РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.05.2019Справа № 910/14427/18
За позовом Приватного акціонерного товариства "Харцизький трубний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЗ Автосервіс"

про визнання договору недійсним

Суддя Борисенко І.І.

Секретар судового засідання Холодна Н.С.

За участі представників:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Харцизький трубний завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю " ЮЗ Автосервіс" про визнання недійсним договору №10/1004/15-0129 від 30.07.2015, на технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, укладений між ПРАТ «ХТЗ» та ТОВ «ЮЗ Автосервіс».

Позовні вимоги мотивовані тим, що спірний договір від імені позивача укладений не уповноваженою особою, а відтак на підписання договору №10/1004/15-0129 від 30.07.2015 відсутнє волевиявлення Приватного акціонерного товариства "Харцизький трубний завод".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.11.2018 №910/14427/18 позовну заяву залишено позовну заяву без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви.

09.11.2018 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 26.11.2018 відкрито провадження у справі. Розгляд справи №910/14427/18 ухвалено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.12.2018.

В підготовчому засіданні 20.12.2018 було оголошено перерву до 29.01.2019.

В підготовчому засіданні 29.01.2019, суд розглянув подане разом з позовною заявою клопотання про витребування доказів в якому позивач просить суд витребувати в ТОВ "ЮЗ АВТОСЕРВІС" оригінали або належним чином засвідчені копії договору № 10/1004/15-0129 від 30.07.2015 р., додаткових угод № 1-4 та Актів наданих послуг №14 від 13.01.2017 р., № 63 від 01.03.2017 р., №79 від 27.02.2017 р. до договору, укладених між ПРАТ "ХТЗ" і ТОВ "ЮЗ АВТОСЕРВІС".

Подане клопотання позивач обґрунтував тим, що витребувані оригінали або належним чином засвідчені копії договору № 10/1004/15-0129 від 30.07.2015 р., додаткових угод № 1-4 та Актів наданих послуг №14 від 13.01.2017 р., № 63 від 01.03.2017 р., №79 від 27.02.2017 р. до договору підтвердять факт їх підписання з боку ПРАТ "ХТЗ" особою, повноваження якої не встановлені.

Також суду доведено, що у зв`язку із тим, що частина документації в тому числі первинної залишилася на непідконтрольній території, на даний час ПРАТ "ХТЗ" немає можливості надавати будь які документи. З огляду на це до позову долучено копії договору на технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів № 10/1004/15-0129 додаткових угод № 1-4 та Актів наданих послуг №14 від 13.01.2017 р., № 63 від 01.03.2017 р., №79 від 27.02.2017 р. до договору (скопійовані з примірника відповідача), оскільки позивач на має можливості надати, а ні оригінали, а ні належним чином засвідчені копії.

Відповідно до ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 ГПК. Якщо таке клопотання заявлене з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтовує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

З метою повного та всебічного встановлення всіх обставин справи, суд розглянувши клопотання позивача про витребування доказів дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Так, ухвалою суду від 29.01.2019 задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалено витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮЗ Автосервіс" оригінали або належним чином завірені копії наступних документів:

- договору № 10/1004/15-0129 від 30.07.2015 р., додаткових угод № 1-4 та актів наданих послуг №14 від 13.01.2017 р., № 63 від 01.03.2017 р., №79 від 27.02.2017 р. до договору, укладених між ПРАТ "ХТЗ" і ТОВ "ЮЗ АВТОСЕРВІС".

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮЗ Автосервіс" витребувані документи направити до Господарського суду міста Києва за адресою: 01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-Б, судді Борисенко І.І., справа № 910/14427/18 до 18.02.2019р.

Розгляд справи відкладено на 19.02.2019.

Через відділ діловодства суду 19.02.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву та доповнення до відзиву на позовну заяву, відповідно до яких відповідач проти позову заперечив повністю, з тих підстав, що договір був схвалений позивачем та відповідачем та виконувався належним чином, зокрема до договору вносились зміни та доповнення, які оформлювались додатковими угодами, позивачем здійснювались оплата за виконані роботи та надані послуги згідно договору.

У судовому засіданні від 19.02.2019 суд оголосив перерву до 14.03.2019 та надав позивачу строк 5 днів з дня отримання відзиву на подачу відповіді на відзив.

07.03.2019, 22.03.2019 відповідачем через відділ діловодства суду подано також відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти позову заперечив повністю з аналогічних підстав.

У підготовчому засідання 14.03.2019 судом оголошено перерву до 18.04.2019.

В підготовчому засіданні 18.04.2019 остаточно визначено предмет спору та характер спірних правовідносин, позовних вимог. З`ясовані всі питання визначені ст. 182 Господарського процесуального кодекс України.

Ухвалою суду від 18.04.2019 закрито підготовче провадження у справі №910/14427/18. Призначено розгляд справи №910/14427/18 по суті на 23.05.2019.

Через відділ діловодства суду 24.01.2019, 14.12.2018, 17.12.2018, 11.02.2019, 11.03.2019, 10.04.2019, 06.05.2019 позивачем подавались заяви про розгляд справи без участі позивача.

21.05.2019 відповідачем через електронну пошту була подана заява про розгляд справи без участі представника відповідача, у позові просив суд відмовити.

При розгляді справи по суті в судовому засіданні 23.05.2019 судом з`ясовано обставини справи та досліджено докази відповідно до ст.ст. 208-210 ГПК України.

Суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, а неявка представників сторін не перешкоджає вирішенню справи по суті.

У судовому засідання 23 травня 2019 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2015 між публічним акціонерним товариством "Харцизький трубний завод" (в наступному Приватним акціонерним товариством «Харцизький трубний завод») та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮЗ Автосервіс" укладено договір на технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів №10/1004/15-0129 (надалі - договір), відповідно до якого позивач зобов`язався за заявками відповідача надавати послуги по технічному обслуговуванню та виконувати роботи по ремонту автотранспортних засобів останнього.

Відповідно до п. 1.3 договору орієнтовна сума договору складає 270 000,00 грн., без ПДВ.

01.03.2016 між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду №1 до договору №10/1004/15-0129 від 30.07.2015, відповідно до якої п. 1.3 договору викладено в новій редакції та визначено,що орієнтовна сума договору складає 898 000,00 грн. Окрім того, відповідно до вказаної додаткової угоди змінено юридичну адресу замовника (87504, м. Маріуполь, Донецька обл., проспект Ілліча, д.54, корпус 4).

27.07.2016 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №2 до договору №10/1004/15-0129 від 30.07.2015, відповідно до якої змінено найменування замовника з Публічного акціонерного товариства «Харцизький трубний завод» на Приватне акціонерне товариство "Харцизький трубний завод". Окрім того змінені адреси та реквізити сторін.

22.12.2016 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №3 відповідно до якої п. 1.3 договору викладено в новій редакції та визначено, що орієнтовна сума договору складає 933 000,00 грн.

01.02.2017 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №4 до договору №10/1004/15-0129 від 30.07.2015, відповідно до якої внесли зміни в п. 1.1, 1.3, 8.2 договору, зокрема визначили, що орієнтовна сума договору складає 1 233 000,00 грн. Пункт 8.2 виклали в наступній редакції: «даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 07.02.2018. Закінчення строку дії даного договору не звільняє сторони від прийнятих на себе зобов`язань (в тому числі гарантійних) згідно даного договору».

Причиною виникнення спору у даній справі є те, що договір, додаткові угоди №№1-4, зі сторони ПРАТ «ХТЗ» підписані начальником комерційного управління Соболевим Д.О., що діяв на підставі довіреностей №21 від 31.03.2015р. та №63 від 25.05.2016р, тобто за твердженням позивача особою, чиї повноваження не встановлені. Позивач вказує, що оскільки ПРАТ «ХТЗ» не уповноважувало особу, чиї повноваження не встановлені, на підписання спірного договору відсутнє волевиявлення ПРАТ «ХТЗ» на укладення договору на технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів № 10/1004/15-0129.

Суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Договір є погоджена дія двох або більше сторін спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частини 1, 2, 4 статті 202 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина 1 статті 628 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).

Частиною 7 статті 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Як встановлено судом, спірний договір зі сторони позивача підписано начальником комерційного управління Соболєвим Дмитром Олександровичем, який діяв на підставі довіреності №21 від 31.03.2015.

Суд вказує, що в матеріалах справи відсутня довіреність №21 від 31.03.2015, за твердженням позивача, останній немає можливості надати будь-які документи, пов`язані з розглядом справи, у зв`язку із тим, що частина документації в тому числі первинної залишилася на непідконтрольній території.

Доказів на підтвердження факту укладення спірного договору не уповноваженою на це особою, позивачем суду надано не було. Відсутність довіреності №21 від 31.03.2015 в матеріалах справи не свідчить про підписання спірного договору не уповноваженою особою.

Окрім того, суд вказує, що частиною 3 статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац 2 частини 3 статті 92 ЦК України).

Позивачем у супереч статті 74 ГПК України не доведено суду того, що відповідач знав чи за всіма обставинами не міг не знати про те, що оспорюваний правочин підписувався від імені позивача Соболєвим Д.А. з перевищенням повноважень.

Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч. 2 ст. 203 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до статті 239 ЦК України, правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Пунктом 6 Оглядового листа Вищого арбітражного суду, від 31.01.2001, № 01-8/97 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних з укладанням і виконанням кредитних договорів (за матеріалами судової колегії Вищого арбітражного суду України по перегляду рішень, ухвал, постанов)» передбачено, що наступне схвалення юридичною особою угоди, укладеної від її імені представником, який не мав належних повноважень, робить її дійсною з моменту укладення. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення до другої сторони угоди чи до її представника (лист, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення дій, які свідчать про схвалення угоди (прийняття її виконання, здійснення платежу другій стороні і т. ін.). У такому випадку вимога про визнання угоди недійсною з мотивів відсутності належних повноважень представника на укладення угоди задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою.

Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Як встановлено судом сторонами до спірного договору вносились зміни відповідно до договору на підставі додаткових угод №1 від 01.03.2016, №25 від 27.07.2016, №3 від 22.12.2016, №4 від 01.02.2017.

Також в матеріалах справи наявні підписані між позивачем та відповідачем акти надання послуг від 13.01.2017 на суму 3 133,00 грн., та акт №63 від 01.03.2017 на суму 14 524,00 грн., №79 від 27.02.2017 на суму 38 572,00 грн.

Судом також встановлено, що ПрАТ «ХТЗ» за надані послуги згідно договору здійснювалися оплати на поточний рахунок відповідача (НОМЕР_3 у AT «ОТП Банк» м. Києва, МФО 300528) у 2015 році: 25.09.2015 - 139,5 грн., 12243,60 грн., 17122,80 грн.; 05.10.2015 року - 12797,05 грн., 09.10.2015 p. - 956,00 грн., 19096,00 грн.; 16.10.2015 - 24 182,00 грн.; 16.11.2015 - 1194,70 грн., 7233,20 грн., 9791,20 грн.; 23.11.2015 - 102,00 грн., 3240,00 грн., 4289,50 грн., 9596,20 грн.: 01.12; 2015 - 3068,00 грн., 23074,50 грн.; 07.12.2015 - 600,00 грн., 818,00 грн.; 18.12.2015 - 10734,25 грн.; 21.12.2015 - 435,50 грн., 945 грн., 4375,00 грн.; 28.12.2015 - 5000,00 грн., 6858,25 грн. Зазначені платежі здійснювалися з поточного рахунку ПАТ «ХТЗ» № НОМЕР_1 у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851.

Окрім того, у 2016 році позивачем були проведені наступні оплати за спірним договором на рахунок відповідача: 01.02.16 - 324,00 грн. та 385,00 грн.: 08.02.16 - 2720.00 грн.; 15.02.16 - 149.50 грн. та 287,00 грн.; 19.02.16 - 287,00 грн. та 2839,00 грн.;26.02.16 - 230.00 грн.;02.03.16 - 2669,00 грн.; 12.03.16 - 1502,00 грн.; 16.03.16 - 282,00 грн. та 343.00 грн. та 914.00 грн.; 28.03.16 - 10636,55 грн.; 04.04.16 - 3146,00 грн.; 08.04.16 - 3244,00 грн. та 3742,00 грн.; 15.04.16 - 244.00 грн. та 34285,00 грн.; 25.04.16 - 4624,00 грн., 8036,00 грн. та 21530,50 грн.; 29.04.16 - 1 12,00 грн. та 7134,00 грн. та 1 1935,00 грн.; 11.05.16 - 2894,00 грн. та 5366,75 грн.; 18.05.16 - 1098.00 грн.; 24.05.16- 282,00 грн., 282,00 грн., 457,00 грн. 1472,00 грн. та 8799,00 грн.; 30.05.16 - 3958,00 грн.; 03.06.16 - 672,50 грн., 719,50 грн. та 4744,40 грн.; 13.06.16 - 62,00 грн., 286,50 грн. та 10168,00 грн.; 14.06.16 - 831,00 грн.; 21.06.16 - 1187,00 грн., 1333,00 грн. та 12184,00 грн.; 29.06.16 - 2214,00 грн.; 01.07.16 - 10977,00 грн.; 11.07.16 - 232,00 грн., 8787,50 грн. та 19616,50 грн.; 18.07.16 - 299.00 грн., 1273,00 грн. та 2214,00 грн.; 25.07.16 - 26544,00 грн.; 29.07.16 - 299,00 грн., 316,00 грн. та 10827,00 грн. та 14160,00 грн.; 08.08.16 - 532,00 грн., 8107,00 грн., 10819.00 грн. та 12384,00 грн.; 15.08.16 - 6920,50 грн.; 19.08.16 - 54835,50 грн.; 26.08.16 - 282.00 грн., 2304,00 грн. та 7334,00 грн.; 05.09.16 - 294.00 грн., 501,00 грн., 1 110,00 грн., 1187,00 грн., 3024,00 грн., 3225.50 грн. та 25108,50 грн., 12.09.2016- 152,00 грн., 1547,00 грн. та 5377,00 грн., 19.09.2016 - 6859,00 грн. та 10946,00 грн., 26.09.2016 - 150,00 грн. та 822,00 грн., 29.09.2016 - 4472,00 грн., 06.10.2016 - 6478,00 грн. та 8010,50 грн., 13.10.2016 - 487,00 грн., 2445,00 грн. та 5207,00 грн., 24.10.2016 - 3862,00 грн. та 4900,00 грн., 27.10.2016 - 9703,00 грн., 07.11.2016 - 294,00 грн., 2707,00 грн., 3720,00 грн., 14.11.2016 - 815,00 грн., 21.11.2016 - 241,50 грн. та 15427,50 грн., 09.12.2016 - 1243,50 грн., 3752,00 грн., 5583,00 грн., 19.12.2016 - 235,00 грн., 282,00 грн., 1830,00 грн., 12532,00 грн., 26.12.2016 - 456,00 грн., 1961,00 грн., 4660,00 грн., 14149,50 грн., 29.12.2016 - 10420,00 грн. та 27 836,00 грн.

Зазначені платежі здійснювались з поточного рахунку ПАТ «ХТЗ» № НОМЕР_2 у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851.

Таким чином, за період з 30.07.2015 року по 28.02.2017 року позивачем здійснювались оплати на виконання умов спірного договору. Факт сплати підтверджується банківськими виписками, які наявні в матеріалах справи.

Здійснення оплати позивачем за надані послуги на підставі спірного договору є свідченням того, що відповідний договір та додаткові угоди схвалені позивачем.

Виходячи із викладеного суд дійшов висновку про те, що оспорюваний договір, після його підписання, був схвалений зі сторони позивача шляхом прийняття його до виконання.

Статтею 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не довів суду належними доказами своїх вимог, за встановлених в судовому засіданні обставин, а також враховуючи положення спірного договору, приписи чинного законодавства позовні вимоги визнані судом необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 129, 233, 238, 241-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Харцизький трубний завод" відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.06.2019

Суддя І.І. Борисенко