ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2019 р. Справа№ 910/1830/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Скрипки І.М.

Михальської Ю.Б.

без виклику сторін

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Клер Транс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019

у справі № 910/1830/19 (суддя-Мудрий С.М.)

За позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Клер Транс"

про стягнення 50 370,05 грн.

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство"Страхова компанія "Українська страхова група" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клер Транс" про стягнення 50 370,05 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі №910/1830/19 позов задоволено повністю. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Клер Транс" на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" страхове відшкодування в розмірі 50 370 грн. 05 коп., судовий збір в розмірі 1 921 грн. 00 коп.

Рішення мотивоване тим, що відповідачем не доведено факту того, що шкоду транспортному засобу марки Volkswagen Transporter, д, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнано судом обґрунтованими.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу відповідач зазначає, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки DAF, застраховано у акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів, в зв`язку з чим позивач , безпідставно звернувся з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Клер Транс". Крім того, відповідач не є власником транспортного засобу марки DAF з державним номерним знаком НОМЕР_1 .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Клер Транс" на рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі №910/1830/19.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України:

- господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного; частина перша);

- спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина третя);

- для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята).

Відповідно до ч. 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Відповідно до ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. (п. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України).

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про розгляд даної справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

03 січня 2017 року між приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" та ОСОБА_1 укладено договір добровільного страхування наземних транспортних № 28-2301-16-00220, відповідно до якого застраховано Volkswagen Transporter, д.н. НОМЕР_2 /а.с. 11/.

26 вересня 2017 року у Миколаївській обл., м. Первомайськ сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Volkswagen Transporter, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням власника ОСОБА_1 та автомобіля марки DAF, НОМЕР_1 , з причепом Bodex kis3В, д.н. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області № 399/779/17 від 26.10.2017 р. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачений ст.ст. 122-4, 124 КУпАП /а.с. 22/.

Відповідно до рахунків-фактури №АдСЧТ03151 від 02.11.2017 р., №АдСЧТ00320 від 31.01.2018 р. ТОВ "Автомобільний дім" вартість запчастин та ремонтних робіт становить 53 116,05 грн. та 504,00 грн /а.с. 16-17/.

Страховик 14.11.2017 р. та 12.02.2018 р. склав страхові акти № ПСКА-7441, № ПСКА-7441/1 та розрахунки до них, відповідно до яких розмір страхового відшкодування становить 50 370,05 грн.

На виконання вимог договору, на підставі страхових актів № ПСКА-7441 від 14.11.2017 р. та №ПСКА-7441/1 від 12.02.2018 р. /а.с. 18-19/, позивач виплатив особі, яка здійснювала ремонт автомобіля страхове відшкодування у розмірі 50 370,05 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №31894 від 14.11.2017 р. та №2762 від 12.02.2018 р. /а.с. 18-19/.

Предметом розгляду у даній справі є вимога про стягнення з відповідача суми виплаченого позивачем страхового відшкодування потерпілій особі, якій було завдано шкоди в результаті настання дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким нормативно-правовим актом, зокрема, є Закон України «Про страхування», за змістом статті 27 якого до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Вказана норма закону кореспондується з приписами ст. 993 ЦК України.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 № 6, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав.

Як зазначено в постанові Онуфріївського районного суду Кіровоградської області № 399/779/17 від 26.10.2017 р. гр. ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю "Клер-Транс", що не заперечувався відповідачем.

В той же час, апелянт зазначає, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки DAF, д.н. НОМЕР_1 застраховано у акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС" відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АМ/9398520, в зв`язку з чим, позивач повинен звертатись з відповідним позовом до акціонерного товариство "Страхова група "ТАС".

Так, на підтвердження зазначених доводів відповідачем надано роздруківку з сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України /а.с. 48/, згідно з якою, станом на 05.03.2019 транспорний засіб DAF, д.н. НОМЕР_1 застраховано у акціонерному товаристві "Страхова група "ТАС".

Проте, відповідачем не надано доказів того, що на час вчинення ДТП (2017 рік), цивільно-правова відповідальність особи, що керувала транспортним засобом DAF, д.н. НОМЕР_1 , була застрахована страховою компанією.

Крім того, надана відповідачем роздруківка з сайту Моторного (транспортного) страхового бюро України, не є належним доказом в розумінні ст. 91 ГПК України, оскільки не засвідчена належним чином.

Таким чином, беручи до уваги, що цивільно-правова відповідальність особи, що керувала транспортним засобом DAF, д.н. НОМЕР_1 , не була застрахована жодною страховою компанією, товариство з обмеженою відповідальністю "Клер-Транс" є особою, відповідальною за заподіяну шкоду, як роботодавець ОСОБА_2 , у сумі 50 370 грн. 05 коп, яка була виплачена позивачем за умовами договору добровільного страхування транспортного засобу.

Відповідна правова позиція викладеної в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19.09.2018 у справі №910/20622/17.

Також, колегією суддів визнано безпідставними доводи апелянта, про те, що в ухвалі місцевого господарського суду від 19.02.2019 про відкриття провадження у справі, а також в постанові Онуфріївського районного суду Кіровоградської області № 399/779/17 від 26.10.2017 зазначено інший номерний знак транспортного засобу, власником якого відповідач не являється, оскільки зазначене є технічною опискою та не може бути підставою для скасування рішення суду, враховуючи наявні в матеріалах справи докази. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі Північним апеляційним господарським судом до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

З наведених у даній постанові обставин, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі №910/1830/19.

керуючись ст.ст. 252, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 у справі №910/1830/19 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2.Матеріали справи №910/1830/19 повернути до місцевого господарського суду.

3.Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді І.М. Скрипка

Ю.Б.Михальська