ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 915/697/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Таран С.В.,

Суддів: Будішевської Л.О., Мишкіної М.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста"

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.04.2019 про повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, прийняту суддею Семенчук Н.О., м. Миколаїв,

у справі №915/697/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Енержі Інжиніринг"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход Солар"

про стягнення 99 490 954 грн

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Іст Енержі Інжиніринг" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход Солар", в якому просило стягнути з відповідача на користь позивача 99490954 грн боргу за договором про поворотну безвідсоткову фінансову допомогу №ГТ-15/12/2014П-06 від 15.12.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором про поворотну безвідсоткову фінансову допомогу №ГТ-15/12/2014П-06 від 15.12.2014, при цьому право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход Солар" позивач набув на підставі укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю "Систем Пауер Інжиніринг" договору відступлення права вимоги №42/19 від 14.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.04.2019 за вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі №915/697/19.

25.04.2019 до місцевого господарського суду надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Енержі Інжиніринг" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Систем Пауер Інжиніринг", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход Солар" про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №42/19 від 14.02.2019.

Вказана позовна заява обґрунтована фіктивністю договору відступлення права вимоги №42/19 від 14.02.2019.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.04.2019 у справі №915/697/19 (суддя Семенчук Н.О.) вказану позовну заяву повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста".

Ухвала суду мотивована тим, що подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" позовна заява не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, в розумінні частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки остання безпосередньо не спрямована на предмет спору у справі №915/697/19.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.04.2019 у справі №915/697/19 скасувати та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник зазначає про те, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо непов`язаності вимог позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" з предметом спору у справі №915/697/19, оскільки у разі задоволення вказаного позову про визнання недійсним договору відступлення права вимоги виключається можливість задоволення первісного позову про стягнення заборгованості. Крім того, скаржник наголошує на тому, що, безпідставно повертаючи позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, суд першої інстанції обмежив право Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" на доступ до правосуддя та позбавив останнє можливості захистити свої права у встановленому процесуальним законом порядку.

Відповідно до частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно із частиною третьою статті 270 Господарського процесуального кодексу України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених частиною десятою цієї статті та частиною другою статті 271 цього Кодексу.

Частиною другою статті 271 Господарського процесуального кодексу України визначено, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 33, 34 частини першої статті 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи те, що у даній справі оскаржується ухвала суду, зазначена в пункті 6 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, то її перегляд за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Будішевської Л.О., Мишкіної М.А. вирішено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Крім того, зазначеною ухвалою апеляційного господарського суду встановлено строк до 18.06.2019 для подання учасниками справи відзивів на апеляційну скаргу та будь-яких заяви чи клопотань з процесуальних питань.

21.06.2019 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Енержі Інжиніринг" надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 19.06.2019 (вх.№1934/19/Д6 від 21.06.2019), в якому останнє зазначає про її безпідставність та необґрунтованість, просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін. Зокрема, у вказаному відзиві позивач наголошує на тому, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" не стосується предмета спору у справі №915/697/19 та подана до особи, яка не є учасником даної справи. Крім того, за твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю "Іст Енержі Інжиніринг", подання Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.04.2019 у справі №915/697/19 є зловживанням скаржником своїми процесуальними правами, спрямованим на безпідставне затягування розгляду справи. Позивач також наголошує на тому, що право на доступ до правосуддя може бути реалізовано лише за умови дотримання встановлених процесуальним законом правил подання позову.

Одночасно з поданням відзиву на апеляційну скаргу б/н від 19.06.2019 (вх.№1934/19/Д6 від 21.06.2019) Товариством з обмеженою відповідальністю "Іст Енержі Інжиніринг" заявлено клопотання про продовження строку для подання відзиву на апеляційну скаргу.

В обґрунтування поданого клопотання позивач посилається на те, що копію ухвали Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2019 у справі №915/697/19 ним було отримано 19.06.2019, тобто вже після спливу наданого судом апеляційної інстанції строку на подання відзиву на апеляційну скаргу. На підтвердження викладеного скаржником подано копію вищевказаної ухвали з відповідною відміткою про її отримання та копію поштового конверту зі штрихкодовим ідентифікатором.

Враховуючи зазначені Товариством з обмеженою відповідальністю "Іст Енержі Інжиніринг" в обґрунтування поданого ним клопотання обставини, а також надані ним докази на їх підтвердження, судова колегія вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку на подання відзиву на апеляційну скаргу та врахувати викладене у ньому.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Восход Солар" своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзив на апеляційну скаргу не надало, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженої ухвали суду першої інстанції.

В силу статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Миколаївської області норм права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" без розгляду, місцевий господарський суд дійшов висновку, що остання не є позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, у розумінні статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За умовами частин першої, п`ятої статті 49 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. До позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 цього Кодексу.

Між тим незважаючи на рівність прав позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, між ними існують суттєві відмінності: в інтересах позивача відкривається провадження у справі, третя особа - вступає у відкрите провадження у справі, тому об`єднати цих осіб поняттям "позивач" було б неправильним, що чітко зафіксовано у положеннях чинного процесуального законодавства (статті 45, 49 Господарського процесуального кодексу України). Назва третьої особи суто процесуальна - вона вступає у справу між двома сторонами, тому і одержала таку назву. На відміну від позивача, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, не може обирати відповідачів (лише серед сторін), не може обирати підсудність (позов завжди подається до суду, який розглядає справу за позовною заявою позивача), не має права залучити додаткових (інших) відповідачів та клопотати про заміну неналежного відповідача, якщо ним є первісний позивач.

Відповідно до частин другої-шостої статті 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження з первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

У процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

При цьому під предметом спору слід розуміти матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення (пункт 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 з подальшими змінами та доповненнями), тобто стосовно того об`єкту, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Отже, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути взаємопов`язаним з первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі.

Третя особа може бути допущена до участі у справі лише у тому випадку, коли її самостійна вимога спрямована на предмет спору між позивачем і відповідачем. Вимога, спрямована на будь-що, що знаходиться поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

Саме така правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 11.06.2019 у справі №904/8926/17.

Колегія суддів вбачає, що предметом спору у даній справі є вимога про стягнення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Восход Солар" перед позивачем за договором про поворотну безвідсоткову фінансову допомогу №ГТ-15/12/2014П-06 від 15.12.2014.

Водночас предметом спору за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" є вимога про визнання договору відступлення права вимоги №42/19 від 14.02.2019 недійсним.

Отже, предмет спору у даній справі та предмет спору, визначений у позові третьої особи, є різними, при цьому Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" фактично заявляє вимоги не на предмет спору, а заявляє інші позовні вимоги.

Вказане повністю спростовує доводи апеляційної скарги щодо можливості розгляду викладених апелянтом вимог (про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №42/19 від 14.02.2019) у межах даної справи (про стягнення 99490954 грн).

Колегія суддів критично оцінює доводи скаржника про те, що задоволення заявленого ним позову виключатиме можливість задоволення первісного позову у зв`язку з тим, що підставою для набуття позивачем права вимоги до відповідача став договір відступлення права вимоги №42/19 від 14.02.2019, який оспорюється Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста", оскільки зазначені доводи свідчать про наявність лише опосередкованого зв`язку між вимогами третьої особи та вимогами позивача, що не є достатньою підставою для розгляду зазначених вимог в межах одного провадження.

Зазначений висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 11.10.2018 у справі №916/454/18 та від 16.10.2018 у справі №916/361/18.

Стосовно доводів апелянта про те, що, безпідставно повертаючи позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, місцевий господарський суд обмежив право Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" на доступ до правосуддя та позбавив останнє можливості захистити свої права у встановленому процесуальним законом порядку апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Право особи вступити у справу шляхом подання позову до однієї або двох сторін не є абсолютним та реалізується лише за умови дотримання вимог процесуального законодавства, що не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя.

При цьому колегія суддів роз`яснює апелянту, що повернення позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, не перешкоджає зверненню з таким позовом до господарського суду в загальному порядку для розгляду в межах окремого самостійного провадження.

З огляду на викладене та враховуючи те, що доводи скаржника стосовно порушення Господарським судом Миколаївської області норм права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду від 26.04.2019 у справі №915/697/19 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не вбачає.

Стосовно решти доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент (пункт 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України").

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.04.2019 у справі №915/697/19 - без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.06.2019.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна