ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.06.2019

Справа № 910/16735/18

За позовом: Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄК"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОТТО ЦЕНТР"

про            стягнення 32 825,12 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін:

від позивача -            Тележинський М.М., керівник

від відповідача - не з?явився

Суть спору:

Мале підприємство у формі Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЄК” подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю “МОТТО ЦЕНТР” про стягнення 32 825,12 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.12.2018 позовну заяву Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю “ВЄК” до Товариства з обмеженою відповідальністю “МОТТО ЦЕНТР” про стягнення 32 825,12 грн. залишено без руху.

14.01.2019 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов’язань за договором про врегулювання земельних відносин від 01.12.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2019 відкрито провадження у справі № 910/16735/18 та призначено підготовче засідання на 15.02.2019.

15.02.2019 розгляд справи не відбувся, у зв’язку із перебуванням судді Мельника В.І. на лікарняному.

Ухвалою суду від 18.02.2019 розгляд справи призначено на 01.04.2019.

Ухвалою суду від 01.04.2019 відкладено підготовче засідання на 17.05.2019.

В підготовче судове засіданні 17.05.2019 представник позивача з?явився, надав свої усні пояснення та підтримав позовні вимоги.

В підготовче судове засіданні 17.05.2019 представник відповідача не з?явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2016 закінчено підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 07.06.2019.

В судове засідання 07.06.2019 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення у справі та просив суд задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання 07.06.2019 представник відповідача не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 07.06.2019 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з’ясовано наступне.

01.12.2014 між Малим підприємством у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЄК" та Товариством з обмеженою відповідальністю «MOTTO ЦЕНТР» укладено Договір про врегулювання земельних відносин, предметом якого передбачено, що сторони на умовах і протягом дії цього Договору вживають заходи для врегулювання земельних відносин відповідно до вимог чинного законодавства України (п.1.1 Договору)

Позивач користувався земельною ділянкою за адресою м. Одеса, вул. Краснова, 3/б на підставі Договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 23.10.2001, укладеного між позивачем та Одеською Міською Радою.

Пунктом 1.2. цього Договору визначено, що зазначена земельна ділянка надається у володіння та користування Орендаря терміном 25 років (до 04.07.2026) - у тому числі строком на один рік - на період реконструкції, для реконструкції існуючої автозаправної станції на 300 заправок на добу з влаштуванням автомийки та офісних приміщень і подальшою експлуатацією об'єкту.

Також, умовами п. 2.1., 2.2. цього договору передбачено, що орендар за користування земельною ділянкою сплачує орендодавцю орендну плату, яка вноситься орендарем щомісяця рівними частинами до 15 числа місяця, наступного за звітним.

Позивач зазначив, що автозаправна станція , яка розташована на вище зазначеній ділянці, була відчужена позивачем на користь ТОВ «Завод «Галичина» відповідно до договору купівлі-продажу від 02.11.11. Однак умови Договору користування землею не позбавляють орендаря земельної ділянки (ТОВ «ВЄК») обов'язку виконувати його умови щодо щомісячної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою незважаючи на те, що сам об'єкт АЗС перейшов у встановленому законом порядку до іншого суб'єкту господарювання.

Відповідно до п. 2.5 зазначеного Договору на право тимчасового користування землею, на умовах оренди, орендар не звільняється від орендної плати і сплачує її незалежно від результатів своєї господарської діяльності. Так в п.п. 3.4.6. п. 3.4. Договору визначено, що орендар зобов'язаний повідомити в тижневий термін орендодавця про відчуження будинків і споруд (або їх частин) розташованих на переданій в оренду земельній ділянці, переоформити документи на право подальшого користування земельною ділянкою, а також повідомити нового власника придбаних будівель чи споруд (їх частин) про необхідність оформлення відповідних документів на право оренди. До переоформлення міською радою прав третіх осіб на користування земельною ділянкою, зазначеною в п. 1 договору, або її частиною (при переході права власності на будинок, споруду або їх частини) орендна плата за земельну ділянку сплачується Орендарем за всю ділянку в повному обсязі.).

Рішенням Одеської міської ради від 09.10.2013 №4157-У1 ТОВ «Завод «Галичина» надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою та подальшої передачі в оренду земельної ділянки площею 0,1231 га за адресою: м. Одеса, вул. Краснова, З-б. Договір на право тимчасового користування землею, на умовах оренди між Одеською міською радою та позивачем було знято з обліку лише 01.05.2017 року.

Відповідач, який користувався АЗС. надав згоду на компенсацію витрат, пов'язаних з оплатою орендних платежів за Договором на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 23 «жовтня» 2001. безпосередньо позивачу у зв'язку з чим між сторонами було укладено Договір про врегулювання земельних відносин від 01.12.2014 року.

Згідно преамбули вказаного договору, оскільки відповідач є користувачем об'єкта нерухомості, а саме: адміністративні будівлі АЗС, загальною площею 341,60 кв.м., що розташована за адресою: Одеська обл., м, Одеса, вулиця Краснова, будинок, 36 (три «б») (надалі об'єкт нерухомості), що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод «Галичина», (місцезнаходження якого: м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ), та у зв'язку з тим, що земельна ділянка загальною площею 1231 кв.м., на якій розташований вищевказаний об'єкт нерухомості, знаходиться у користуванні позивача згідно договору оренди землі від 23 жовтня 2001 р., укладеного з Одеською міською радою.

Згідно з п. 1.2 вказаного Договору, до моменту прийняття органами державної влади, або місцевого самоврядування відповідних рішень та укладення Договору оренди на земельну ділянку кадастровий номер :13:03:014, площею 1 231 кв.м що розташована за адресою: Одеська обл., м. Одеса, Приморський р-н, вулиця Краснова, будинок 36 (три «б») на її реального користувача, на якій розташований належний ТОВ «Завод «Галичина» об'єкт нерухомості, відповідач зобов'язується здійснювати від свого імені на компенсаційній основі оплату орендної плати по договору оренди земельної ділянки від 23.10.2001 року.

У розділі 2 Договору про врегулювання сторони узгодили обсяг своїх прав та обов'язків. Одними з основних обов'язків, покладених на позивача як на Сторону-1 згідно п. 2.1. Договору є: виконувати прийняті в рамках цього Договору зобов'язання; своєчасно оплачувати орендну плату по Договору оренди земельної ділянки; повідомляти відповідача про розмір сплаченої орендної плати, що підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, надавати будь-яку інформацію, що впливає на виконання Стороною-2 своїх зобов'язань за цим Договором; своєчасне надання Стороні-2 (ТОВ «MOTTO ЦЕНТР») рахунків для здійснення авансового платежу для оплати орендної плати; разом з підтверджуючими документами про сплату сум орендної плати, надавати Стороні-2 Акт про відшкодування витрат по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою; у випадку неможливості виконання своїх зобов'язань за цим Договором повідомляти в найкоротші терміни про не Стороні-2 для прийняття останнього відповідного рішення; протягом 7 банківських днів з дня отримання від Сторони-1 відповідної оплати, надати Стороні - 2 копії підтверджуючих про сплату орендної плати документів разом з Актом про відшкодування витрат по сплаті орендної плати за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 2.2 Договору про врегулювання земельних відносин відповідач зобов'язується щомісячно, протягом 2-х банківських днів з дня отримання від позивача відповідних рахунків в повному обсязі здійснити авансовий платіж для подальшого здійснення Позивачем відповідних оплат орендної плати без врахування податку на додану вартість по Договору оренди земельної ділянки з моменту укладення цього Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору обов'язковою умовою відносин сторін по цьому договору є документальне підтвердження їх понесення.

Згідно з п. 3.2 Договору позивач надає відповідачу документи для підтвердження здійснених розрахунків по цьому договору після спливу кожного календарного місяця, за який позивачем було здійснено орендні платежі.

Згідно з п. 3.4 Договору позивач надає відповідачу також акт про відшкодування витрат по сплаті орендної плати, та документи, підтверджуючи її витрати протягом 7-ми банківських днів з моменту здійснення відповідної авансової плати, передбаченої п. 2.2 цього Договору.

24.10.2018 року, відповідачу разом із Претензією на суму 32 825,12 грн. було повторно направлено за період вересень 2016 - січень 2017 року: оригінали рахунків на оплату (відшкодування експлуатаційних витрат по оренді землі); оригінал Актів надання-послуг в двох примірниках; копії платіжних доручень, по сплаті; оригінал Акту звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2014 - 10.10.2018 року.

Відправлений лист був повернутий, по причині - за закінченням встановленого строку зберігання.

Відповідачем не надано до матеріалів справи ніяких пояснень та доказів які б спростовували доводи позивача.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 32825.12 грн.. обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Позивач також відповідно до позовної заяви просив суд стягнути із відповідача 13416,12 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Виходячи з аналізу ст. 126 Господарського процесуального кодексу України можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні п. 1 ст. 1 та ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Витрати сторін, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених 129 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Враховуючи вище зазначене, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення із відповідача 13416,12 грн. витрат на правничу допомогу.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1.          Задовольнити позовні вимоги.

2.          Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «МОТТО ЦЕНТР» (04119, м. Київ, вул. Зоологічна, 4А, офіс 12, ідентифікаційний код 39427027) на користь Малого підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЄК» ( 65091, Одеська область, м. Одеса, вул. Колонтаївська, будинок 59, ідентифікаційний код 22478957) заборгованість у розмірі 32825 (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять п’ять) грн. 12 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 13416 (тринадцять тисяч чотириста шістнадцять) грн. 12 коп., судовий збір в розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн.

3.          Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 18.06.2019

Суддя В.І. Мельник