ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2019м. ДніпроСправа № 904/1916/19

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю. за участю секретаря судового засідання Рустамової З.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: Сорокін В.В., довіреність №53/юр-34 від 27.12.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження господарську справу за позовом ОСОБА_1, м. Дніпро до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд.31, ) про поновлення процесуального строку, про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 5055,00 грн., та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 83800,00 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

10.05.2019 гр. ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" про поновлення процесуального строку, про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 5055,00 грн., та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 83800,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у день звільнення відповідачем не здійснено остаточного розрахунку, що є порушенням ст. 116 КЗпП України.

Ухвалою Господарського суду від 20.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 18.06.2019.

Разом з позовною заявою, позивачем подано клопотання в порядку статті 81 Господарського процесуального кодексу України щодо витребування у Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровській трубний завод":

- інформації про заборгованість по заробітній платі Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, місто Дніпро, вулиця Маяковського, будинок 31, ) перед ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), зазначивши загальну суму заборгованості по заробітній платі, за який період часу вона утворилась та суми заборгованості по заробітній платі помісячно;

- інформації про розмір середньоденного заробітку для начислення ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 серпня 2017 (день звільнення) по 10 травня 2019 року (день подачі позовної заяви до суду) включно;

- інформацію про розмір середнього заробітку гр. ОСОБА_1 , за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 серпня 2017 (день звільнення) по 10 травня 2019 (день подачі позовної заяви до суду) включно.

Ухвалою Господарського суду від 20.05.2019 Клопотання (вх. 20461/19) гр. ОСОБА_1 про витребування доказів у справі №904/1916/19 від 10.05.2019 - задоволено. Витребувано у Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровській трубний завод":

- інформацію про наявну заборгованість по заробітній платі Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, місто Дніпро, вулиця Маяковського, будинок 31, ) перед ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), зазначивши загальну суму заборгованості по заробітній платі, за який період часу вона утворилась та суми заборгованості по заробітній платі помісячно;

- інформацію про розмір середньоденного заробітку для начислення ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 серпня 2017 (день звільнення) по 10 травня 2019 року (день подачі позовної заяви до суду) включно;

- інформацію про розмір середнього заробітку гр. ОСОБА_1 , за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31 серпня 2017 (день звільнення) по 10 травня 2019 (день подачі позовної заяви до суду) включно.

18.06.2019 представником відповідача в судовому засіданні надано суду відзив на позовну заяву №53/юр від 10.06.2019, згідно якого позовні вимоги визнає частково в розмірі 5 077,00грн. заборгованості по заробітній платі та 54 719,28 грн. суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2017р. по 10.05.2019р.

Під час судового засідання судом оголошено перерву до 18.06.2019 о 10:25 год.

18.06.2019 позивачем надано до суду пояснення на відзив, яким просить суд стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 54 719,28 грн. замість 83 800,00 грн. у зв`язку з допущенням помилки при проведенні розрахунків.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 18.06.2019 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 18.11.2011 прийнята на роботу до підприємства відповідача - Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський трубний завод" на посаду контролера в виробництві чорних металів 2 розряду дільниця ТО-2 на час відпустки у зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років ОСОБА_2 до фактичного її виходу на роботу по строковому трудовому договору (наказ № 326 від 18.11.2011).

Наказом № 314 від 30.12.2011 позивача переміщено до відділу технічного контролю на дільницю трубоволочильного цеху 2 контролером в виробництві чорних металів 2 розряду на час відпустки у зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років ОСОБА_2 до фактичного її виходу на роботу.

Згідно Розпорядження № 162 від 01.08.2012 позивачу присвоєний 3 розряд контролера в виробництві чорних металів на дільниці трубоволочильного цеху № 2 відділі технічного контролю на час відпустки у зв`язку з доглядом за дитиною до трьох років ОСОБА_2 до фактичного її виходу на роботу.

14.11.2013 позивача переведено контролером в виробництві чорних металів 3 розряду постійно (розпорядження № 396 від 14.11.2013).

На підставі розпорядження № 3 від 06.02.2014 позивача переведено в трубоволочильний цех сортувальником - здавачем металу 3 розряду.

Відповідно до наказу № 23 від 23.08.2016 позивача переведено контролером на контрольно-пропускному пункті відомчої воєнізованої охорони.

Наказом № 110 від 31.08.2017 ОСОБА_1 звільнено на підставі ст. 36 п. 1 Кодексу законів про працю України за згодою сторін.

Вищевказані відомості підтверджуються копією трудової книжки позивача, наявною в матеріалах справи (арк. с. 15).

В порушення вимог ст. 116 КЗпП України підприємством відповідача не проведено остаточного розрахунку з позивачем, на підставі чого останнім подано до Господарського суду позовну заяву про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Пунктом 8 ст. 20 ГПК України передбачено, що справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

Суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України (п. 4 ст. 10 Закону України "про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Так, даний спір підвідомчий Господарському суду Дніпропетровської області у зв`язку з порушенням справи про банкрутство відносно ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" №904/4592/15.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у день звільнення відповідачем не здійснено остаточного розрахунку, що є порушенням ст. 116 КЗпП України.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується. Питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України "Про оплату праці" та іншими нормативно-правовими актами.

Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата (ч. 1 ст. 115 КЗпП України).

Згідно з ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст. 117 КЗпП України).

Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 5 055,00 грн.

Згідно довідки ПАТ "Дніпропетровський трубний завод" № 49-р/138 від 10.06.2019 заборгованість із заробітної плати перед позивачем становить 5 077,00 грн., сума середньоденного заробітку становить 129,36 грн.

Відповідачем не подано доказів виплати заборгованості із заробітної плати позивачу та наявності станом на день розгляду справи іншого невирішеного спору щодо суми заборгованості.

Пунктом 2 ст. 237 ГПК України встановлено, що при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Враховуючи норми вказаної статті, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по заробітній платі задовольнити в розмірі 5 055,00 грн.

Крім того, позивач погодився з відповідачем щодо суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до наданої довідки за період з 31.08.2017 по 10.05.2019 у розмірі 54 719,28 грн. та просить суд стягнути дану суму.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Обчислення середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

На підставі викладено, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2017 по 10.05.2019 включно (423 робочих днів) в розмірі 54 719,28 грн.

Одночасно в своїй позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення процесуального строку на звернення до суду за вирішенням трудового спору.

Зазначене клопотання позивача щодо поновлення пропущеного строку не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

У зв`язку з тим, що виплати позивачеві належних йому при звільненні сум заборгованості по заробітній платі проведено не було, вимоги позивача є правомірними.

Поновлення процесуального строку є недоцільним, оскільки в даному випадку позивач не був обмежений будь-яким строком для звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

Стосовно покладення судових витрат на відповідача слід зазначити наступне.

У відповідності до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 30.01.2019р. по справі №910/4518/16 за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України та статей 1, 2 Закону України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати. Пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 925,00 грн., що підтверджується квитанцією № 18 від 10.05.2019р. за вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримання виплати заробітної плати.

Відповідно до ст. 129 ГПК України сплату судового збору слід стягнути в сумі 1 925,00грн. з відповідача на користь позивача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 5 055,00 грн. заборгованості із заробітної плати та 54 719,28 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 31.08.2017 по 10.05.2019 включно. В решті позовні вимоги підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд.31, ) про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 5055,00 грн., та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 83800,00 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ТРУБНИЙ ЗАВОД" (49068, м. Дніпро, вул. Маяковського, буд.31, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) заборгованість по заробітній платі у сумі 5055,00 грн., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні 54 719, 28 грн. та 1925,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення. Апеляційна скарга подається до Центрального апеляційного господарського суду через Господарський суд Дніпропетровської області.

Відповідно до п.17.5 Розділу ХІ Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне рішення складено 20.06.2019

Суддя Ю.Ю. Первушин