УХВАЛА

м. Київ

24.06.2019Справа № 910/4984/19

Суддя Господарського суду міста Києва ДЖАРТИ В. В., розглянувши без виклику представників сторін справу

за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" (04071, місто Київ, Подільський район, вулиця Верхній Вал, будинок 68; ідентифікаційний код 30603572)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, Печерський район, вулиця Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815)

про стягнення 32 745,93 грн

ВСТАНОВИВ:

Підприємство з іноземними інвестиціями "Амік Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 32 745,93 грн штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем під час здійснення перевезення вантажу залізничним транспортом по залізничною накладною № 21960167 від 08.08.2018 було порушено взяті на себе зобов`язання та доставлено вантаж з простроченням строків поставки, у зв`язку з чим позивачем нараховано та заявлено до стягнення штрафні санкції.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 22.04.2019 відкрито провадження у справі № 910/4984/19, ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання) та визначено сторонам строки для надання відзиву, відповіді на відзив, заперечень на відповідь на відзив.

14.05.2019 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач зазначив, що за даними Єдиного розрахункового центру АТ "Укрзалізниця" грошові кошти за залізничною накладною № 21960167 в сумі 32 745,93 грн будуть зараховані на розрахунковий рахунок позивача до 31.05.2019. Зважаючи на викладене, просив відмовити в задоволенні позовних вимог та витрати о сплаті судового збору покласти на позивача.

22.05.2019 до канцелярії суду надійшла відповідь позивача на відзив в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з огляду на несплату позивачем неустойки за порушення термінів доставки вантажу за залізничною накладною № 21960167 від 08.08.2018.

10.06.2019 до канцелярії суду надійшла заява відповідача, в якій заявником на підтвердження сплати заборгованості надано платіжне доручення № 1862497 від 27.05.2019.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Як зазначено вище, предметом спору вказаної справи є стягнення з відповідача неустойки за порушення термінів доставки вантажу за залізничною накладною № 21960167 від 08.08.2018 в розмірі 32 745,93 грн.

Відповідно до призначення платежу зазначеного в платіжному дорученні № 1862497 від 27.05.2019 відповідачем було оплачено претензію за порушення термінів доставки вантажу за кілька відправлень, зокрема і за спірне відправлення № 21960167 від 08.08.2018.

Отже, з огляду на добровільне виконання відповідачем своїх зобов`язань, приймаючи до уваги відсутність будь-яких інших неврегульованих питань в межах позовних вимог, заявлених позивачем, суд дійшов висновку щодо відсутності предмета спору між сторонами по даній справі.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що предмет спору між сторонами відсутній, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі.

Стосовно заяви позивача про стягнення з відповідача судових витрат в розмірі 1 921,00 грн, суд зазначає наступне.

За приписами частини 4 статті 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. При цьому, відповідно до частини 1 статті 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Виходячи з того, що розгляд справи № 910/4984/19 по суті, у відповідності до частини 2 статті 252 ГПК України, було розпочато 23.05.2019, а відповідач остаточно погасив заборгованість 27.05.2019, тобто вже після початку розгляду справи по суті, підстави для повернення позивачу судового збору, сплаченого за подання даного позову, з Державного бюджету України відсутні.

Одночасно, за змістом частини 3 статті 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Враховуючи висновки суду про необхідність закриття провадження у справі внаслідок задоволення відповідачем позовних вимог Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" після пред`явлення відповідного позову до суду, приймаючи до уваги викладену у позовній заяві та відповіді на відзив вимогу позивача про стягнення з відповідача судового збору, судовий збір в розмірі 1 921,00 грн, сплачений за розгляд позовної заяви у справі № 910/4984/19, підлягає стягненню з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Комунального підприємства Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна".

Керуючись статтями 130, 170, 231-235, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі №910/4984/19 за позовом Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 32 745,93 грн - закрити.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, місто Київ, Печерський район, вулиця Тверська, будинок 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Підприємства з іноземними інвестиціями "Амік Україна" (04071, місто Київ, Подільський район, вулиця Верхній Вал, будинок 68; ідентифікаційний код 30603572) 1 921,00 грн (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну гривню 00 копійок) судового збору.

3. Ухвала набирає законної сили 24.06.2019 та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ В. В. ДЖАРТИ