «НОВИЙ СВІТАНОК» для забезпечення суспільних прав жителів села на якісне водопостачання водонапірні башти та мережі, в тому числі й водопроводів вулиць Пушкіна, Шевченка, Матросова, Ювілейна, Кошового, Толстого, Гастелло та Чкалова в с. Прибузьке. Строк дії Договору про передачу в тимчасове безоплатне користування водопроводів с. Прибузьке - до 13.02.2019 року.

Крім того, згідно повідомлення голови Громадської організації «НОВИЙ СВІТАНОК» № 347 від 03.09.2018року водонапірні башти та мережі с. Прибузьке знаходяться на балансі громадської організації.

На думку апелянта, за умовами Договору про передачу в безоплатне тимчасове користування майна від 13.03.2015 року саме на ГО «НОВИЙ СВІТАНОК» покладено обов`язок підтримувати майно в належному стані, в тому числі здійснювати поточний ремонт.

Як зазначає апелянт, під час обговорення умов та укладання Договору підряду № 0018 від 18.09.2017 року, Відповідач - Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в особі голови сільської ради Назара І.В. ввів в оману позивача щодо наявності у об`єктів на яких проводився поточний ремонт, іншого, аніж «Замовник» балансоутримувача, приховавши існування Громадської організації «НОВИЙ СВІТАНОК» як балансоутримувача та обслуговувача водопроводів, до основних засобів якого ці водопроводи належать.

На думку апелянта, дана обставина є суттєвою під час укладання Договорів підряду, розробки кошторисної документації та калькуляції, оскільки балансоутримувач майна мав приймати участь в укладанні договору, в розробці кошторисної документації, прийманні виконаних будівельних робіт відповідно до «Порядку проведення ремонту та утримання об`єктів благоустрою населених пунктів» та несе повну відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі.

Апелянт вказує, що здавання та приймання робіт з поточного ремонту не було комісійним, відбулося без участі балансоутримувача, акти приймання виконаних будівельних робіт з боку «Замовника» підписано лише головою Галицинівської сільської ради Назаром І.В., який не мав права одноособово приймати виконані підрядні роботи по поточному ремонту водопроводу, який знаходиться на балансі ГО «НОВИЙ СВІТАНОК».

Апелянт наголошує, що саме балансоутримувач об`єкту, що підлягав поточному ремонту наділений повноваженнями на своєчасний ремонт об`єкту благоустрою та на залучення до цього інших підприємств, організацій шляхом укладання з останніми договорів підряду. Обов`язок проводити поточні ремонти саме ГО «НОВИЙ СВІТАНОК» передбачений і чинним Договором від 13.03.2015 року між Прибузькою сільською радою та ГО «НОВИЙ СВІТАНОК».

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Стрільчука Валерія Григоровича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019 року у справі № 915/188/19; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 18.06.2019; роз`яснено учасникам справи про їх право до 18.06.2019 подати до суду заяви чи клопотання стосовно призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо, а також надати заперечення на заяви та клопотання інших осіб із доказами направлення копій таких заяв або заперечень іншим учасникам справи; призначено справу № 915/188/19 до розгляду на 25 червня 2019 о 14:00.

18.06.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019 року у справі № 915/188/19 залишити без змін.

В судове засідання 25.06.2019 представники сторін не з`явилися, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчать штамп канцелярії Південно-західного апеляційного господарського суду на зворотній стороні ухвали від 31.05.2019, а також реєстр поштових відправлень Південно-західного апеляційного господарського суду та Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень (позивач та відповідач отримали 06.06.2019 копії ухвали апеляційного господарського суду з повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання).

Статтею 120 частиною 3, 6, 7 Господарського процесуального кодексу України передбачено наступне:

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Ухвала Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2019 року, якою було призначено справу № 915/188/19 до розгляду на 25.06.2019 о 14:00, була оприлюднена на офіційному веб-порталі судової влади України 03.06.2019. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Апелянт направив апеляційну скаргу до господарського суду та в копії - іншій стороні по справі. Отримавши апеляційну скаргу Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області, яка була надіслана, як і апелянт, який був ініціатором апеляційної скарги, не були позбавлені можливості дізнатися в суді апеляційної інстанції про подальший перебіг питання щодо зазначеної апеляційної скарги та своєчасно ознайомлюватися з відповідними судовими рішеннями в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Сторони у розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України».)

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 25.06.2019рік, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути апеляційну скаргу по суті, до суду не повідомлялося.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність зазначених представників сторін у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

24.06.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про відкладення розгляду справи, у зв`язку із зайнятістю представника відповідача в іншому судовому процесі, призначеному на 25 червня 2019 року об 11 годині 00 хвилин у касаційному господарському суді у складі Верховного суду.

Розглянувши надане клопотання Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про відкладення розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що воно не обгрунтоване та задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Згідно ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до діючого законодавства (Конституція України, Господарський процесуальний кодекс України, Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») апелянт мав можливість залучити до представництва його інтересів в суді будь-яку особу, яка є адвокатом шляхом укладання договору про надання правової допомоги.

Клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату апеляційний господарський суд відхилив шляхом винесення ухвали в протокольній формі (протокол судового засідання від 25.06.2019).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

18.09.2017 року між Галицинівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області, яка є правонаступником прав та обов`язків Прибузької сільської ради Вітовського району Миколаївської області згідно рішення Галицинівської сільської ради від 05.01.2017 року № 4 (а.с. 67), як замовником та фізичною особою-підприємцем Стрільчуком В.Г., як підрядником укладено договір підряду № 0018 (далі по тексту - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується виконати наступні роботи з поточного ремонту водопроводу по вул. Ювілейна та вул. Кошового в с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області.

Як передбачено п. 1.3. Договору, для виконання робіт, вказаних у даному Договорі, підрядник складає кошторисну документацію.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що ціна договору складає 188 552,00грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору, оплата за виконану роботу здійснюється Замовником шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Підрядника згідно з виставленим рахунком та актом виконаних робіт.

Згідно п. 3.2. Договору розрахунок за виконані роботи проводиться на підставі акту приймання виконаних робіт після підписання вище вказаного документа.

Пунктом 5.1. Договору передбачено, що прийняття та оцінка виконаних робіт проводиться уповноваженими представниками Замовника.

Відповідно до п. 5.3. Договору, здача-приймання виконаних робіт оформляється актом виконаних робіт, що підписані сторонами.

Відповідно до п. 8.1 Договору даний Договір діє з дати підписання та до 31.12.2017 року.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Як свідчать матеріали справи, 25.09.2017 року сторонами підписано акт № 250902 приймання виконаних будівельних робіт за вересень 2017 року (а.с. 30-33) та довідку № 250902 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати на суму 188 552,00грн. (а.с. 34).

27.09.2017 року Галицинівською сільською радою проведено повну оплату виконаних робіт, що підтверджується платіжним дорученням від 25.09.2017 року, який міститься в матеріалах справи (а.с. 56).

13.03.2015 року Прибузькою сільською радою Жовтневого району Миколаївської області прийнято рішення № 1 «Про утримання та подальшу експлуатацію водонапірної мережі, артсвердловин та башт Рожновського сіл Прибузьке та Степова Долина», яким надано згоду на передачу комунального майна - водопровідних мереж, артсвердловин та башт Рожновського села Прибузьке в обслуговування для забезпечення централізованого водопостачання на території населених пунктів сільської ради громадській організації «Новий Світанок» (а.с. 58).

13.03.2015 року між Прибузькою сільською радою (Сторона 1) та Громадською організацією «Новий Світанок» (Сторона 2) був укладений договір (а.с. 61-62).

Згідно п. 1.1. Договору від 13.03.2015, за цим Договором Сторона 1 передає в безоплатне тимчасове користування Стороні 2 для забезпечення суспільних прав жителів сіл Прибузьке і Степова Долина на якісне водопостачання водонапірні башти та мережі, згідно з актом приймання-передачі.

Відповідно до п. 1.2. Договору від 13.03.2015 року, зазначене в п. 1.1 цього договору майно є комунальною власністю територіальної громади Прибузької сільської ради.

Як передбачено п. 2.2.2. Договору від 13.03.2015 року, Сторона 1 (Прибузька сільська рада) має право вносити будь-які поліпшення до майна, яке передається в користування без обмежень.

Згідно із п. 2.3.2. Договору від 13.03.2015 року, Сторона 2 (громадська організація «Новий Світанок» зобов`язується підтримувати майно в належному стані, в тому числі здійснюючи його поточний ремонт.

Пунктом 3.1. Договору від 13.03.2015 року передбачено, що майно надається Стороні 2 (громадській організації «Новий Світанок») на строк, що становить 2 роки 11 місяців з моменту підписання акту-прийому передачі, а саме до 13.02.2019 року.

Відповідно до п. 3.3. Договору від 13.03.2015 року, строк користування майном може бути подовжено за згодою сторін. В разі відсутності заперечень у сторін, договір автоматично продовжується на той же строк на тих же умовах.

На виконання умов Договору від 13.03.2015 року між Прибузькою сільською радою та громадською організацією «Новий Світанок» 13.03.2015 року був підписаний акт приймання-передачі водопровідних мереж, свердловин та башт Рожновського сіл Прибузьке та Степова Долина Жовтневого (Вітовського) району Миколаївської області (а.с. 63).

Відповідно до адресованого представнику позивача повідомлення в.о. старости с. Прибузьке та Степова Долина Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області Карунського В.М., вих. № 98 від 14.09.2018 року, у період липня-жовтня 2017 року водопровід зокрема по вул. Ювілейна та вул. Кошового с. Прибузьке Вітовського району Миколаївської області знаходився на балансі та належав до основних засобів Громадської організації «НОВИЙ СВІТАНОК», яка здійснює діяльність з забору та постачання води (а.с. 57).

Згідно адресованого представнику позивача повідомлення голови Громадської організації «НОВИЙ СВІТАНОК» № 347 від 03.09.2018 року водонапірні башти та мережі с. Прибузьке та с. Степова Долина знаходяться на балансі громадської організації (а.с. 64).

Згідно рішення Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області № 4 від 05.01.2017 року «Про реорганізацію Лиманівської, Прибузької, Українківської сільських рад» (а.с. 67), Галицинівська сільська рада є правонаступником прав та обов`язків Прибузької сільської ради, тобто до неї перейшли всі права та обов`язки за укладеними Прибузькою сільською радою договорами, в тому числі й за договором від 13.03.2015 року, укладеним між Прибузькою сільською радою та громадською організацією «Новий Світанок», про який буде зазначено нижче.

Звертаючись до господарського суду з позовною заявою позивач вважає, що договір підряду № 0018 від 18.09.2017 року є недійсним, оскільки відповідач - Галицинівська сільська рада Вітовського району Миколаївської області в особі голови сільської ради Назара І.В. ввів в оману позивача щодо наявності у об`єктів, на яких мали проводитися поточні ремонти, іншого, аніж «Замовник» балансоутримувача, приховавши існування Громадської організації «НОВИЙ СВІТАНОК» як балансоутримувача та обслуговувача водопроводів, до основних засобів якого вони належать.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно до вимог ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У силу припису цієї статті правомірність правочину презюмується. Обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання господарським судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на позивача.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Зазначена норма кореспондується з положеннями частини першої статті 207 Господарського кодексу України, згідно з якою господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб`єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Статтею 230 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо одна з сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування. Сторона, яка застосувала обман, зобов`язана відшкодувати другій стороні збитки у подвійному розмірі та моральну шкоду, що завдані у зв`язку з вчиненням цього правочину.

Згідно з частиною 1 статті 229 Цивільного кодексу України істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Для визнання недійсним правочину як укладеного під впливом обману необхідно, щоб сторона була введена в оману саме щодо обставин, які мають істотне значення. До таких обставин віднесено відомості щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Тобто особа, яка діяла під впливом обману, повинна довести не лише факт обману та наявність умислу в діях її контрагента, а й істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману.

Позивачем по справі не доведено належними та допустимими доказами наявність умислу в діях іншої сторони за оскаржуваним договором з питання введення його в оману щодо наявності балансоутримувача, природи правочину, прав та обов`язків сторін правочину, будь-яких властивостей стосовно водопроводу, який є предметом ремонту за правочином, окрім того не доведено наявність неправильного сприйняття позивачем фактичних обставин правочину з відповідачем, а також як це вплинуло на його волевиявлення при укладанні та виконанні правочину.

Дослідивши та проаналізувавши умови спірного договору, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що при укладенні договору сторонами дотримано загальні вимоги щодо свободи волевиявлення, форми, наявності істотних умов, що передбачені цивільним та господарським законодавством.

Окрім того, колегією суддів апеляційного господарського суду встановлено, що на підставі підписаного Сторонами акту приймання виконаних будівельних робіт від 25.09.2017 року відповідно до умов оскаржуваного договору та довідки про вартість виконаних робіт Галицинівська сільська рада здійснила повну оплату виконаних робіт в розмірі визначеної Сторонами договірної ціни (188 552,00 грн.) шляхом банківського переказу зазначених грошових коштів на розрахунковий рахунок ФОП Стрільчука В.Г., які позивач отримав в повному обсязі та проти чого не заперечував.

Відповідач (Галицинівська сільська рада) відповідно до статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» є органом місцевого самоврядування, який представляє інтереси територіальної громади села.

Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Відповідно до пункту 16 частини 4 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський голова укладає від імені територіальної громади, ради та її виконавчого комітету договори відповідно до законодавства, а з питань, віднесених до виключної компетенції ради, подає їх на затвердження відповідної ради.

Згідно ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду звертає увагу, що помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем під час розгляду справи не доведено шляхом надання відповідних доказів обставин порушення його прав у зв`язку з укладенням спірного договору з поточного ремонту водопроводу безпосередньо з Галицькою сільською радою, як представником територіальної громади, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині неправомірного роз`єднання позовної заяви ФОП Стрільчука В.Г., колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.

18.10.2018 року фізична особа - підприємець Стрільчук Валерій Григорович звернувся до господарського суду Миколаївської області із позовом б/н від 17.10.2018 року до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в якому просить:

- визнати недійсним договір підряду №1289 від 11.07.2017 року, укладений між Галицинівською сільською радою Вітковського району Миколаївської області в особі голови сільської ради Назара Івана Васильовича та фізичною особою-підприємцем Стрільчуком Валерієм Григоровичем;

- визнати недійсним договір підряду №1293 від 13.07.2017 року, укладений між Галицинівською сільською радою Вітковського району Миколаївської області в особі голови сільської ради Назара Івана Васильовича та фізичною особою-підприємцем Стрільчуком Валерієм Григоровичем;

- визнати недійсним договір підряду №1309 від 18.07.2017 року, укладений між Галицинівською сільською радою Вітковського району Миколаївської області в особі голови сільської ради Назара Івана Васильовича та фізичною особою-підприємцем Стрільчуком Валерієм Григоровичем;

- визнати недійсним договір підряду №0018 від 18.09.2017 року, укладений між Галицинівською сільською радою Вітковського району Миколаївської області в особі голови сільської ради Назара Івана Васильовича та фізичною особою-підприємцем Стрільчуком Валерієм Григоровичем;

- визнати недійсним договір підряду №0019 від 18.09.2017 року, укладений між Галицинівською сільською радою Вітковського району Миколаївської області в особі голови сільської ради Назара Івана Васильовича та фізичною особою-підприємцем Стрільчуком Валерієм Григоровичем;

- визнати недійсними договір підряду №0028 від 11.10.2017 року та додаткову угоду до нього від 17.10.2017 року, укладені між Галицинівською сільською радою Вітковського району Миколаївської області в особі голови сільської ради Назара Івана Васильовича та фізичною особою-підприємцем Стрільчуком Валерієм Григоровичем.

Відповідно до ч. 6 ст. 173 ГПК України, суд, за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи, вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання господарського судочинства. Розгляд позовних вимог, виділених у самостійне провадження, здійснює суддя, який прийняв рішення про роз`єднання позовних вимог. Про роз`єднання позовних вимог суд постановляє ухвалу (ч.7 ст.173 ГПК України).

Враховуючи зазначене, приймаючи до уваги, що апелянтом не доведено порушення його прав та законних інтересів при прийнятті остаточного рішення по справі у зв`язку із роз`єднанням позовних вимог, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає доводи апелянта в цій частині необґрунтованими.

Висновки апеляційного господарського суду:

Згідно ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Стаття 74 того ж Кодексу встановлює обов`язок доказування і подання доказів для сторін справи у господарському судочинстві. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 86 ГПК України встановлює правові норми для господарського суду щодо оцінки доказів:

1. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

2. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Стрільчука Валерія Григоровича не спростовують висновків, викладених в рішенні Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019 року у справі № 915/188/19.

Будь-яких інших доводів, що могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення в порядку статей 277 - 279 ГПК України, апелянтом не наведено.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця Стрільчука Валерія Григоровича на рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019 року по справі № 915/188/19 без задоволення, а оскаржуваного рішення - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 269-270, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Стрільчука Валерія Григоровича залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2019 року по справі № 915/188/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 01.07.2019.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: О.Ю. Аленін

Л.В. Поліщук