УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

18.06.2019Справа №910/7764/19

Суддя господарського суду міста Києва Бойко Р.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" (02098, м. Київ, вул. Березняківська, буд. 29, 1 поверх, літера Б; ідентифікаційний код 30579869)

до Держави Україна в особі 1. Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (02094, м. Київ, бульвар Верховної Ради, буд. 24-Б; ідентифікаційний код 39469994)

2. Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, буд. 11-А; ідентифікаційний код 37993783)

про стягнення 1 394 118,73 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про стягнення матеріальної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у розмсірі 1 394 118,73 грн. (згідно прохальної частини позову).

В обґрунтування позовних вимог (згідно мотивувальної частини позову) Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" вказує, що державою Україна було прострочено виконання перед позивачем позадоговірного грошового зобов`язання з відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" з Державного бюджету України суми ПДВ в розмірі 1 412 951,00 грн., а відтак на підставі ст. 536, ч. 2 ст. 625, ст.ст. 1212, 1214 Цивільного кодексу України просить суд стягнути з Державного бюджету України інфляційні витрати у розмірі 1 203 196,15 грн. та 3% річних у розмірі 190 922,58 грн., нараховані за період з 30.10.2014 по 30.04.2019.

Дослідивши подані матеріали, суд дійшов до висновку, що вказаний позов підлягає залишенню без руху, оскільки позовну заяву подано без додержання вимог п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, яка встановлює вимоги до змісту та оформлення позовної заяви, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; а також виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, посилаючись на ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідачів інфляційні втрати, нараховані за прострочення державою Україна грошових зобов`язань.

Інфляційні втрати не є штрафною санкцією, а входять до складу грошового зобов`язання.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.07.2018 у справі №904/10242/17.

Тобто, інфляційні втрати є частиною заборгованості.

Проте, в прохальній частині позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" просить суд стягнути не інфляційні втрати, а матеріальну шкоду.

Суд відзначає, що розумінні ст. 16 Цивільного кодексу України такий спосіб захисту як стягнення інфляційних втрат у відповідності до положень ст. 625 Цивільного кодексу України (стягнення коштів) є відмінним способом захисту від відшкодування збитків, для застосування якого необхідно встановити склад цивільного правопорушення.

Відтак, хоча в прохальній частині позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" і просить суд стягнути матеріальну шкоду, однак зміст позову містить мотивування вимоги про стягнення інфляційних втрат, а тому суд приходить до висновку, що має місце невизначеність із способом захисту порушеного права та/або інтересу позивача та невідповідність мотивувальної частини позову зазначеним в прохальній його частині вимогам.

В силу приписів статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

З огляду на невідповідність мотивувальної частини позову його прохальній частині, в той час як за вимогу про стягнення інфляційних втрат підлягає сплаті судовий збір, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" не відповідає п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, так як не містить змісту вимог, з нього неможливо встановити обраний позивачем спосіб способу захисту прав та/або інтересів, а також не містить викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди (збитків).

Отже, Товариству з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" необхідно визначитись із змістом своїм вимог, обрати спосіб захисту та навести обставини в обгрунтування своїх позовних вимог.

При цьому, якщо у новій редакції позову позовні вимоги будуть обґрунтовані приписами ст. 536, ч. 2 ст. 625, ст.ст. 1212, 1214 Цивільного кодексу України, то доплаті підлягає судовий збір у розмірі 18 047,94 грн.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що на підставі постанови Кабінету Міністрів України №296 від 28.03.2018 "Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби" (надалі - Постанова №296) було реорганізувано деякі територіальні органи державної фіскальної служби шляхом їх приєднання як структурних підрозділів до відповідних територіальних органів Служби за переліком, згідно додатку (п. 2 Постанови №296).

Згідно додатку до Постанови №296, яка містить перелік територіальних органів Державної фіскальної служби, які реорганізуються шляхом приєднання як структурні підрозділи до відповідних територіальних органів служби, Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві приєднується до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Наказом Державної фіскальної служби України №80 від 01.02.2019 було затверджено Положення про територіальні органи ДФС у областях та м. Києві, у т.ч. Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, що розміщене на офіційному Інтернет-сайті Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Відповідно до п. 1 Положення про Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, Головне управління є правонаступником усіх прав та обов`язків, зокрема, Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

З огляду на наведене, суд пропонує позивачу у новій редакції свого позову визначитись зі складом відповідачів.

У відповідності до частини 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про стягнення 1 394 118,73 грн., підлягає залишенню без руху, адже позивачем не було дотримано вимог п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України при зверненні з нею (не містить змісту вимоги: невідповідність мотивувальної та прохальної частин позову, не визначено способу захисту; не наведено обставин на обгрунтування вимог про стягнення шкоди/збитків).

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З метою усунення встановлених недоліків позивач, зокрема, має визначити зміст своїх позовних вимог, вказати спосіб захисту, навести обставини в обгрунтування своїх позовних вимог та у разі обґрунтування таких вимог положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України - доплатити судовий збір у розмірі 18 047,94 грн.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про стягнення 1 394 118,73 грн. залишити без руху.

2. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Аскон-Україна" протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом:

- надання суду нової редакції позовної заяви із визначенням змісту позовних вимог (способу захисту) та обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

- надання суду доказів направлення позовної заяви в новій редакції відповідачам;

- надання суду доказів доплати судового збору у розмірі 18 047,94 грн. у разі якщо у новій редакції позовної заяви буде визначений спосіб захисту - стягнення інфляційних втрат на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Р.В. Бойко