ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року Справа №906/1171/18

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючий суддя Дужич С.П.,

суддя Саврій В.А.,

суддя Коломис В.В.

секретар судового засідання Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

позивача - Грищенко С.В. (довіреність №29-к від 18.06.19 р.);

відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області на рішення господарського суду Житомирської області від 06 березня 2019 року (суддя Давидюк В.К., м. Житомир, повний текст складено 11 березня 2019 року) у справі

за позовом Житомирського міського центру зайнятості

до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області

про стягнення 54 640,56 грн.

Судом роз`яснено представнику позивача права та обов`язки, передбачені ст.ст. 42, 46 ГПК України. Клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не надходило, заяв про відвід суддів не заявлялось.

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2018 року, Житомирський міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Житомирської області із позовом про стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області 54 640,56 грн. - виплаченої допомоги по безробіттю, з тих підстав, що ОСОБА_1 , яка з 15 лютого по 18 жовтня 2018 року перебувала на обліку в Житомирському міському центрі зайнятості, як безробітна, за рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2018 року у справі №295/1870/18/ було змінено дату її звільнення з 15 січня на 20 лютого 2018 року, станом на 15 лютого належала до категорії зайнятого населення, а тому права на набуття статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю не мала та їй безпідставно призначено допомогу по безробіттю у розмірі 54 640,56 грн.

06 березня 2019 року, рішенням господарського суду Житомирської області було задоволено позов Житомирського міського центру зайнятості до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про стягнення 54 640,56 грн. та стягнуто з відповідача на користь позивача 54 640,56 грн. - виплаченої допомоги по безробіттю і 1762,00 грн. - судового збору.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області у своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог, вважаючи, що прийняті судом висновки не відповідають обставинам справи, а також порушено норми матеріального права, оскільки у рішенні Богунського районного суду м. Житомира від 11 вересня 2018 року не було встановлено вини управління в порушенні трудового законодавства під час звільнення ОСОБА_1 . Цим рішенням не поновлено її на роботі, а всього змінено дату звільнення.

Крім того, позивач просить стягнути виплачену ним допомогу з 15 лютого по 18 жовтня 2018 року, але, відповідно до ч.3 ст. 22 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості тому, якщо ОСОБА_1 перебувала на обліку як безробітна з 15 лютого 2018 року, то виплата допомоги по безробіттю мала розпочатись з 23 лютого 2018 року. Докази, які додані до позову та містяться у матеріалах справи не конкретизують дату, з якої виплачувалась така допомога Суховій ОСОБА_2 .Б.

У будь-якому випадку на момент отримання виплат ОСОБА_1 , була безробітною, а тому ніякої реальної шкоди позивач не поніс, тому, на думку апелянта, судом зроблено хибний висновок про те, що ОСОБА_1 перебувала у трудових відносинах з управлінням до 20 лютого 2018 року.

Центр зайнятості у своєму відзиві на апеляційну скаргу вважає дане рішення таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки через неправомірні дії Фонду, які полягали в недодержанні строків звільнення працівника, що встановлено Богунським районним судом м. Житомира під час розгляду справи №295/1870/18, Суховій ОСОБА_3 з 15 лютого 2018 року безпідставно надано статус безробітної та виплачено допомогу по безробіттю у сумі 54 640,56 грн., чим завдано шкоду центру.

05 квітня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду було відкрито апеляційне провадження за скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, призначено її розгляд на 07 травня 2019 року. (колегія суддів у складі: Дужич С.П. - головуючий, Саврій В.А., Коломис В.В.

Однак, 07 травня 2019 року судове засідання не відбулося у зв`язку із перебування у відпустці судді - члена колегії Коломис В.В.

13 травня 2019 року, після виходу з відпустки судді Коломис В.В., ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду розгляд апеляційної скарги було призначено на 20 травня 2019 року, проте до початку судового засідання, у суду була відсутня інформація про отримання позивачем ухвали від 13 травня 2019 року суду та, відповідно, що останній повідомлений про час і місце судового засідання.

20 травня 2019 року, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду, виходячи з необхідності надання сторонам по справі рівних можливостей щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України, розгляд апеляційної скарги було призначено на 19 червня 2019 року.

20 травня 2019 року, у судовому засіданні представники відповідача надали свої пояснення відносно доводів та вимог апеляційної скарги, просить її задоволити, а рішення суду першої інстанції скасувати, як таке, що прийняте всупереч вимогам матеріального і процесуального права, прийнявши нове судове рішення, яким у задоволенні позову - відмовити.

19 червня 2019 року, у судовому засіданні представник позивача висловив свою правову позицію щодо поданої апеляційної скарги, вважає її необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає, натомість рішення суду першої інстанції прийняте у чіткій відповідності до норм матеріального і процесуального права, а тому, за його переконанням, відсутні підстави для його скасування.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча і був завчасно повідомлений про час і місце судового розгляду, на що вказує повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень. До початку судового засідання відповідач надіслав клопотання про підтримку апеляційної скарги та її розгляд за їх відсутністю. Заяв про відкладення судового засідання не надходило.

Враховуючи вимоги ст. ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки перегляду справи в апеляційній інстанції, а також те, що учасники по справі належним чином повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності представників відповідача.

Колегія суддів, заслухавши доводи представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши повноту з`ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила, що:

15 січня 2018 року, ОСОБА_1 була звільнена з посади спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Бердичівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, у зв`язку із скороченням чисельності штату працівників на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України. (а.с.45)

15 лютого 2018 року, ОСОБА_1 звернулася до Житомирського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. (а.с.11)

З 22 лютого 2018 року, ОСОБА_1 розпочато виплату допомоги по безробіттю на підставі п.1 ст. 22, ст. 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до довідки Житомирського міського центру зайнятості Суховій ОСОБА_3 отримала допомогу по безробіттю у сумі 54 640,56 грн. (а.с.12)

11 вересня 2018 року, рішенням Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/1870/18 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про поновлення на роботі, оплату за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди і змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади спеціаліста 1 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Бердичівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з 15 січня на 20 лютого 2018 року. (а.с.15-21)

29 жовтня 2018 року, директором Житомирського міського центру зайнятості було видано наказ про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю. (а.с.10)

30 жовтня 2018 року, з метою досудового врегулювання спору, Житомирський міський центр зайнятості звернувся до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області з листом-претензією про повернення коштів у розмірі 54 640,56 грн. (а.с.13-14)

06 листопада 2018 року, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області у відповіді на претензію зазначило про відсутність підстав для її задоволення. (а.с.23)

27 грудня 2018 року, Житомирський міський центр зайнятості звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області про стягнення 54 640,56 грн. - виплаченої допомоги по безробіттю. (а.с.3-4)

06 березня 2019 року, рішенням господарського суду Житомирської області даний позов було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 54 640,56 грн. - виплаченої допомоги по безробіттю і 1762,00 грн. - судового збору. (а.с.59-61)

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з огляду на наступне.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання іншою особою.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України, договором або іншим законом.

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", статус безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається особам за їх особистою заявою.

Згідно ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення", зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Відповідно до ч.3 ст. 22 Закону, допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Як встановлено з матеріалів справи, 15 січня 2018 року, ОСОБА_1 була звільнена з посади спеціаліста І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Бердичівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області у зв`язку з скороченням чисельності штату працівників на підставі п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України.

15 лютого 2018 року, ОСОБА_1 звернулася до Житомирського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, а з 22 лютого 2018 року, розпочато виплату допомоги по безробіттю та, відповідно до довідки Житомирського міського центру зайнятості ОСОБА_1 отримала допомогу у сумі 54 640,56 грн.

Частиною 3 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що з роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду; незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

У апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області посилається на неможливість застосування вказаної норми, оскільки в рішенні Богунського районного суду м. Житомира не встановлено порушення трудового законодавства, а звільнення працівника відбулося не з вини Управління.

Проте, як вбачається із рішення Богунського районного суду м. Житомира у справі №295/1870/18 від 11 вересня 2018 року, суд встановив недотримання Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області строку попередження ОСОБА_1 про наступне звільнення, тому частково задоволив позов, змінивши дату звільнення ОСОБА_1 з 15 січня на 20 лютого 2018 року (20 грудня 2017 року + 2 місяці).

Судова колегія критично відноситься до посилань апелянта, що у даному рішенні встановлено відсутність вини управління, оскільки з його тексту вбачається, що відповідач вчиняв дії, передбачені ст. 42 КЗпП України, що стосується переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, а також відповідачем дотримано положення закону щодо пропонування вакантних посад, одночасно з цим управлінням не спростовано того факту, що рішенням встановлено порушення 2-місячного строку повідомлення, який повинен передувати звільненню, та ОСОБА_1 була попереджена лише 20 грудня 2018 року.

Таким чином, враховуючи дії роботодавця щодо неналежного повідомлення працівника про звільнення, - запис у трудовій книжці про звільнення ОСОБА_1 15 січня 2018 року є недійсним, тому на момент подання заяви про надання статусу безробітного, остання, враховуючи рішення Богунського районного суду, на яке посилається і апелянт, перебувала в трудових відносинах з відповідачем до 20 лютого 2018 року.

Згідно з ч.1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальними правовими підставами відповідальності за завдану майнову шкоду є наявність складу цивільного правопорушення, необхідними елементами якого є: - протиправна поведінка (дії чи бездіяльність) особи; - шкідливий результат такої поведінки (шкода); - причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою та вина.

Наявність всіх чотирьох складових правопорушення є необхідною вимогою для притягнення до відповідальності, якщо інше не встановлено законом. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

На переконання колегії суддів, факт зміни дати звільнення працівника через неналежне повідомлення у даному випадку підтверджує наявність протиправних дій та вини Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області

Таким чином, через неправомірні дії Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області, які полягали в недодержанні строку звільнення працівника після повідомлення про скорочення чисельності штату працівників, 15 лютого 2018 року Суховій ОСОБА_3 безпідставно надано статус безробітного та виплачено допомогу у сумі 54 640,56 грн., чим завдано шкоду Житомирському міському центру зайнятості у зазначеному розмірі, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Запереченння апелянта про те, що у будь-якому випадку на момент отримання виплат ОСОБА_1 була безробітною, враховуючи підставність позовних вимог, судовою колегією не беруться до уваги, оскільки в даному випадку не впливає на наявність вини відповідача дата здійснення виплати, так як тут слід враховувати момент звернення ОСОБА_4 О ОСОБА_5 . до Житомирського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, а саме: 15 лютого 2018 року.

Інші заперечення, викладені у апеляційній скарзі, також не знайшли свого підтвердження під час її розгляду, а тому відхиляються як необґрунтовані.

Згідно ст.ст. 74, 77 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте у відповідності до норм ст. 236 ГПК України із всебічним, повним та об`єктивним дослідженням матеріалів справи в їх сукупності та вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для його скасування та задоволення вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги, на підставі ст.ст. 129, 282 ГПК України, у зв`язку з відмовою в її задоволенні, покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269-275, 276, 281-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Житомирської області від 06 березня 2019 року у справі №906/1171/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.

Справу №906/1171/18 повернути господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "24" червня 2019 р.

Головуючий суддя Дужич С.П.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.