РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.06.2019Справа № 910/11316/18

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250" (Київська обл., смт. Гостомель)

До 1. Київської обласної державної адміністрації (м. Київ)

2. Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації (м. Київ)

3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" (Київська обл., Вишгородський район, смт. Димер)

Про визнання недійсним рішення, оформленого протоколом, визнання недійсним наказу в частині, визнання недійсним договору

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін:

Від позивача: Сабадин А.В.

Від відповідача-1: не з`явився

Від відповідача-2: не з`явився

Від відповідача-3: Лазнюк Є.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Київської обласної державної адміністрації, Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" про:

- визнання недійсним рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 03,05 листопада 2015 року № 2015-3, в частині визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна";

- визнання недійсним наказу Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.15. № 39-од в частині введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна";

- визнання недійсним договору по організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладеного між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" за результатами проведеного 03 листопада 2015 року конкурсу на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна".

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на недійсність оспорюваних ним рішення, оформленого протоколом, наказу в частині та договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.18. постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, відкрито провадження у справі № 910/11316/18, призначено підготовче засідання у справі на 27.09.18., в порядку ст. 81 ГПК України витребувано докази від відповідачів-2,3, Прокуратури Київської області.

27.09.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвали про поновлення відповідачам-1,3 пропущеного процесуального строку на подачу клопотань та заяв, та про оголошення перерви в підготовчому засідання до 16.10.18.

Розглянувши в судовому засіданні 16.10.18. подане відповідачем-3 19.09.18. клопотання про витребування доказів, суд встановив, що в поданому клопотанні Товариство з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" наголошує на тому, що надати копії конкурсних пропозицій, поданих ним для прийняття участі в конкурсі неможливо, оскільки електронний варіант документів було пошкоджено внаслідок хакерської атаки, а паперові носії було подано до відповідача-2, та за вказаних підстав відповідач-3 просить суд в порядку ст. 81 ГПК України витребувати від Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації належним чином засвідчені копії документів (конкурсних пропозицій), поданих товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" для прийняття участі в конкурсі по об`єкту №20 (автобусний маршрут №357 Димер-Київ АС "Дачна"), проведеному 03.11.15. конкурсу, результати якого оформленого протоколом №2015-3.

У зв`язку із викладеним та наведеним в ухвалі суду від 16.10.18. нормативно-правовим обґрунтуванням, суд дійшов висновку про необхідність витребування від Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації належним чином засвідчені копії документів (конкурсних пропозицій), поданих товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" для прийняття участі в конкурсі по об`єкту №20 (автобусний маршрут № 357 Димер-Київ АС "Дачна"), проведеному 03.11.15. конкурсу, результати якого оформленого протоколом № 2015-3, та задовольнив клопотання відповідача-3 про витребування доказів.

В судовому засіданні 16.10.18. судом розглянуто клопотання відповідача-1 про закриття провадження в даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, подане 27.09.18., та підтримане відповідачем-3 заявою від 04.10.18., за результатами розгляду якого судом встановлено наступне.

Відповідач-1 просить суд закрити провадження в даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України з підстав того, що предметом оскарження в даній справі є рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 03 листопада 2015 року № 2015-3, в частині визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна" та визнання недійсним наказу Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.15. № 39-од в частині введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна", а підставами звернення до суду є незгода позивача з рішенням конкурсного комітету. Поряд з вказаним Київська обласна державна адміністрація вказує на те. що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.16. у справі № 826/2071/16, яка залишена без змін постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.03.18., відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250" до Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, про визнання протиправним та скасування рішення Конкурсного комітету з проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації за результатом проведеного 03.11.2015 року конкурсу, оформленого протоколом №2015-3, у частині затвердження кількості балів та визнання переможцем на об`єктах конкурсу № 20, 24, 26 ТОВ "Димерське автотранспортне підприємство"; визнання протиправним та скасування наказу Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.2015 року № 39-од "Про введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, від 03 листопада 2015 року" у частині введення в дію рішення конкурсного комітету по переможцю конкурсу на об`єктах № 20, 24, 26; зобов`язання Конкурсного комітету з проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації визначити переможця конкурсу на здійснення перевезень пасажирів на об`єктах конкурсу № 20, 24, 26 на підставі документів, поданих перевізниками-претендентами до 03.11.2015 року включно.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами (п. 2 ч. 1 ст. 175 ГПК України).

Предметом спору в даній справі є вимоги про:

- визнання недійсним рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 03,05 листопада 2015 року № 2015-3, в частині визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерська автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна";

- визнання недійсним наказу Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.15. № 39-од в частині введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерська автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна";

- визнання недійсним договору по організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладеного між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Димерська автотранспортне підприємство" за результатами проведеного 03 листопада 2015 року конкурсу на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна".

Сторонами в даній справі є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250", Київська обласна державна адміністрація, Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації, Товариство з обмеженою відповідальністю "Димерська автотранспортне підприємство".

Підставами позову визначено наступне:

- відповідач-3 подав для прийняття участі в конкурсі документи не в повному обсязі;

- відповідач-3 подав неналежним чином оформлені документи;

- відповідач-3 в анкеті до заяви на участь в конкурсі вказав недостовірну інформацію.

За вказаних підстав позивач доходить висновку, що оспорюване рішення прийнято всупереч вимогам п.п. 1 п. 12 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 03.12.08. № 1081 та ч. 2 ст. 45 закону України "Про автомобільний транспорт" та підлягає визнанню недійсним4 осопрюваним наказ підлягає визнанню недійсним оскільки ним введено в дію незаконне рішення; договір підлягає визнанню недійсним, як такий, що суперечить актам цивільного законодавства та укладений на підставі незаконних рішення та наказу.

Предметом спору у справі № 826/2071/16 є вимоги про:

- визнання протиправним та скасувати рішення Конкурсного комітету з проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації за результатом проведеного 03.11.2015 року конкурсу, оформленого протоколом №2015-3, у частині затвердження кількості балів та визнання переможцем на об`єктах конкурсу № 20, 24, 26 ТОВ "Димерське автотранспортне підприємство";

- визнання протиправним та скасування наказу Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.2015 року № 39-од "Про введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, від 03 листопада 2015 року" у частині введення в дію рішення конкурсного комітету по переможцю конкурсу на об`єктах № 20, 24, 26;

- зобов`язання Конкурсного комітету з проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації визначити переможця конкурсу на здійснення перевезень пасажирів на об`єктах конкурсу № 20, 24, 26 на підставі документів, поданих перевізниками-претендентами до 03.11.2015 року включно.

Учасниками судового процесу у справі № 826/2071/16 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250", Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації, Київська обласна державна адміністрація, Конкурсний комітет з проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, Товариство з обмеженою відповідальністю "Димерська автотранспортне підприємство" (як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору).

В обґрунтування позову позивач вказував, що Управлінням інфраструктури Київської обласної державної адміністрації неправомірно нараховано ТОВ "Димерське автотранспортне підприємство" 11 балів за роботу не менше передбаченого договором строку перевізником-переможцем попереднього конкурсу на маршрутах, що є об`єктами конкурсу № 20, № 23, № 26, у зв`язку з чим позивач не зміг набрати необхідної кількості балів для перемоги у конкурсі, який проводився в листопаді 2015 року, з посиланням на Перелік показників нарахування балів за системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів, затвердженого додатком № 4 до Порядку та ст. 44 ЗУ "Про автомобільний транспорт".

За вказаних підстав суд дійшов висновку про предмет та підстави позову у справі № 910/11316/18 та № 826/2071/16 є різними, а клопотання відповідача-1 та відповідача-3 про закриття провадження в даній справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України задоволенню не підлягають.

Крім вказаного, судом встановлено, що від Прокуратури Київської області станом на день судового засідання 16.10.18. витребувані документи не надішли; всупереч вимогам законодавства, Київською обласною державною адміністрацією 27.09.18. подано незасвідчену копію витягу з протоколу, що є недопустимим доказом, оскільки допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні або не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

Далі, врахувавши закінчення строку проведення підготовчого провадження, з метою створення учасникам справи необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, забезпечення рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов висновку про продовження підготовчого провадження на тридцять днів.

Також з огляду на витребування доказів, суд, з метою забезпечення рівності сторін перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримання принципів диспозитивності та пропорційності, закріплених положеннями ст. ст. 7, 8, 13, 14, 15 Господарського процесуального кодексу України, на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України дійшов висновку про необхідність відкласти підготовче засідання.

Отже, ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.18. у справі № 910/11316/18 відмовлено в задоволенні клопотання Київської обласної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" про закриття провадження у справі № 910/11316/18; продовжено строк підготовчого провадження у справі № 910/11316/18 на тридцять днів; відкладено підготовче засідання у справі на 13.11.18.; в порядку ст. 81 ГПК України витребувано від Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації належним чином засвідчені копії документів (конкурсних пропозицій), поданих товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" для прийняття участі в конкурсі по об`єкту №20 (автобусний маршрут №357 Димер-Київ АС "Дачна"), проведеному 03.11.15. конкурсу, результати якого оформленого протоколом №2015-3; в порядку ст. 81 ГПК України повторно витребувано від Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації (ідентифікаційний код 00022533) належним чином засвідчену копію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом №2015-3 від 03,05 листопада 2015 року по автобусному маршруту загального користування № 357 "Димер-Київ АС "Дачна"; в порядку ст. 81 ГПК України повторно витребувано від Прокуратури Київської області докази.

29.10.18. відповідачем-2 подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи (на виконання ухвали суду від 16.10.18.).

Представники відповідачів-1, 2 в судове засідання 13.11.18. не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні 13.11.18. подане позивачем 30.10.18. клопотання про витребування доказів, в якому Товариство з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250" наголошує на тому, що у відповідності до листа Прокуратури Київської області № 15/1/2-р-18 від 08.10.18., матеріали кримінального провадження передано за підслідністю до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області, суд дійшов висновку про необхідність витребування від Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області документів, а клопотання позивача задоволено в повному обсязі.

З огляду на витребування доказів, суд, з метою забезпечення рівності сторін перед законом і судом, змагальності сторін, та дотримання принципів диспозитивності та пропорційності, закріплених положеннями ст. ст. 7, 8, 13, 14, 15 Господарського процесуального кодексу України, на підставі ст. 183 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку про необхідність відкласти підготовче засідання.

Крім вказаного суд наголосив на наступному.

Суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, третіх осіб, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Отже, ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.18. у справі № 910/11316/18 відкладено підготовче засідання у справі на 06.12.18. о 10:00 год., в порядку ст. 81 ГПК України витребувано від Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Київській області докази.

13.11.18. від відповідача-3 надійшов письмовий відзив на позовну заяву, поданий через відділ діловодства суду.

Строк на подачу відзиву, встановлений відповідачам ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.10.18., становив по 03.11.18. включно.

Однак, відповідачем-3 відзив подано 13.11.18., тобто з пропущенням встановленого строку.

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу відзиву від відповідача-3 не надходило.

Крім вказаного суд встановив, що поданий відповідачем відзив не відповідає вимогам п. 8 ч. 3 ст. 165 ГПК України.

З огляду на недодержання відповідачем-3 приписів ст. 165 ГПК України та в зв`язку із поданням ним відзиву після спливу встановленого судом строку, без клопотання про його поновлення, відзив № б/н від 12.11.18. (поданий до суду 13.11.18.) ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.18. повернуто відповідачу-3 без розгляду.

13.11.18. від позивача надійшли додаткові пояснення до клопотання про витребування доказів, подані через відділ діловодства суду.

Разом з тим, строк на подачу додаткових письмових доказів, клопотань, заяв, пояснень, становив до 12.11.18. включно.

Заяви про поновлення пропущеного процесуального строку позивачем не подано.

З огляду на подання позивачем письмових пояснень після спливу встановленого судом строку, додаткові пояснення № б/н від 13.11.18. ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.11.18. повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250" без розгляду.

29.11.18. від слідчого СУ ГУНП в Київський області надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 13.11.18.

06.12.18. позивачем подано заяву «про зміну підстав позову».

06.12.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 20.12.18.

18.12.18. позивачем подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 20.12.18. позивачем підтримано заяву від 06.12.18. «про зміну підстав позову» та оголошено клопотання не розглядати клопотання про витребування доказів, яке викладене у заяві про зміну підстав позову, оскільки станом на 20.12.18. надійшли відповіді на адвокатські запити.

В судовому засіданні 20.12.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250" пропущеного процесуального строку на подання клопотання від 18.12.18. та приєднав означене клопотання до матеріалів справи.

Щодо заяви позивача «про зміну підстав позову» судом 20.12.18. встановлено наступне.

Позивачем не змінено підстави позову, оскільки доповнено його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин, що не є зміною підстав позову. Крім вказаного, предмет позову не змінено, оскільки додано номер і дату Договору, який позивач просить суд визнати недійсним.

За вказаних підстав судом встановлено, що матеріально-правова вимога викладена у позові залишилась незмінною, а підстави позову доповнено його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин, а тому розгляд справи здійснюється щодо вимог заявлених у позові з урахуванням заяви № б/н від 05.12.18.

20.12.18. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 10.01.19.

10.01.19. відповідачем-3 подано письмовий відзив на позовну заяву та заперечення з врахуванням заяви позивача «про зміну підстав позову», відповідно до яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.

Також 10.01.19. відповідачем-3 подано клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи.

10.01.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про поновлення відповідачу-3 пропущеного процесуального строку на подання відзиву.

Крім вказаного, в судовому засіданні 10.01.19. відповідачем-3 підтримано подане ним клопотання про оголошення перерви в підготовчому засіданні, проти якого не заперечував представник позивача.

За викладених обставин 10.01.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 05.02.19.

28.01.19. позивачем подано відповідь на відзив відповідача-3.

05.02.19. відповідачем-3 подано заперечення на відповідь на відзив.

05.02.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про поновлення позивачу та відповідачу-3 пропущених процесуальних строків та оголошено перерву в підготовчому засіданні до 26.02.19.

22.02.19. відповідачем-3 подано клопотання про закриття провадження в даній справі в частині вимог про визнання недійсним рішення та наказу.

25.02.19. позивачем подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 26.02.19. представники відповідачів-1,2 просили суд оголосити перерву в підготовчому засіданні, представник позивача поклав вирішення означених клопотань на розсуд суду.

26.02.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про відмову в задоволенні клопотання відповідача-3 про закриття провадження в даній справі в частині вимог про визнання недійсним рішення та наказу; про задоволення клопотань відповідачів-1, 3 та оголошення перерви в підготовчому засіданні до 19.03.19.

25.02.19. відповідачем-1 через відділ діловодства суду подано "письмові пояснення щодо обставин справи", в яких відповідач-1 проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Відповідачем-1 пропущено всі встановлені судом строки на подачу не лише письмового відзиву на позовну заяву, а й додаткових пояснень, доказів.

Клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку від відповідача-1 не надходило.

При цьому судом встановлено, що фактично відповідачем-1 подано письмовий відзив на позовну заяву, який не відповідає вимогам ч. 3 ст. 165 ГПК України.

За вказаних підстав суд дійшов висновку, що "письмові пояснення щодо обставин справи" повертаються відповідачу-1 без розгляду, про що прийняв ухвалу від 28.02.19. та щодо посилання відповідача-1 на законну реалізацію ним свого права шляхом подання даних пояснень саме у письмовому вигляді, суд наголосив, що провадження в даній справі було відкрито ухвалою суду від 31.08.18., в свою чергу відповідач-1 зі сплином майже 6 місяців вирішив реалізувати свої процесуальні права. Крім того, ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.18. про відкриття провадження у справі № 910/11316/18 (п. 10) постановлено заяви, клопотання та заперечення (з процесуальних питань) подавати тільки в письмовій формі в порядку ч. 2 ст. 169 ГПК України).

18.03.19. відповідачем-3 подано заперечення на письмові пояснення позивача.

19.03.19. позивачем подано письмові пояснення по справі.

19.03.19. відповідачем-1 подано письмові пояснення по справі.

19.03.19. відповідачем-3 подано клопотання про закриття провадження в даній справі.

19.03.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 09.04.19.

20.03.19. позивачем подано заперечення проти клопотання про закриття провадження у справі.

05.04.19. відповідачем-3 подано відповідь на письмові пояснення.

За результатами розгляду в судовому засіданні 09.04.19. клопотання відповідача-3 про закриття провадження у справі, поданого 19.03.19., судом встановлено.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (ч. 2 ст. 232 ГПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 233 ГПК України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Згідно з ч. 10 ст. 240 ГПК України в ухвалі, яку суд постановляє без виходу до нарадчої кімнати, оголошуються висновок суду та мотиви, з яких суд дійшов такого висновку.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч. 3 ст. 255 ГПК України).

Чинним ГПК України не вимагається оформлення окремим документом ухвали про відмову у закритті провадження у справі, оскільки така ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, з огляду на що може бути постановлена без виходу до нарадчої кімнати.

За вказаних підстав доводи заявника про те, що відбувається порушення його прав та інтересів, є безпідставними.

Однак, з метою уникнення будь-яких сумнівів про упередженість суду у даній справі, забезпечення всебічного розгляду даного спору, суд дійшов висновку про необхідність оформити окремим документом з постановленням в нарадчій кімнаті ухвалу за результатами розгляду клопотання відповідача-3 про закриття провадження в даній справі.

У відповідності до клопотання від 19.03.19. № б/н відповідач-3 просить суд:

1. Закрити провадження у справі в частині вимог про:

- визнання недійсним рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 03,05 листопада 2015 року № 2015-3, в частині визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна";

- визнання недійсним наказу Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.15. № 39-од в частині введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна" в порядку п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України,

оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

2. Закрити провадження у справі в частині вимоги про визнання недійсним договору по організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладеного між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" за результатами проведеного 03 листопада 2015 року конкурсу на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна",

оскільки рішення конкурсного комітету породжує, змінює або припиняє права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин кожного з учасників конкурсу, спірний договір є адміністративним з урахуванням того, що він кладений на підставі рішення конкурсного комітету, який є суб`єктом владних повноважень.

В постанові Верховного Суду України від 10.05.16. у справі № 21-713а16 колегією суддів Судової палати в адміністративних справах і Судової палати у господарських справах Верховного Суду України в аналогічній справі викладено чіткий висновок про те, що орган виконавчої влади або місцевого самоврядування у відносинах щодо організації та порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів є суб`єктом владних повноважень і спори щодо оскарження рішень чи бездіяльності цих органів до виникнення договірних правовідносин між організатором та перевізником-претендентом відносяться до юрисдикції адміністративних судів. Проте, якщо оскарження результатів конкурсу поєднано з вимогами про визнання недійсними укладених договорів на виконання пасажирських перевезень або зобов`язання укласти договір саме з позивачем, спори щодо таких позовних вимог підвідомчі господарським судам.

За вказаних підстав не підлягає задоволенню клопотання відповідача-3 про закриття провадження в даній справі в частині вимог про:

- визнання недійсним рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 03,05 листопада 2015 року № 2015-3, в частині визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна";

- визнання недійсним наказу Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.15. № 39-од в частині введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна" в порядку п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Не вважається публічно-правовим і розглядається в порядку господарського судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування та суб`єктом приватно права - юридичною особою, в якому остання звернулась до суду за захистом не публічного, а цивільного права. В такому випадку це спір про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права.

В частині визнання недійсним оспорюваного договору позивач саме як суб`єкт господарювання звернувся за захистом свого порушеного цивільного права, а правовідносини мають господарський характер, з огляду на що не підлягає задоволенню клопотання відповідача-3 про закриття провадження в даній справі в частині вимоги про визнання недійсним договору по організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладеного між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" за результатами проведеного 03 листопада 2015 року конкурсу на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна".

За викладеного в сукупності ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.04.19. відмовлено в задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" № б/н від 19.03.19. про закриття провадження у справі № 910/11316/18.

09.04.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 16.05.19.

В судовому засіданні 16.05.19. по розгляду справи по суті судом задоволено клопотання відповідача-3 про оголошення перерви та без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 23.05.19.

В судовому засіданні 23.05.19. судом продовжено розгляд справи по суті зі стадії дослідження доказів.

23.05.19. судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про оголошення перерви до 18.06.19.

В судовому засіданні 18.06.19. по розгляду справи № 910/11316/18 по суті суд закінчив з`ясування обставин та перевірку їх доказами та перейшов до судових дебатів.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача-3 проти позову заперечував.

Представники відповідачів-1, 2 в судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

При цьому при розгляді справи № 910/11316/18 судом враховано, що згідно ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Положення зазначеної статті повністю узгоджуються з приписами ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30 від 27 вересня 2001 року вказано, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення).

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 18.06.19. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідача проти них, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.10.15. у газеті «Час Київщини» випуск 37 (180) було опубліковано оголошення, в якому зазначено, що Київська обласна державна адміністрація (організатор) оголошує конкурс з перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування. Засідання конкурсного комітету заплановано на 03.11.15.

Позивачем до Київської обласної державної адміністрації подано заяву на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на міжміському (приміському) маршруті загального користування. Разом із заявою позивачем подано пакет документів для участі в конкурсі, зокрема по об`єкту № 20 (автобусний маршрут № 357 «Димер-Київ АС «Дачна»).

Рішенням конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 03, 05 листопада 2015 року № 2015-3, визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 «Димер - Київ АС «Дача» об`єкт конкурсу № 20. Визнано перевізником - претендентом, який посів друге місце ТОВ "Ірпінське АТП 13250".

Наказом Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.15. № 39-од введено в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 03.11.15.

За результатами проведеного конкурсу між Київською обласною державною адміністрацією (організатор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" (перевізник) укладено договір № 2015-15-24 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 26.11.15., згідно якого організатор надає перевізникові право на здійснення перевезень пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 357 «Димер - Київ АС «Дачна».

Предметом спору в даній справі є вимоги про:

- визнання недійсним рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 03,05 листопада 2015 року № 2015-3, в частині визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерська автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна";

- визнання недійсним наказу Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.15. № 39-од в частині введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна";

- визнання недійсним договору № 2015-15-20 від 26.11.15. про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладеного між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" за результатами проведеного 03 листопада 2015 року конкурсу на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна".

Підставами позову визначено наступне:

- відповідач-3 подав для прийняття участі в конкурсі документи не в повному обсязі, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" не подало для прийняття участі в конкурсі визначені ст. 46 Закону України «Про автомобільний транспорт» відомості за підписом суб`єкта господарювання про автобуси, які будуть використовуватись на автобусному маршруті із зазначенням підстав для їх використання перевізником;

- відповідач-3 подав неналежним чином оформлені документи, оскільки ним подано не нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезення пасажирів;

- відповідач-3 в анкеті до заяви на участь в конкурсі вказав недостовірну інформацію, оскільки: в анкеті вказано, що сумарна пасажиромісткість автобусів складає 725 місць, в тому числі 458 місць для сидіння міжміських перевезень та 725 місць для міських приміських перевезень, що разом становить 1183 місяця, а не вказані 725 місць; надано невірні дані щодо кількості транспортних засобів;

- подана відповідачем-3 анкета не містить обов`язковий реквізит - дату її подання.

За вказаних підстав позивач доходить висновку, що всупереч вимогам п.п. 1 п. 12 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 03.12.08. № 1081 та ч. 2 ст. 45 Закону України «Про автомобільний транспорт» конкурсний комітет був зобов`язаний не допустити відповідача-3 до участі в конкурсі, з огляду на що оспорюване рішення підлягає визнанню недійсним.

Позивач стверджує, що оспорюваний наказ підлягає визнанню недійсним оскільки ним введено в дію незаконне рішення конкурсного комітету, та наголошує, що оскільки оскаржуване рішення прийняте незаконно, то відповідач-1 не мав повноважень (необхідного обсягу цивільної дієздатності) для укладення оспорюваного договору з відповідачем-3, а отже такий договір підлягає визнанню недійсним на підставі частин 1,2 ст. 203 та ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

Згідно ч. 1 та ч. 4 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про автомобільний транспорт" та Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 (далі - Порядок).

Закон України «Про автомобільний транспорт» регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільний транспорт» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), забезпечення організації пасажирських перевезень покладається:

- на міжнародних автобусних маршрутах загального користування - на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

- на міжміських і приміських автобусних маршрутах загального користування, що виходять за межі території області (міжобласні маршрути), - на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;

- на приміських і міжміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі території Автономної Республіки Крим чи області (внутрішньообласні маршрути), - на Раду міністрів Автономної Республіки Крим або обласні державні адміністрації;

- на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району, - на районні державні адміністрації;

- на автобусному маршруті загального користування прямого сполучення місто Київ - міжнародний аеропорт "Бориспіль" - на Київську міську державну адміністрацію;

- на міських автобусних маршрутах загального користування - на виконавчий орган сільської, селищної, міської ради відповідного населеного пункту.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільним перевізником та автомобільним самозайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб`єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення: для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із замовником транспортних послуг, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України; для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, ліцензійна картка, дорожній лист, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.

Статтею 43 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об`єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів).

Згідно зі статтею 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на термін від трьох до п`яти років.

Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) у разі відсутності в нього автобусів, що відповідають умовам конкурсу, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на один рік.

Для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет, до складу якого входять представники відповідних органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, територіальних органів центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, та територіальних органів Міністерства внутрішніх справ України, відповідальних за безпеку дорожнього руху, а також громадських організацій. До конкурсного комітету не можуть входити представники суб`єктів господарювання - автомобільних перевізників, які є учасниками конкурсу або які діють на ринку перевезень пасажирів і можуть впливати на прийняття рішень комітету.

Статтею 46 Закону «Про автомобільний транспорт», визначено, що для участі в конкурсі на перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування автомобільний перевізник подає конкурсному комітету такі документи: заяву претендента встановленого зразка із зазначенням автобусного маршруту загального користування, на якому має намір працювати претендент; нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезення пасажирів та копії ліцензійних карток на автобуси, які будуть використовуватися на автобусному маршруті; відомості про додаткові умови обслуговування маршруту; документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі.

Згідно ч. 12 ст. 44 Закону України "Про автомобільний транспорт" порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 № 1081 було затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - Порядок), який визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - конкурс) і є обов`язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Пунктом 2 Порядку визначено, що організатор - орган виконавчої влади, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, який самостійно або із залученням робочого органу проводить конкурс.

Згідно з пунктом 8 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081 (далі - Порядок в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), рішення про переможця конкурсу приймається конкурсним комітетом.

Відповідно до пункту 29 Порядку визначено перелік документів, які перевізник подає для участі у конкурсі на кожний об`єкт конкурсу окремо разом з заявою за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2 Подані документи перевіряються в міру їх надходження організатором або робочим органом.

Достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу (п. 37 Порядку).

Відповідно до пункту 40 Порядку визначено, що під час проведення конкурсу конкурсний комітет розглядає пропозиції перевізників-претендентів виключно за такими показниками: наявність достатньої кількості автобусів, які відповідають умовам конкурсу за класом та пасажиромісткістю (категорія, пасажиромісткість, наявність багажних відділень, додаткового обладнання); наявність, характеристика та кількість резерву автобусів для заміни рухомого складу в разі виходу техніки з ладу; наявність транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями; наявність свідоцтва відповідності автобуса параметрам комфортності (для міжміського перевезення); строк експлуатації автобусів (рік виготовлення, строк фактичної експлуатації); наявність сертифіката відповідності послуг з перевезення пасажирів автобусами ліцензійним умовам; наявність та характеристика виробничої бази; умови підтримання належного технічного та санітарного стану рухомого складу; умови контролю технічного стану транспортних засобів перед виїздом; умови виконання регламентних робіт з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; досвід роботи перевізника-претендента; наявність та тяжкість порушень безпеки дорожнього руху, транспортного законодавства, ліцензійних умов; якість роботи автомобільного перевізника на даному маршруті (у разі обслуговування на умовах договору (дозволу), укладеного (наданого) на підставі попереднього конкурсу; інвестиційний розвиток суб`єкта господарювання та соціальний ефект від його діяльності; умови контролю за станом здоров`я водіїв.

Згідно з пунктом 42 Порядку, у разі участі в конкурсі двох або більше перевізників-претендентів конкурсний комітет визначає кращого з використанням бальної системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів відповідно до цього Порядку та Закону України "Про автомобільний транспорт". Сумарна кількість балів, одержаних кожним перевізником-претендентом згідно з додатком 4, є підставою для визначення переможця конкурсу.

Пунктом 46 Порядку передбачено, що переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів. Претендентом, який посів друге місце, визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів без урахування показника переможця конкурсу.

Рішення про результати конкурсу приймається конкурсним комітетом на закритому засіданні в присутності не менш як половини його складу, у тому числі голови конкурсного комітету або його заступника, простою більшістю голосів (п. 47 Порядку).

Рішення конкурсного комітету про визначення переможця конкурсу, а також перевізника-претендента, який за результатами розгляду посів друге місце, оголошується перевізникам-претендентам під час конкурсу, у 10-денний строк оформляється протоколом, який підписується присутнім головою або заступником голови та секретарем конкурсного комітету, і подається організатору (п. 49 Порядку).

Як відзначалось судом, 02.10.15. у газеті «Час Київщини» випуск 37 (180) було опубліковано оголошення, в якому зазначено, що Київська обласна державна адміністрація (організатор) оголошує конкурс з перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування. Засідання конкурсного комітету заплановано на 03.11.15.

У вказаному оголошенні організатором було визначено умови для учасників конкурсу.

Для участі у конкурсі необхідно подати на кожний об`єкт конкурсу окремо заяву за формою, і такі документи:

1. нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів (може подаватися в одному примірнику, якщо перевізник-претендент бере участь у кількох конкурсах, які проводяться на одному засіданні);

2. перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, із зазначенням марки, моделі, пасажиромісткості (з відміткою «з місцем водія/без водія»), VIN-коду транспортного засобу, державного номерного знака, року випуску транспортного засобу;

3. документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі, із зазначенням дати проведення конкурсу;

4. копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів автобусів, що пропонуються до використання на маршруті;

5. копію документа, що підтверджує проведення процедури санації (за умови проведення санації);

6. перелік транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, або письмова інформація про їх відсутність;

7. анкету;

8. копія штатного розпису, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утримуваного з них податку (форма 1 ДФ) за останні повні два квартали;

9. копії попередніх договорів (дозволів) про обслуговування маршруту, який є об`єктом конкурсу (за наявності);

10. довідку щодо укладених договорів та діючих дозволів на здійснення перевезень пасажирів на міських, приміських, міжміських внутрішньорайонних, внутрішньообласних, міжобласних та міжнародних маршрутах загального користування у відповідності до таблиці;

11. заява довільної форми про зобов`язання претендента у разі перемоги в конкурсі протягом двох місяців з дати укладення договору обладнати за свій рахунок автобуси, задіяні в обслуговуванні маршруту, системами GPS та GPRS, забезпечити їх роботу та у строк, визначений організатором, підключитися до єдиного диспетчерського центру контролю за роботою автотранспорту та збору інформації.

Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про автомобільний транспорт», до участі в конкурсі не допускаються автомобільні перевізники, які: визнані банкрутами або щодо яких порушено справу про банкрутство чи ліквідацію як суб`єкта господарювання; подали до участі в конкурсі документи, що містять недостовірну інформацію; не відповідають вимогам статті 34 цього Закону; передбачають використовувати на маршрутах автобуси, переобладнані з вантажних транспортних засобів.

Згідно п.п 1 п. 12 Порядку 1081, конкурсний комітет приймає рішення про недопущення до участі в конкурсі автомобільного перевізника, який: подав до участі в конкурсі неналежним чином оформлені документи чи не в повному обсязі, а також такі, що містять недостовірну інформацію.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" було подано заяву на участь у конкурсі з перевезення пасажирів на міжміському (приміському) маршруті загального користування, по маршруту № 357 «Димер - Київ АС «Дачна», об`єкт конкурсу № 20.

Пунктом 10 Порядку № 1081 від 03.12.08. визначено, що організатор затверджує умови конкурсу, в тому числі обов`язкові, відповідно до статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт". Крім обов`язкових організатор може затверджувати додаткові умови конкурсу (наявність у перевізника GPS-системи, встановленої на транспортних засобах, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, тощо). Організатор встановлює вимогу щодо забезпечення роботи на об`єкті конкурсу, який включає міські та приміські автобусні маршрути загального користування, не менш як одного транспортного засобу, пристосованого для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями.

Відповідно до пункту 29 Порядку № 1081 від 03.12.08., для участі у конкурсі автомобільний перевізник подає на кожний об`єкт конкурсу окремо заяву за формою, визначеною згідно з додатками 1 або 2, і такі документи:

- нотаріально завірену копію ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів (може подаватися в одному примірнику, якщо перевізник-претендент бере участь у кількох конкурсах, які проводяться на одному засіданні);

- перелік транспортних засобів, які пропонуються до використання на автобусному маршруті, із зазначенням марки, моделі, пасажиромісткості (з відміткою "з місцем водія/без місця водія")

- копії ліцензійних карток на кожний автобус, який пропонується до використання на автобусному маршруті;

- документ, що підтверджує внесення плати за участь у конкурсі, із зазначенням дати проведення конкурсу;

- копії свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів або тимчасових реєстраційних талонів автобусів, що пропонуються до використання на маршруті;

- копію документа, що підтверджує проведення процедури санації (за умови проведення санації);

- перелік транспортних засобів, пристосованих для перевезення осіб з обмеженими фізичними можливостями, які пропонуються для роботи на автобусному маршруті, або письмова інформація про їх відсутність;

- анкету відповідно до пункту 32 цього Порядку;

- копію штатного розпису, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ) за останні повні два квартали.

Комплектність поданих документів перевіряє в міру їх надходження організатор.

Тобто, як вбачається з умов визначених організатором в оголошенні для учасників конкурсу та п. 29 Порядку № 1081 від 03.12.08. нотаріально завірена копія ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів може подаватися в одному примірнику, якщо перевізник-претендент бере участь у кількох конкурсах, які проводяться на одному засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що нотаріально завірену копію ліцензії виданої Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті серії АЕ № 265769 від 18.06.13. ТОВ "Димерське автотранспортне підприємство" було подано на об`єкт конкурсу № 15, маршрут № 347 Нижча Дубечня - Київ АС «Полісся», що підтверджується копією лицьової сторони конверту, в якому подавалися конкурсні пропозиції, датованого 03.11.15.

Суд зазначає, що вищевказані документи були надані Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області листом від 21.12.18. № 8677вх/109/24/97-2018 на запит відповідача-3 № 142 від 19.12.18. у кримінальному провадженні № 0000492 від 04.10.16.

Тож, у даному випадку враховуючи що відповідач-3 приймав участь у кількох конкурсах, які проводилися на одному засіданні, останнім було нотаріально завірена копія ліцензії на право надання послуг з перевезень пасажирів в одному примірнику, що відповідає вимогам конкурсу та п. 29 Порядку № 1081 від 03.12.08.

Таким чином, твердження позивача щодо ненадання відповідачем нотаріально завіреної копії ліцензії на право надання послуг з перевезення пасажирів, спростовуються матеріалами справи.

Далі суд відзначає, що відомості за підписом суб`єкта господарювання про автобуси, які будуть використовуватись на автобусному маршруті із зазначенням підстав для їх використання не були окремо визначені в оголошенні газети «Час Київщини» випуск № 37 (180) та відповідно не були зазначені відповідачем-3 в переліку обов`язкових та додаткових умов конкурсу, тому посилання позивача на дану обставину, як підставу для визнання недійсним рішення та наказу конкурсного комітету є безпідставним.

Щодо твердження позивача стосовного того, що подана відповідачем-3 анкета на участь у конкурсі не відповідає законодавчо встановленій формі, суд відзначає наступне.

Пунктом 32 Порядку № 1081 передбачено, що до заяви автомобільного перевізника додається анкета за формою згідно з додатком 5, в якій передбачаються питання, що будуть враховані під час перевірки достовірності відомостей, що містяться у документах для участі у конкурсі, та під час підрахунків за бальною системою оцінки пропозицій перевізників-претендентів.

Тож, у додатку 5 до Порядку наведена форма Анкети до заяви на участь у конкурсі, із наведеним переліком питань, які підлягають заповненню претендентом та які містить посилання на дату заповнення анкети.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Димерське автотранспортне підприємство" була подана анкета до заяви про участь у конкурсі, оголошеному в обласній газеті «Час Київщина» № 37 (180) від 02.10.15. Дослідивши вказану анкету, суд погоджується з твердженням позивача, що остання не містить дати її заповнення як це передбачено у додатку 5 Порядку, проте, суд зазначає, що така анкета є невід`ємною частиною заяви на участь у конкурсі та наведена в переліку документів, що додаються до заяви, яка подана 15.10.15., при цьому на конверті поданої до конкурсної пропозиції також вказана дата проведення конкурсу - 03.11.15.

При цьому, відповідно до п. 37 Порядку 1081, достовірність інформації, викладеної у заяві та документах, визначених пунктом 29 цього Порядку, перевіряється організатором та/або робочим органом не пізніше ніж за два дні до дати проведення конкурсу.

За вказаних підстав, незазначення безпосередньо в анкеті дати її складання, не є безумовною підставою для визнання недійсним рішення та відповідно наказу, яким введено в дію таке рішення.

Щодо тверджень позивача стосовного того, що відповідачем-3 вказано недостовірну інформацію в анкеті, суд зазначає наступне.

В анкеті ТОВ "Димерське автотранспортне підприємство" у розділі 1 анкети «сумарна пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2), які є власністю, співвласністю перевізника або взяті у лізинг» зазначено - 725; в графі для міжміських перевезень (категорія М3 класу В, ІІІ), місць для сидіння зазначено - 458, в графі для міських, приміських перевезень (загальна місткість) - 725.

Тобто з поданої відповідачем-3 анкети вбачається, що сумарна пасажиромісткість автобусів становить 725, в тому числі 458 для міжміських перевезень.

При цьому, суд зазначає, що норми чинного законодавства України, що регулюють порядок надання послуг автомобільним транспортом не містять заборони подавати до участі у різних конкурсах одні і ті ж самі транспортні засоби. Це стосується також і резервних транспортних засобів, оскільки норми чинного законодавства не містять заборони використання одного і того ж транспортного засобу на декількох маршрутах.

Зазначена правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 15.09.16. у справі № 826/7384/15.

Враховуючи наведене вище, оскільки сумарна пасажиромісткість автобусів відповідача-3 складає саме 725, тож у даному випадку зазначення їх кількості у більшому розмірі, було б недостовірною інформацією.Вказане спростовує ствердження позивача про те, що відповідач-3 в анкеті до заяви на участь в конкурсі вказав недостовірну інформацію, оскільки: в анкеті вказано, що сумарна пасажиромісткість автобусів складає 725 місць, в тому числі 458 місць для сидіння міжміських перевезень та 725 місць для міських приміських перевезень, що разом становить 1183 місяця, а не вказані 725 місць.

Крім вказаного, з поданої відповідачем-3 анкети вбачається, що у розділі 1 ТОВ "Димерське автотранспортне підприємство" вказано сумарну пасажиромісткість автобусів (не нижче ЄВРО-2), які є власністю, співвласністю перевізника або взяті у лізинг), яка складає 725 пасажиромісць, в яку відповідно входять автобуси категорії М2, М3. Для міжміських перевезень (категорії М3) становить 458 пасажиромісць.

Зокрема, в графі анкети «для міських, приміських перевезень (загальна місткість)» ТОВ «Димерське АТП» вказано наступну інформацію, а саме:

- АТАМАН А - 093Н6: 3 автобуси (60 місць), тобто 1 автобус по 20 місць (при цьому суд зазначає що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 виданого 22.10.2013, Вишгородським ВРЕР ДАІ у Київській обл., кількість сидячих місць з місцем водія - 21);

- АТАМАН А - 093Н4: 1 автобус (20 місць), (при цьому суд зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 виданого 22.10.2013, Вишгородським ВРЕР ДАІ у Київській обл., кількість сидячих місць з місцем водія - 21);

- АТАМАН А - 09314: 1 автобус (30 місць), (при цьому суд зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого 08.06.2013 Вишгородським ВРЕР ДАІ у Київській обл., кількість сидячих місць з місцем водія - 31);

- АТАМАН А - 09316: 4 автобуси (124 місць), тобто 27 місць в автобусі, (при цьому суд зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 виданого 20.02.2014, кількість сидячих місць з місцем водія - 32);

- БОГДАН А - 092.12: 6 автобусів (162 місць), тобто 27 місць в автобусі, (при цьому суд зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого 09.07.2013, кількість сидячих місць з місцем водія 28);

- БОГДАН А - 093.02: 3 автобуси (81 місць), тобто 27 місць в автобусі (при цьому суд зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 виданого 12.07.2013 Вишгородським ВРЕР ДАІ у Київській обл., відповідно до якого кількість сидячих місць з водієм 28);

- БОГДАН А - 093.12: 1 автобус (31 місць), (при цьому, суд зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 виданого 12.07.2013 Вишгородським ВРЕР ДАІ у Київській обл. кількість сидячих місць з місцем водія - 32) ;

- БОГДАН А - 093.14: 1 автобус (30 місць), (при цьому суд зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 виданого 12.07.2013 Вишгородським ВРЕР ДАІ у Київській обл., кількіст місць для сидіння з місцем водія -31);

- БОГДАН А - 092.02: 9 автобусів (187 місць), тобто 7 транспортних засобів по 22 місця в автобусі (при цьому суд зазначає, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 виданого 03.07.2013 Вишгородським ВРЕР ДАІ У Київській області, відповідно до якого кількість сидячих місць з місцем водія 23) та 2 транспортні засоби, з яких 15 місць для сидіння (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 виданого 13.10.2015 Вишгородським ВРЕР ДАІ у Київській області - кількість сидячих місць з місцем водія - 16) та 18 місць для сидіння (згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_10 виданого 10.04.2015 Вишгородським ВРЕР ДАІ у Київській області, кількість сидячих місць з місцем водія - 19).

Отже, вбачається, що інформація щодо кількості пасажиромісць (відповідно до виду перевезень) по кожному транспортному засобу, в анкеті, була вказана на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

В свою чергу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є основним документом на автобус.

При цьому в оголошенні, яке було розміщено 02.10.2015 року у газеті «Час Київщини» випуск 37 (180) на сторінці 23 в частині зазначення «Перелік об`єктів, обов`язкових та додаткових умов конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації» по об`єкту конкурсу № 24 автобусному маршруті № 357 «Димер - Київ АС «Дача» , визначено мінімальну кількість місць для сидіння в автобусі - 19.

Враховуючи що організатором було визначено мінімальну кількість місць для сидіння в автобусі - 19, як обов`язкову умову для участі у конкурсі, а відповідно до відомостей зазначених відповідачем-3 в анкеті кількість місць для сидіння в автобусі перевищує визначену організатором мінімальну кількість місць для сидіння в автобусі та не перевищує кількість місць, визначену у свідоцтвах на транспортні засоби, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем-3 обов`язкової умови для участі у конкурсі та відповідно не може розцінюватися судом як зазначення недостовірної інформації.

Суд також зазначає, що ані в оголошенні на конкурс, ані в анкеті до заяви про участь у конкурсі не міститься посилання на необхідність зазначення кількості сидячих місць з урахуванням місця водія, при цьому організатором лише визначено, що мінімальна кількість місць для сидіння в автобусі повинна становити 19, про що зазначено в оголошенні.

З матеріалів справи також вбачається, що для прийняття участі у конкурсі ТОВ "Димерське автотранспортне підприємство" було подано довідку щодо укладених договорів та діючих дозволів на здійснення перевезень пасажирів на міських, приміських, міжміських, внутрішньорайонних, внутрішньообласних, міжобласних та міжнародних маршрутах загального користування у відповідності до наданої таблиці, в якій вказало здійснення перевезень на міжобласних маршрутах, таких як Десна - Київ (дозвіл УП 000544,УП 000540, УП 000543 та УП 000541, видані Державною інспекцією України з безпеки на наземному транспорті (наявні у матеріалах справи), де зазначено кількість задіяного рухомого складу на маршруті - 5 транспортних засобів.

В лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250" зверталось до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації, Київської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсного комітету з проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації за результатом проведеного 03.11.15. конкурсу, оформленого протоколом № 2015-3, у частині затвердження кількості балів та визнання переможцем на об`єктах конкурсу № 20, 24, 26 ТОВ "Димерське автотранспортне підприємство"; визнати протиправним та скасувати наказ Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.2015 року № 39-од "Про введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, від 03 листопада 2015 року" у частині введення в дію рішення конкурсного комітету по переможцю конкурсу на об`єктах № 20, 24, 26; зобов`язати Конкурсний комітет з проведення конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації визначити переможця конкурсу на здійснення перевезень пасажирів на об`єктах конкурсу № 20, 24, 26 на підставі документів, поданих перевізниками-претендентами до 03.11.2015 року включно.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.03.16. у № 826/2071/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250" було задоволено у повному обсязі.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.16., залишеною без змін постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 07.03.18. у справі № 826/2071/16 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 березня 2016 року скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ірпінське АТП 13250" відмовлено.

Колегією суддів у справі № 826/2071/16 встановлено, зокрема, що за результатом проведення попереднього конкурсу, проведеного 14 травня 2015 року між Київською обласною державною адміністрацією та ТОВ "Димерське АТП" та введеного в дію Розпорядженням голови Київської ОДА від 24.06.2014 року № 200, ТОВ "Димерське АТП" визнано переможцем конкурсу із ним укладено договори про організацію перевезень пасажирів на автобусних маршрутах загального користування № 357, № 358, № 348 терміном дії на один рік; для ефективного та повноцінного здійснення перевезень на спірних маршрутах ТОВ "Димерське АТП" не змогло укласти договір перевезення строком від 3 до 5 років, оскільки перед проведенням попереднього конкурсу було введено додатковий обов`язок перевізникам щодо придбання транспорту для осіб з обмеженим фізичними можливостями. Відтак, незважаючи на наявність достатніх умов для виконання перевезень на спірному маршруті, у тому числі і можливість придбання спеціалізованого транспорту для перевезення особливої категорії пасажирів з обмеженими фізичними можливостями та оскільки підприємство не встигало придбати спеціалізованого транспорту, договір укладено на один рік, що передбачено статтею 44 Закону № 2344-III; ТОВ "Димерське АТП" здійснювало перевезення пасажирів, як переможець попереднього конкурсу, не менше періоду, встановленого організатором відповідно до статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт", тобто в даному випадку один рік, як це передбачено договором.Колегією суддів у справі № 826/2071/16 також враховано, що ТОВ "Димерське АТП" займається перевезеннями на спірному маршруті з 1979 року і тому позиція суду першої інстанції стосовно того, що ТОВ "Димерське АТП" є тимчасовим перевізником є нічим не обґрунтованою.

Оскільки згідно листа Міністерства інфраструктури України від 08 жовтня 2015 року № 11206/5/10 нарахування + 11 балів можливе у разі перевезень пасажирів перевізником, як переможцем попереднього конкурсу, не менше періоду, встановленого організатором відповідно до статті 44 Закону України "Про автомобільний транспорт", колегія суддів у справі № 826/2071/16 дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що Конкурсним комітетом неправомірно нараховано ТОВ "Димерське АТП" додаткові 11 балів при проведенні конкурсу на вказаних вище автобусних маршрутах загального користування.

Обставини, встановлені у справі № 826/2071/16, суд під час провадження у даній справі вважає такими, що відповідно до приписів ст. 75 ГПК України не підлягають повторному доказуванню.

Так, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Даний принцип тісно пов`язаний з приписами ч. 4 ст. 75 ГПК України, відповідно до якої, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом наведеної норми, неодмінною умовою її застосування є один і той самий склад сторін як у справі, що розглядається господарським судом, так і у справі (або справах) зі спору, що вирішувався раніше, і в якій встановлено певні факти, що мають значення для розглядуваної справи.

Преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Оскільки, на момент розгляду даної справи набрала законної сили та діє постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 27.04.16. у справі № 826/2071/16, то встановлені нею факти мають обов`язкову силу для вирішення даної справи.

Тож, приймаючи до уваги, що переможцем конкурсу визнається перевізник-претендент, який за результатами розгляду набрав найбільшу кількість балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників-претендентів, враховуючи що судом під час розгляду справи № 826/2071/16 вже було досліджено рішення та наказ, які оскаржує позивач у даній справі в частині нарахованих відповідачу-3 балів за результатами розгляду його пропозицій та встановлено правомірність їх нарахування, що свідчить про відповідність пропозицій відповідача-3 та відповідно документів, поданих до такого конкурсу нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини.

Підсумовуючи викладене суд відзначає, що рішення за результатом проведеного 03.11.15. конкурсу, оформленого протоколом № 2015-3 в частині визнання переможцем на об`єкті конкурсу № 20, ТОВ "Димерське АТП" є правомірним та таким, що винесене у відповідності до норм чинного законодавства та, як наслідок, правомірним є і наказ від 25.11.15. № 39-од в частині введення в дію рішення Конкурсного комітету, оформленого протоколом № 2015-3 по переможцю конкурсу на об`єкті № 20, з огляду на що є безпідставними та не підлягають задоволенню вимоги позивача про:

- визнання недійсним рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 03,05 листопада 2015 року № 2015-3, в частині визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерська автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна";

- визнання недійсним наказу Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.15. № 39-од в частині введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, про визнання Товариства з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" переможцем у конкурсі на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна".

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

- зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним;

- правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписом статті 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.13. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

За змістом п. 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.13. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Одночасно, за змістом п. 2.5.2 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України необхідно з урахуванням приписів ст.215 Цивільного кодексу України та ст.207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч. 1 ст. 220, ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

За таких обставин, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним повинно бути доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Крім того, виходячи зі змісту статей 15, 16 Цивільного кодексу України, статті 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб`єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Як встановлено судом вище, рішенням конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, оформленого протоколом від 03,05 листопада 2015 року № 2015-3, Товариство з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" визнано переможцем у конкурсі на здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер - Київ АС "Дачна" об`єкт конкурсу № 20. Визнано перевізником - претендентом, який посів друге місце ТОВ "Ірпінське АТП 13250".

Наказом Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 25.11.15. № 39-од введено в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 03.11.15.

За результатами проведеного конкурсу між Київською обласною державною адміністрацією (організатор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" (перевізник) укладено договір № 2015-15-24 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 26.11.15., згідно якого організатор надає перевізникові право на здійснення перевезень пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування № 357 «Димер - Київ АС «Дачна».

Згідно зі ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до п. 53 Порядку № 1081, організатор не пізніше ніж через 30 днів з моменту набрання чинності рішенням конкурсного комітету укладає з переможцем конкурсу договір (на міському та внутрішньообласному автобусних маршрутах) або видає дозвіл (на міжобласному автобусному маршруті) згідно з обов`язковими умовами визначеного конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом.

Проте, матеріали справи не містять доказів недотримання відповідачем-1 та відповідачем-3 під час укладення оспорюваного правочину вимог ст. 203 Цивільного кодексу України та Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2008 року № 1081.

Отже, приймаючи до уваги положення ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання договору недійсним не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

З урахуванням наведеного, враховуючи, що обставини, які б свідчили про порушення прав та інтересів позивача судом не встановлено, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем позову та відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору № 2015-15-20 від 26.11.15. про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, укладеного між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю "Димерське автотранспортне підприємство" за результатами проведеного 03 листопада 2015 року конкурсу на право здійснення перевезень пасажирів на автобусному маршруті № 357 "Димер-Київ АС "Дачна".

Підсумовуючи все викладене вище в сукупності суд відмовляє в задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 219, 220, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повне рішення складено 20.06.19.

Суддя Т.М. Ващенко