Господарський суд
Житомирської області
___________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Від "13" червня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/943/18

Господарський суд Житомирської області у складі судді Макаревича В.А., за участі секретаря судового засідання Шарана Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви: Головного управління ДФС у Житомирській області №362/60-30-10-05 від 28.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 134851,67 грн; ОСОБА_1 від 26.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 885310 грн; ОСОБА_2 від 25.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 202 000 грн заборгованості та 19 311 грн заборгованості по заробітній платі; ОСОБА_3 від 25.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 84 502,02 грн заборгованості по заробітній платі та Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587 111,12 грн у справі № 906/943/18

За заявою Фізичної особи-підприємця Косенка Володимира Олександровича ( м.Львів-Брюховичі )

До боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище)

про визнання банкрутом

за участі представників:

- від кредиторів: Шевчук В.Г, дов. №11493/9/02-32-10-05 від 19.09.2018 - представник ГУ ДФС у Вінницькій області; Мазуренко І.О., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №000415 від 28.02.2019 - представник ініціюючого кредитора; Менський В.В., дов. №1235/5/06-30-10-05 від 26.09.2018 - представник Головного управління ДФС у Житомирській області;

- від боржника: Сиволобов М. М. - розпорядник майна;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа №906/943/18 за заявою Фізичної особи-підприємця Косенка Володимира Олександровича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078) про визнання банкрутом.

Ухвалою суду від 31.01.2019 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078); визнано безспірні вимоги ініціюючого кредитора Фізичної особи-підприємця Косенка Володимира Олександровича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на суму 2 844 218,63 грн основного боргу (четверта черга), 17620,00 грн судового збору (перша черга); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078); введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на строк 115 календарних днів по 26.05.2019; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078) арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича.

Ухвалою суду від 16.05.2019, відкладено до наступного судове засідання розгляд заяви Головного управління ДФС у Житомирській області №362/60-30-10-05 від 28.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 134 851,67 грн; відкладено до наступного судового засідання розгляд заяви ОСОБА_4 від 26.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 172 011,07 грн; відкладено до наступного судового засідання розгляд заяви ОСОБА_1 від 26.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 885 310 грн; відкладено до наступного судового засідання розгляд заяви ОСОБА_2 від 25.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 202 000 грн заборгованості та 19 311 грн заборгованості по заробітній платі; відкладено до наступного судового засідання розгляд заяви ОСОБА_3 від 25.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 84502,02 грн заборгованості по заробітній платі; відкладено до наступного судового засідання розгляд заяви Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587 111,12 грн; призначено наступне судове засідання на "13" червня 2019 р. о 11:30 год.

Судом встановлено, що всі учасники провадження у справі повідомлені про дату, час і місце розгляду справи своєчасно та з дотриманням вимог ГПК України.

До початку розгляду справи до суду надійшли наступні документи:

- 04.06.2019 від Головного управління ДФС у Житомирській області надійшли письмові пояснення у справі №888/06-30-10-05 від 03.06.2019;

- 06.06.2019 від представника ОСОБА_3. - заява від 04.06.2019 про приєднання до матеріалів справи документів згідно додатку;

- 06.06.2019 від представника ОСОБА_2. - заява від 04.06.2019 про приєднання до матеріалів справи документів згідно додатку.

У судовому засіданні розглядалась заява Головного управління ДФС у Житомирській області №362/60-30-10-05 від 28.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 134851,67 грн.

Представник Головного управління ДФС у Житомирській області заявлені вимоги до боржника підтримав у повному обсязі.

Розпорядник майна Сиволобов М.М. у письмовому відзиві та у судовому засіданні визнав грошові вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні учасників провадження у справі, господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Судом установлено, що боржник відповідно до статті 15 Податкового кодексу України є платником податків.

Платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених Податковим кодексом України (ст. 16).

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, його територіальні органи.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень. Стягнення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску за виконавчими написами нотаріусів не дозволяється (пункт 41.2 статті 41 Податкового кодексу України).

Згідно з підпунктом 19-1.1.22 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують функції погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів, функції звернення до суду у випадках, передбачених законодавством.

Пунктом 1 положення про Головне управління ДФС у Житомирській області передбачено, що Головне правління ДФС у Житомирській області є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується ДФС. Головне управління ДФС у Житомирській області є органом доходів і зборів.

Головне управління ДФС у Житомирській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює адміністрування податків і зборів та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету та відповідних позабюджетних фондів; контролює своєчасність подання платниками податків та платниками єдиного внеску передбаченої законом звітності, своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати податків, зборів, платежів; здійснює погашення податкового боргу, стягнення своєчасно ненарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів (підпункти 2, 3, 9 пункту 4 положення про Головне управління ДФС у Житомирській області)

З урахування викладеного, господарський суд вважає правомірним подання до суду заяви з вимогами до боржника безпосередньо Головним управлінням ДФС у Житомирській області.

Судом встановлено, що вимоги кредитора до боржника виникли на підставі наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з підпунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

За боржником рахується податковий борг:

- з військового збору на загальну суму 10570,48 грн, у тому числі: 7550,44 грн фінансові санкції, 3020,04 грн пеня.

В ході встановлених порушень згідно ст. 176 п. 176.2 Податкового кодексу України ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" має визначену суму грошового зобов"язання з війського збору у зв`язку з чим було складено податкове повідомлення-рішення № від 14.09.2017 (а.с. 104, т 3).

Дане податкове повідомлення-рішення боржником не оскаржувалось, відтак податковий борг становить 84 114,44 грн, що складається із суми штрафних санкцій - 7550,44 грн та пені - 864 грн.

Також, відповідно ст. 129 Податкового кодексу України боржнику нараховано пеню з податку з військового збору на суму 2 156,04 грн;

- з податку з доходів фізичних осіб на загальну суму 59867,98 грн, що складається з 192,90 грн основного платежу, 39904,42 грн фінансових санкцій та 19770,66 грн пені, що підтверджується податковими повідомленнями - рішеннями № від 14.09.2017 та № від 14.09.2017 (а.с.106,107, т 3).

Зазначені вище податкові повідомлення-рішення надіслано на адресу боржника та ним не оскаржувалися.

- з надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об"єктах на загальну суму 4255,11 грн, у тому числі: 3320,01 грн - основний платіж, 935,10 грн - пеня.

Боржником надано розрахунки за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об"єктах: № від 28.10.2016 на суму 1961,03 грн (залишок, що підлягає сплаті - 1884,50 грн); № від 18.01.2017 на суму 1008 грн; № від 03.05.2017 на суму 427,28 грн (а.с.108-111, т 3);

- з надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення на суму 346,41 грн, у тому числі: 140,39 грн - основний платіж, 170 грн - фінансові (штрафні) санкції, 36,02 грн - пеня, що підтверджується податковими деклараціями екологічного податку № від 18.01.2017 на суму 165,06 грн ( залишок, що підлягає сплаті - 95,46 грн); № від 03.05.2017 на суму 44,93 грн, та № від 17.12.2018 на суму 170 грн.

Також, відповідно ст.129 Податкового кодексу України боржнику нараховано пеню з надходження від викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами забруднення на суму 36,02 грн;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об"єктів нежитлової нерухомості на загальну суму 11040,67 грн, у тому числі, 9010,12 грн - основний платіж, 2030,55 грн - пеня, що підтверджується податковими деклараціями № від 09.02.2017 на суму 3818,44 грн (залишок, що підлягає сплаті -758,08 грн), № від 09.02.2017 на суму 3818,44 грн та № від 20.03.2017 на суму 4433,60 грн.

Крім того, відповідно ст. 129 Податкового кодексу України боржнику нараховано пеню з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачене юридичними особами, які є власниками об"єктів нежитлової нерухомості на суму 2030,55 грн;

- орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 48771,02 грн, у тому числі: 41840,86 грн - основний платіж, 6930,16 грн - пеня, що підтверджується податковим розрахунком земельного податку № від 18.01.2016 на суму 5689,57 грн (залишок, що підлягає сплаті - 3137,39 грн), уточнюючим податковим розрахунком земельного податку № 5 від 26.12.2016 на суму 10001,44 грн ( залишок, що підлягає сплаті - 6940,05 грн), податковим розрахунком земельного податку № від 09.02.2017 на суму 15791,71 грн, податковим розрахунком земельного податку №2296 від 20.02.2018 на суму 15791,71 грн.

Також, відповідно ст. 129 Податкового кодексу України боржнику нараховано пеню з орендної плати з юридичних осіб на суму 6930,16 грн.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1, 3, 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку задовольнити заяву Головного управління ДФС у Житомирській області №362/60-30-10-05 від 28.02.2019 та визнати грошові вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області до боржника на суму 54 504,28 грн основного боргу, які віднести до третьої черги реєстру вимог кредиторів, на суму 80 347,39 грн штрафних санкцій та пені, які віднести до шостої черги та 3 842 грн судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

У судовому засіданні розглядалася заява ОСОБА_1 від 26.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 885310 грн.

01.03.2019 до Господарського суду Житомирської області надійшла заява від ОСОБА_1 від 26.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 885310 грн.

Ухвалою суду від 05.03.2019 прийнято та призначено до розгляду у наступному судовому засіданні заяву ОСОБА_1 від 26.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 885310 грн.

Присутній у судовому засіданні 16.05.2019 ОСОБА_1. подану до суду заяву підтримав у повному обсязі.

Розпорядник майна Сиволобов М.М. у письмовому відзиві визнав грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника на суму 885310 грн. У судовому засіданні не заперечував проти вимог ОСОБА_1 , пояснив, що керівник боржника ухиляється від сумісного розгляду заяви з вимогами до боржника, а тому заява з вимогами до боржника розглядається розпорядником майна одноособово.

Боржник письмового відзиву на заяву ОСОБА_1 про визнання грошових вимог до боржника на суму 885310 грн не надав, свого представника у судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розпорядник майна не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обгрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд.

Розпорядником майна до матеріалів справи надано докази надіслання керівнику ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" Корнелюку О.С. листів про надання інформації та повідомлення про розгляд вимог кредитора у справі.

Проте, розпорядник майна ніякої інформації від керівника боржника, зокрема, результатів розгляду вимог кредиторів боржником не отримав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що керівник боржника безпідставно ухилився від розгляду вимог кредитора та не надав результат розгляду вимог кредитора розпоряднику майна для виконання вимог ч.5 ст.23 Закону про банкрутство, а тому приходить до висновку, що розпорядник майна дотримався вимог чинного законодавства та обґрунтовано письмово повідомив кредитора про результати розгляду заяви без врахування результату розгляду вимог кредитора керівником боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Відповідно до матеріалів справи грошові вимоги ОСОБА_1 підтверджуються рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 29.12.2018 у справі №2/291/416/18, згідно якого було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на користь ОСОБА_1 заборгованості по вартості втраченої продукції 876500 грн та судові витрати в сумі 8810 грн, загалом - 885310 грн.

Відтак, дані вимоги є безспірними та підтверджуються належними доказами.

До четвертої черги слід віднести 885310 грн заборгованості, 3842 грн судового збору віднести до першої черги.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку визнати грошові вимоги ОСОБА_1 на загальну суму 885310грн, які віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів та 3842 грн судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

У судовому засіданні розглядалася заява ОСОБА_2 від 25.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 202000 грн заборгованості та 19311,43 грн заборгованості по заробітній платі.

28.02.2019 до Господарського суду Житомирської області надійшла заява від ОСОБА_2 від 25.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 202000 грн заборгованості та 19311,43 грн заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою суду від 01.03.2019 прийнято та призначено до розгляду у наступному судовому засіданні заяву ОСОБА_2 від 25.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 202000 грн заборгованості та 19311,43 грн заборгованості по заробітній платі.

Присутній у судовому засіданні 16.05.2019 ОСОБА_2. подану до суду заяву підтримав у повному обсязі.

Розпорядник майна Сиволобов М.М. у письмовому відзиві визнав грошові вимоги ОСОБА_2 до боржника на суму 202000 грн заборгованості та 19311,43 грн заборгованості по заробітній платі. У судовому засіданні не заперечував проти вимог ОСОБА_2 , пояснив, що керівник боржника ухиляється від сумісного розгляду заяви з вимогами до боржника, а тому заява з вимогами до боржника розглядається розпорядником майна одноособово.

Як убачається з матеріалів справи, 06.06.2019 на адресу суду від представника ОСОБА_2. надійшла заява про долучення до матеріалів справи листа Погребищенського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області №3679/4 від 30.05.2019, у якому вказано, що заборгованість по заробітній платі по виконавчому провадженню №56705343 згідно виконавчого листа №291/545/18 від 27.06.2018 про стягнення з ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" на користь ОСОБА_2 не стягнута та лист Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №6475 від 23.05.2019, у якому зазначено, що заборгованість за виконавчим документом в межах виконавчого провадження не стягнуто.

Боржник письмового відзиву на заяву ОСОБА_2 про визнання грошових вимог до боржника на суму 202000 грн заборгованості та 19311,43 грн заборгованості по заробітній платі не надав, свого представника у судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розпорядник майна не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обгрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд.

Розпорядником майна до матеріалів справи надано докази надіслання керівнику ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" Корнелюку О.С. листів про надання інформації та повідомлення про розгляд вимог кредитора у справі.

Проте, розпорядник майна ніякої інформації від керівника боржника, зокрема, результатів розгляду вимог кредиторів боржником не отримав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що керівник боржника безпідставно ухилився від розгляду вимог кредитора та не надав результат розгляду вимог кредитора розпоряднику майна для виконання вимог ч.5 ст.23 Закону про банкрутство, а тому приходить до висновку, що розпорядник майна дотримався вимог чинного законодавства та обґрунтовано письмово повідомив кредитора про результати розгляду заяви без врахування результату розгляду вимог кредитора керівником боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Відповідно до матеріалів справи грошові вимоги ОСОБА_2 підтверджуються рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 05.11.2018 у справі №2/291/258/18, згідно якого було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги в сумі 200 000 грн та судові витрати в сумі 2000 грн, загалом - 202 000 грн.

Згідно судового наказу від 17.05.2018 у справі №291/545/18 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на користь ОСОБА_2 було стягнуто заборгованості по заробітній платі в розмірі 19311,43 грн .

Відтак, дані вимоги є безспірними та підтверджуються належними доказами.

До четвертої черги слід віднести 202 000 грн заборгованості, до першої черги слід віднести 19311,43 грн та 3842 грн судового збору.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку визнати грошові вимоги ОСОБА_2 на загальну суму 202 000грн, які віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 19311,43 грн заборгованості по заробітній платі, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів та 3842 грн судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

У судовому засіданні розглядалася заява ОСОБА_3 від 25.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 84 502,02 грн заборгованості по заробітній платі.

28.02.2019 до Господарського суду Житомирської області надійшла заява від ОСОБА_3 від 25.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 84 502,02 грн заборгованості по заробітній платі.

Ухвалою суду від 01.03.2019 прийнято та призначено до розгляду у наступному судовому засіданні заяву ОСОБА_3 від 25.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 84 502,02 грн заборгованості по заробітній платі.

Присутній у судовому засіданні 16.05.2019 ОСОБА_3. подану до суду заяву підтримав у повному обсязі.

Розпорядник майна Сиволобов М.М. у письмовому відзиві визнав грошові вимоги ОСОБА_3 на суму 84 502,02 грн заборгованості по заробітній платі. У судовому засіданні не заперечував проти вимог ОСОБА_3 , пояснив, що керівник боржника ухиляється від сумісного розгляду заяви з вимогами до боржника, а тому заява з вимогами до боржника розглядається розпорядником майна одноособово.

Як убачається з матеріалів справи, 06.06.2019 на адресу суду від представника ОСОБА_3 . надійшла заява про долучення до матеріалів справи листа Погребищенського районного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області №3678/4 від 30.05.2019, у якому вказано, що заборгованість по заробітній платі по виконавчому провадженню №57338907 згідно виконавчого листа №291/768/18 від 25.09.2018 про стягнення з ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" на користь ОСОБА_2 не стягнута та лист Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Житомирській області №6974 від 23.05.2019, у якому зазначено, що заборгованість за виконавчим документом в межах виконавчого провадження не стягнуто.

Боржник письмового відзиву на заяву ОСОБА_3 про визнання грошових вимог до боржника на суму 84 502,02 грн заборгованості по заробітній платі не надав, свого представника у судове засідання не направив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином.

Відповідно до ч.5 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розпорядник майна не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обгрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд.

Розпорядником майна до матеріалів справи надано докази надіслання керівнику ТОВ "Ружинський комбікормовий завод" Корнелюку О.С. листів про надання інформації та повідомлення про розгляд вимог кредитора у справі.

Проте, розпорядник майна ніякої інформації від керівника боржника, зокрема, результатів розгляду вимог кредиторів боржником не отримав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що керівник боржника безпідставно ухилився від розгляду вимог кредитора та не надав результат розгляду вимог кредитора розпоряднику майна для виконання вимог ч.5 ст.23 Закону про банкрутство, а тому приходить до висновку, що розпорядник майна дотримався вимог чинного законодавства та обґрунтовано письмово повідомив кредитора про результати розгляду заяви без врахування результату розгляду вимог кредитора керівником боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Відповідно до матеріалів справи грошові вимоги ОСОБА_3 підтверджуються рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 15.08.2018 у справі №2/291/343/18, згідно якого було стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на користь ОСОБА_3 заборгованості по заробітній платі в сумі 84 502 грн .

Відтак, дані вимоги є безспірними та підтверджуються належними доказами.

До першої черги слід віднести 84 502,02 грн та 3842 грн судового збору віднести до першої черги.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку визнати грошові вимоги ОСОБА_3 в розмірі 84 502,02 грн заборгованості по заробітній платі, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів та 3842 грн судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

У судовому засіданні розглядалася заява Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587 111,12 грн.

Представник Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області подану до суду заяву підтримав у повному обсязі та просив вважати строк на звернення з заявою про визнання кредиторських вимог не пропущений.

Представник кредитора Головного управління ДФС у Житомирській області підтримав заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 у повному обсязі.

Розпорядник майна у письмовому відзиві вказав, що вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області мають достатнє нормативне та документальне обгрунтування, підтверджуються доданими документами, тому визнаються розпорядником майна у повному обсязі.

Однак, у зв`язку з порушенням встановленого ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" строку для заявлення конкурсних вимог кредиторів, вказані вимоги мають бути включені до реєстру до другої черги задоволення частково - в сумі 231 890,33 грн (основний борг з ЄСВ), а в сумі 355 220,79 грн - до шостої черги.

У судовому засіданні розпорядник майна підтримав викладені у письмовому відзиві доводи.

Представник ініціюючого кредитора у судовому засіданні зазначив про те, що вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області мають бути віднесені до шостої черги реєстру вимог кредиторів, у зв"язку з пропуском строку.

Розглянувши вищезазначену заяву, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представника кредитора Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області, представника кредитора Головного управління ДФС у Житомирській області, розпорядника майна та представника ініціюючого кредитора, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

За приписами ч. 6 ст. 12 ГПК України, в редакції, чинній з 15.12.2017, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою суду від 31.01.2019, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078); введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" на строк 115 календарних днів по 26.05.2019; призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078) арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича.

31.01.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення про відкриття Господарським судом Житомирської області провадження у справі № 906/943/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька область, Погребищенський район, м. Погребище, вулиця Богуна, будинок 2; ідентифікаційний код 32265078).

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі. Відповідне правило не поширюється на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування.

Як убачається з матеріалів справи 21.02.2019 Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області звернулось до суду із заявою №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587111,12 грн.

Ухвалою від 26.02.2019 судом відмовлено Головному управлінню ДФС у Вінницькій області у задоволенні клопотання в частині відстрочення сплати судового збору за подання до суду заяви з грошовими вимогами до борника. Встановлено Головному управлінню ДФС у Вінницькій області строк до 11.03.2019 для усунення виявлених недоліків заяви №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587111,12 грн, а саме: надання суду доказів сплати судового збору у встановленому Законом розмірі. Заяву Головного управління ДФС у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587111,12 грн залишено без руху.

Ухвалою від 12.03.2019 господарським судом відмовлено у задоволенні клопотання б/н Головного управління ДФС у Вінницькій області, згідно якого Головне управління ДФС у Вінницькій області просить продовжити строк на усунення недоліків на більш тривалий час, а саме до 21.03.2019. Повернуто заяву Головного управління ДФС у Вінницькій області № 689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587111,12 грн. у справі №906/943/18 з доданими матеріалами без розгляду.

При цьому суд керувався принципом рівності всіх сторін у справі та враховував, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом (див., серед інших рішень та mutatis mutandis, «Кресс проти Франції» (Kress v. France), [GC], заява № 39594/98, п. 72, ECHR 2001-VI; «Ф.С.Б. проти Італії» (F.C.B. v. Italy) від 28 серпня 1991 року, серія A № 208-B, п. 33; «Т. проти Італії» (Т. v. Italy) від 12 жовтня 1992 року, серія A № 245-C, п. 26; та «Кайя проти Австрії» (Kaya v. Austria), заява № 54698/00, п. 28, від 8 червня 2006 року).

22.03.2019 до Господарського суду Житомирської області від Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області надійшла заява №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 про визнання грошових вимог до боржника на суму 587 111,12 грн.

Як убачається з матеріалів заяви грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області підтверджуються постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 24.10.2016 у справі №806/1668/16 та поданими боржником звітами про нарахування єдиного внеску за період з квітня 2016 по липень 2018.

При цьому, слід зазначити, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Вінницькій області було пропущено тридцятиденний строк від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство для подачі заяви з вимогами до боржника відповідно до ст. 23 Закону України "про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Імперативною нормою Закону встановлено, що зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 частково та визнати грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до боржника на суму 231 890,33 грн основного боргу з ЄСВ, які віднести до другої черги, 355 220,79 грн заборгованості, які віднести до шостої черги реєстру вимог кредиторів та 3842 грн судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди мотивувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

Керуючись статтями 23- 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", статтями 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Головного управління ДФС у Житомирській області №362/60-30-10-05 від 28.02.2019 та визнати грошові вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області до боржника на суму 54 504,28 грн основного боргу, які віднести до третьої черги реєстру вимог кредиторів, на суму 80 347,39 грн штрафних санкцій та пені, які віднести до шостої черги та 3 842 грн судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

2. Задовольнити заяву ОСОБА_1 від 26.02.2019 та визнати грошові вимоги ОСОБА_1 до боржника на загальну суму 885 310 грн, які віднести до четвертої черги та 3 842 грн судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

3. Задовольнити заяву ОСОБА_2 від 25.02.2019 та визнати грошові вимоги ОСОБА_2 до боржника на суму 202 000 грн заборгованості , які віднести до четвертої черги реєстру вимог кредиторів, 19 311,43 грн заборгованості по заробітній платі, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів та 3842 грн судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

4. Задовольнити заяву ОСОБА_3 від 25.02.2019 та визнати грошові вимоги ОСОБА_3 до боржника на суму 84 502,02 грн заборгованості по заробітній платі, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів та 3 842 грн судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

5. Задовольнити заяву Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області №689/02-32-10-06-15 від 19.02.2019 частково та визнати грошові вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до боржника на суму 231 890,33 грн основного боргу з ЄСВ, які віднести до другої черги, 355 220,79 грн заборгованості, які віднести до шостої черги реєстру вимог кредиторів та 3842 грн судового збору, які віднести до першої черги реєстру вимог кредиторів.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її прийняття.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення до Північно - Західного апеляційного господарського суду або через Господарський суд Житомирської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Повний текст ухвали складено та підписано: 20.06.2019

Суддя Макаревич В.А.

Відомість розсилки:

1- Фізичній особі-підприємцю Косенку Володимиру Олександровичу ( АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_12 ) (рек.)

2 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Ружинський комбікормовий завод" (22200, Вінницька обл., Погребищенський район, м. Погребище, вул. Богуна, 2) (рек. з повід)

3 - а/к Сиволобов Максим Маркович ( м. Київ , вул. Гоголівська , буд . 22-24, оф . 1002, ) - рек. з повідом та на електронну адресу

4- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_9 ) (рек. з пов.)

5- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_10 ) (рек. з пов.)

6- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_11 ) (рек. з пов.)

8- Головному управлінню ДФС у Житомирській області ( вул. Юрка Тютюнника, буд. 7, м. Житомир, 10003) (рек. з пов.)

9- Головному управлінню ДФС у Вінницькій області (21100, вул. Хмельницьке шосе, буд.7, м. Вінниця (рек. з пов.)