ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" червня 2019 р.Справа № Б-50/146-10

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Черновій В.О.

розглянувши справу

за заявою ФОП Крупаткіна Наталія Романівна, м. Харків
до ФОП Крупаткіна Наталія Романівна, м. Харків
про визнання банкрутом
за участю сторін: не з`явились,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Харківської області від 31.08.2010 р. ФОП Крупаткіну Н.Р. визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Ніколенка М.О.

Ухвалою суду від 19.08.2015 р. призначено ліквідатором ФОП Крупаткіної Н.Р. арбітражного керуючого Нескородєва С.М.

01.08.2016 р. до суду надійшло клопотання ліквідатора про стягнення коштів та відшкодування майнової шкоди (вх. № 25309), в якому він просив суд стягнути з першого ліквідатора ФОП Крупаткіної Н.Р. арбітражного керуючого Ніколенка М.О. суму в розмірі 44187,00 грн, в якості відшкодування майнової шкоди, завданій кредитору та банкруту неналежним виконанням обов`язків арбітражного керуючого (а саме: неперерахування отриманих коштів від продажу майна боржника), встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

15.08.2016 р. до суду від ліквідатора надійшло клопотання, в якому він просив суд викликати до господарського суду ФОП Крупаткіну Н.Р. з метою надання нею письмових пояснень про місцезнаходження заставного майна згідно з договором застави № М-199/3-07-3 від 20.07.2007 р.; стягнути з ФОП Крупаткіної Н.Р та зобов`язати її передати зазначене заставне майно згідно з договором застави №М-199/3-07-3 від 20.07.2007 р. ліквідатору Нескородєву С.М. з метою подальшого виконання ліквідаційної процедури.

22.01.2018 р. до суду надійшла заява ліквідатора щодо стягнення коштів, в якій він просив суд стягнути з покупця автомобіля HYUNDAY TUCSON 2008 року, кузов № НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 , колір зелений, свідоцтво про державну реєстрацію НОМЕР_3 - ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_4 , виданий Комінтернівським РВХМУУМВСУ в Харківській області 01.12.2003 р., проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) грошові кошти в розмірі 40170,00 грн.

Ухвалою суду від 18.09.2018 р. та від 05.11.18 р. розгляд звіту ліквідатора, клопотання ліквідатора про стягнення коштів та відшкодування майнової шкоди (вх. № 25309), клопотання ліквідатора (вх. № 27014) та заяви ліквідатора щодо стягнення коштів (вх.№1722) було відкладено.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 05.02.2019 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи №Б-50/146-10.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для подальшого розгляду справи №Б-50/146-10 призначено суддю Міньковського С.В.

Ухвалою суду від 11.02.2019 р. та від 26.03.19 р. відкладено розгляд звіту ліквідатора, клопотання ліквідатора про стягнення коштів та відшкодування майнової шкоди (вх. № 25309), клопотання ліквідатора (вх. № 27014) та заяви ліквідатора щодо стягнення коштів (вх. №1722), в зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу.

Ухвалою суду від 18.04.19 р. знову відкладено розгляд справи, в зв`язку з неявкою в судове засідання учасників процесу. При цьому судом встановлено, що ліквідатор ФОП Крупаткіної Н.Р. Нескородєв С.М. є ініціатором даного судового розгляду, проте в судові засідання систематично не з`являється та не демонструє суду свою зацікавленість у розгляді справи, попереджено про накладення штрафу в разі не виконання вимог суду. Також, ухвалою суду від 18.04.19 р. встановлено, що подані ліквідатором Нескородєвим С.М. заяви не містять доказів оплати судового збору, тому попереджено про залишення заяв без розгляду в разі не виконання вимог суду.

В судове засідання 18.06.2019 р. жоден з учасників справи знову не з`явився, вимог попередніх ухвал суду не виконав, про причину неявки суду не повідомили.

Як свідчать матеріали справи, усі учасники даного процесу повідомлені судом про дату, час та місце проведення судового засідання, про що свідчать відповідні поштові повідомлення про вручення. Зокрема, ліквідатор Нескородєв С.М. , ухвалу суду від 18.04.19 р. отримав ухвалу особисто 24 квітня 2019 р. Проте, вимоги ухвали суду не виконав, про причину неявки суду не повідомив.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Розглянувши матеріали справи, заяви та клопотання ліквідатора, суд встановив, що жоден з учасників в судове засідання не з`явився, вимог ухвали суду не виконав.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.13. (далі - Закон про банкрутство), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчим актами України.

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України одними з основних засад (принципів) господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами, а також розумність строків розгляду справи судом.

При цьому суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків (ч. 5 ст. 13 ГПК України).

Згідно ч. 1 ст. 43 та ч. 2 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства.

Нез`явлення ліквідатора в судові засіданні без поважних причин та без повідомлення причин, в разі визнання судом його явки обов`язковою, може розцінюватися судом як зловживання процесуальними правами.

Відповідна практика, спрямована на умисне затягування судового процесу, порушує права інших учасників процесу та суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

При цьому під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані на створення перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.

Вищезазначене свідчить про те, що ліквідатор Нескородєв С.М. наслідком своєї бездіяльності свідомо затягує ліквідаційну процедуру, створює підстави, які унеможливлюють задоволення вимог кредиторів банкрута та порушує процесуальні строки виконання ліквідаційної процедури.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Як вбачається з матеріалів справи, ініціатором даного судового розгляду є ліквідатор ФОП Крупаткіної Н.Р. арбітражний керуючий Нескородєв С.М. Проте, судом встановлено, що ліквідатор в судові засідання систематично не з`являється, не надає суду додаткові документи в обґрунтування поданих заяв, клопотань та взагалі не демонструє суду свою зацікавленість у розгляді справи.

Крім того, судом встановлено, що ліквідатором подано до суду клопотання про стягнення коштів та відшкодування шкоди, заяву про стягнення шкоди, які у відповідності до вимог Закону України "Про судовий збір" підлягають оплаті судовим збором за подання таких заяв на розгляд суду. Проте, доказів оплати судового збору матеріали справи №Б-50/146-10 не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" в редакції від 22.05.16 р. (тобто на момент подання ліквідатором клопотання ліквідатора про стягнення коштів та відшкодування майнової шкоди (вх. № 25309) від 01.08.2016 р.), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у редакції, чинній на момент подання заяви від 22.01.2018 р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" розмір судового збору за подання заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство розмір судового збору становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожну вимогу в редакції Закону для 2018 року та 2 розміри мінімальної заробітної плати - для 2016 року.

Розмір мінімальної заробітної плати в розрахунку на місяць станом на 01.01.2016 р., відповідно до Закону України від 25.12.15 № 928-VIII "Про Державний бюджет на 2016 рік", складає - 1378,00 грн.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 01.01.2018, відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", складає - 1762,00 грн.

Отже, заявник повинен був сплати судовий збір, виходячи зі ставок, що визначені Законом, тобто - 2756,00 грн за клопотання подане у 2016 році та 3524,00 грн за заяву, подану у 2018 році. Всього - 6 280,00 грн.

Разом з тим, відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

За ст.2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд.

Згідно ст.ст. 7, 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Відповідно до приписів ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права та застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Євпропейського суду з прав людини як джерело права.

В рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності заяв (скарг); оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У п.3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, роз`яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому обґрунтування пов`язаних з цим обставин та подання доказів, які свідчать про неможливість або ускладнення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на зацікавлену сторону.

Отже, виходячи з наведених положень закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану заявника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст. 76-77 ГПК України.

Згідно зі ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У даному випадку заявником є арбітражний керуючий, який виконує функції ліквідатора у справі про банкрутство ФОП Крупаткіної Н.Р . та, який клопотання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору суду не надавав.

У відповідності до ст. 25 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.13 р. визначено повноваження ліквідатора, одним з яких є вжиття всіх заходів, спрямованих на пошук і повернення майна банкрута, що знаходяться у третіх осіб, у тому числі й грошових коштів, що знаходяться у третіх осіб. Зазначене кореспондується з ч.5 ст. 3-1 Закону про банкрутство, яка зобов`язує арбітражного керуючого здійснювати заходи щодо захисту майна боржника. Також, Законом про банкрутство передбачено першочергове відшкодування витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство і виконанням постанови господарського суду про визнання боржника банкрутом, ще до задоволення вимог кредиторів (ст. 31 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.13 р.).

Пунктом 2.23 ч. 2 зазначеної вище постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.13 р. передбачено, що якщо факт недоплати судового збору з`ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви, суд може залишити заяву без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України (в редакції до 15.12.17 р.).

Зазначена норма ГПК, а саме: п. 5 ч. 1 ст. 81, кореспондується з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України в редакції від 15.12.2017 р., яка діє на даний час.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 226 ГПК України, суд залишає позов (заяву, клопотання) без розгляду, якщо позивач (заявник) без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору, або позивач (заявник) (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Ліквідатор Нескородєв С.М. не виконав вимоги ухвали суду від 18.04.2019 р., не надав суду докази оплати судового збору.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд залишає клопотання ліквідатора про стягнення коштів та відшкодування майнової шкоди (вх. № 25309), клопотання ліквідатора (вх. № 27014) та заяву ліквідатора щодо стягнення коштів (вх. №1722) без розгляду.

Разом з тим, враховуючи, що ліквідатором не надано суду доказів завершення ліквідаційної прцоедури, суд дійшов висновку про відкладення розгляду звіту ліквідатора, зобов`язавши ліквідатора надати суду повний звіт.

У відповідності до ст. 216 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 202 цього Кодексу, зокрема, в разі необхідності витребування нових доказів.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 3-1, 22-32, 47-49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 19.01.13 р., п. 4 ч. 1 ст. 226, ст.ст. 216, 234 ГПК України в редакції від 15.12.17 р.,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ліквідатора про стягнення коштів та відшкодування майнової шкоди (вх. № 25309), клопотання ліквідатора (вх. № 27014) та заяву ліквідатора щодо стягнення коштів (вх. №1722) залишити без розгляду.

2. Відкласти розгляд звіту ліквідатора на "25" липня 2019 р. о(об) 12:30 год., за адресою: м. Харків, пл. Свободи 5 Держпром 8-й під`їзд, зал № 111.

3. Зобов`язати ліквідатора надати суду повний (детальний) звіт про здійснені заходи.

4. Попередити ліквідатора про обов`язковість виконання вимог ухвал суду та про накладення штрафу за ухилення від їх виконання.

5. Ухвалу направити кредиторам, банкруту, ліквідатору Нескородєву С.М., Ніколенку М.О., ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття (оголошення) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду в частині залишення без розгляду заяв та клопотань ліквідатора протягом десяти днів з дня підписання її суддею, в решті ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 18.06.2019 р.

Суддя Міньковський С.В.