ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.06.2019 Справа № 917/282/19

Суддя господарського суду Полтавської області Безрук Т.М., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні справу

за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс"

про стягнення 6168757,97 грн.

За участю представників:

від позивача: Озірська В. С.; від відповідача: Гуйванюк О. П.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" про стягнення 6168757,97 грн. заборгованості за договором фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02.07.2016 року, у тому числі: 5947809,09 грн. – заборгованість за відсотковою винагородою за користування майном; 220948,88 грн. – пені; а також 92531,37 грн. судових витрат.

За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.02.2019 року даний позов був переданий на розгляд судді Безрук Т.М.

За даним позовом ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.02.2019р. відкрито провадження у справі № 917/282/19, призначено справу до розгляду в підготовче засідання, та встановлено сторонам строки для подання заяв по суті справи.

Ухвалою від 21.03.2019р. суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відклав розгляд справи на 18.04.2019р. (а.с.115-116).

В судовому засіданні від 18.04.2019р. судом оголошувалась перерва до 23.05.2019р.

Ухвалою від 23.05.2019р. суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляд по суті на 18.06.2019р.

До початку розгляду справи по суті відповідно до статті 207 ГПК України головуючий з’ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов’язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

До початку розгляду справи по суті відповідач подав відзив (вхід. № 6058 від 11.06.2019р.) на позовну заяву, в якому проти позову заперечує повністю та прохає поновити процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву.

В обґрунтування цього клопотання позивач вказує на те, що він з 08.04.2019 звертався до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання недійсним договору фінансового лізингу №4С16043ЛИ від 02.07.2016 року та застосування наслідків його недійсності. Даний позов залишався судом без руху. Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2019 р. відкрито провадження у справі № 910/4524/19 та призначено до розгляду на 18.06.2019р. З огляду на це він не міг своєчасно подати відзив на позов, оскільки вважав, що первісно повинен бути розглянутий спір про визнання недійсним договору, борг за яким є предметом спору у справі № 917/282/19. При цьому, відповідач посилається на те, що за ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження.

Згідно ст.113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені,- встановлюються судом.

За ч. 2 ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" по. 4436/07 від 03.07.2014 зазначено, що "ключовим для концепції справедливого розгляду справи як у цивільному, так і кримінальному провадженні є те, щоб скаржник не був позбавлений можливості ефективно представляти свою справу в суді та мав змогу нарівні із протилежною стороною користуватися правами, передбаченими принципом рівності сторін. Принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами", і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її опонентом".

Для забезпечення принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом та дотримання принципу змагальності, клопотання відповідача про поновлення процесуального строку на подання відзиву задовольняється судом.

Позивач надав відповідь на відзив (вхід. № 6287 від 18.06.2019р.).

До початку розгляду справи по суті у порядку ст. 207 ГПК України відповідач подав заяву (вхід. № 6057 від 11.06.2019р., № 6216 від 14.06.2019р.) про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов"язаної з нею справи № 910/4524/19 в порядку господарського судочинства за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання недійсним договору фінансового лізингу № 4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року.

Крім цього, відповідач, керуючись положеннями ст. 119 ГПК України, просить суд поновити пропущений ним процесуальний строк, встановлений судом для подання заяв та клопотань, що мають бути вирішені у підготовчому засіданні та визнати причини його пропуску поважними.

Відповідно до статті 207 ГПК України, головуючий з’ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов’язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2019р. позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" до Акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» про визнання правочину недійсним прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6500/19, підготовче засідання призначено на 18.06.2019р.; ухвала Господарського суду міста Києва від 23.05.19р. отримана ТОВ "Старлайт Сервіс" 30.05.2019р.; відповідач не мав можливості своєчасно подати дане клопотання в підготовчому провадженні у строк, встановлений ГПК України, у зв’язку з чим суд визнає поважними причини пропуску строку подання клопотання.

Частиною 5 ст. 227 ГПК України встановлено, що суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадках: об’єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об’єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Як свідчать надані докази, ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2019 відкрито провадження у господарській справі № 910/4524/19 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання недійсним договору фінансового лізингу №4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року.

У вказаній господарській справі вирішується питання про визнання недійсним договору фінансового лізингу № 4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року, укладеного між ТОВ "Старлайт Сервіс" та АТ комерційний банк "Приватбанк", який є одночасно підставою позовних вимог у справі № 917/282/19, оскільки саме невиконання даного договору та наявність заборгованості за ним заявлено як підстава для звернення стягнення коштів.

Ст. 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину, зокрема, встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідач вважає, що договір фінансового лізингу № 4С 16043ЛИ від 02 липня 2016 року є недійсним, він не створив будь-яких правових наслідків для сторін та не міг бути підставою для виникнення заборгованості у сумі 6 168 757,97 грн., що є предметом розгляду у справі № 917/282/19, що розгляд справи № 917/282/19 об’єктивно неможливий до вирішення справи № 910/6500/19 за позовом ТОВ «Старлайт Сервіс» до АТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним цього договору фінансового лізингу.

Суд зазначає, що згідно з ч.2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

За ч. 3 ст. 237 ГПК України ухвалюючи рішення у справі, суд за заявою позивача, поданою до закінчення підготовчого провадження, може визнати недійсним повністю чи у певній частині пов’язаний з предметом спору правочин, який суперечить закону, якщо позивач доведе, що він не міг включити відповідну вимогу до позовної заяви із незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 162 ГПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обгрунтування.

Згідно зі ст. 180 ГПК України відповідач має право пред"явити зустрічний позов, зокрема, коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Задоволення позову про визнання недійсним договору фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02 липня 2016 року може виключити повністю або частково задоволення позову про стягнення заборгованості за цим договором.

Проте, у справі № 917/282/19 вимоги про визнання недійсним договору фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02 липня 2016 року перед судом не ставилися, заяви з цього приводу не подавалися, зустрічний прозов з такими вимогами також не заявлявся.

У відзиві на позов відповідач посилається на те, що недійсність спірного договору є предметом розгляду у іншій справі № 910/6500/19, провадження у якій на даний час вже відкрито судом.

Діюче процесуальне законодавство не обмежує відповідача у праві вирішити питання дісності чи недійсності спірного правочину лише шляхом подачі зустрічного позову, він має право подати такий позов до суду у загальному порядку.

Отже, відповідач, скориставшись своїми процесуальними правами, звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про вирішення питання щодо недійсності договору фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02 липня 2016 року, і на даний час провадження у вказаній справі № 910/6500/19 вже відкрито судом за ухвалою від 23.05.2019.

Питання недійсності вказаного правочину в межах справи № 917/282/19 сторонами справи у встановленому процесуальному порядку перед судом не ставилося.

Об'єктивна неможливість розгляду справи № 917/282/19 до вирішення справи №910/6500/19 пов’язана з тим, що до розгляду справи № 910/6500/19 та вирішення в її межах питання щодо дійсності договору фінансового лізингу № 4С16043ЛИ від 02 липня 2016 року та можливості створення на підставі вказаного договору будь-яких правових наслідків для сторін, неможливо встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у справі № 917/282/19, а саме, щодо правомірності та обґрунтованості позовних вимог АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за таким договором.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об'єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Про необхідність зупинення провадження у справі у випадку об'єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи зауважив також Касаційний господарський суд Верховного Суду у постанові від 07 серпня 2018 року у справі № 906/763/15, в якій, зокрема, зазначено пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному випадку з'ясовувати: як саме пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, яка розглядається іншим судом, чим саме обумовлюється неможливість розгляду справи.

З врахуванням викладеного господарський суд прийшов до висновку, що справу № 917/282/19 неможливо розглянути до вирішення пов’язаної з нею господарської справи № 910/4524/19, що перебуває у провадженні господарського суду міста Києва оскільки в разі визнання господарським судом недійсним договору фінансового лізингу №4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року, рішення суду вплине на вирішення даної справи.

Отже, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі обґрунтоване і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 119, 207, 227 (п.5 ч.1), 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" строк для подання відзиву на позов.

2.Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" строк для подання заяви про зупинення провадження у справі.

3. Зупинити провадження у справі № 917/282/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 910/6500/19, провадження у якій відкрито Господарським судом міста Києва за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Старлайт Сервіс" до Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про визнання недійсним договору фінансового лізингу № 4С16043 ЛИ від 02.07.2016 року.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення.

Ухвала в частині зупинення провадження у справі може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги через відповідний суд (через Господарський суд Полтавської області) згідно з підп.17.5 п. 17 ч. 1 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений: 24.06.2019р.

Суддя Т. М. Безрук