ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року
м. Київ

Справа № 916/1333/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
О. О. Мамалуй головуючий, Г. О. Вронська, І. В. Ткач
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу державного підприємства "Одеський морський торговельний порт"
на постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019р.
у складі колегії суддів: В. В. Бєляновський - головуючий, К. В. Богатир, Л. В. Поліщук
та на рішення господарського суду Одеської області від 31.01.2019р.
суддя: Л. В. Степанова
за позовом державного підприємства "Одеський морський торговельний порт"
до Військової частини НОМЕР_1
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача представництво замовника №4993
про стягнення 476 440,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

ДП "Одеський морський торговельний порт" звернулося до господарського суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про стягнення 412 883,90 грн. основного боргу, а також 63 557,05 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог чинного законодавства та умов укладеного між сторонами договору про закупівлю послуг за державні кошти №СР-429 від 03.07.2015р. та додаткових договорів до нього, не оплатив повністю виставлений йому за фактом надання таких послуг рахунок на суму 2 244 496,46 грн., внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 412 883,90 грн., на яку позивач нарахував пеню.

2. Короткий зміст рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів і мотиви їх прийняття

Рішенням господарського суду Одеської області від 31.01.2019 р. у справі №916/1333/17, залишеним без змін постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019р., у задоволенні позову відмовлено.

Судові рішення мотивовані тим, що заявлена до стягнення позивачем сума витрат непідтверджена належними доказами.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

ДП "Одеський морський торговельний порт", не погоджуючись із судовими рішеннями у даній справі, звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скаржник зазначає, що висновками судової експертизи, проведеними у межах даної справи, фактично підтверджено розмір заявлених виконавцем позовних вимог, проте господарські суди попередніх інстанцій безпідставно не взяли до уваги та відхилили вказані висновки.

На думку скаржника, господарськими судами неправомірно відхилено розмір основної заробітної плати, що стало приводом для неправомірного відхилення визначених позивачем суд відрахувань на соціальне страхування.

Також зазначає, що судами помилково відхилено висновки експерта стосовно вартості послуг інших виробництв, вказавши що позивачем в порушення вимог пп. 6.3.3 договору не вівся позамовний (окремий) облік витрат інших виробництв. За твердженням скаржника, надання вказаних послуг було документально підтверджено первинними документами бухгалтерського обліку, а сам облік витрат здійснювався у відповідності до норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку".

Разом з цим скаржник вважає, що порушення умов пп. 6.3.3 договору щодо ведення позамовного (окремого) обліку витрат інших виробництв не може бути підставою для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, адже ведення позивачем бухгалтерського обліку витрат інших виробництв відповідає умовам вищевказаних нормативно-правових актів.

Вказуючи на неправильне відхилення судом розміру прибутку, скаржник зазначає, що військовою частиною сплачено лише 1% прибутку від собівартості матеріалу хладон, проте підлягало до сплати 20 % прибутку, відтак різниця склала 1% прибутку 4 125 грн. та залишок 19 % прибутку 78 375 грн., з урахуванням ПДВ 20% - 94 050 грн.

За твердження скаржника, апеляційний господарський суд, переглядаючи справу у порядку апеляційного провадження, вищенаведені порушення, допущені місцевим господарським судом, у порушення норм ст. 269 ГПК України не виправив, безпідставно залишивши рішення від 31.01.2019р. без змін.

Також скаржник зазначає, що судами не надано оцінки та обґрунтування відмови в задоволенні позовних вимог, що стосуються прибутку інших виробництв.

4. Позиції інших учасників справи

Відзивів чи заперечень на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходило.

5. Обставини справи, встановлені господарськими судами попередніх інстанцій

03 липня 2015 р. між військовою частиною НОМЕР_1 як замовником та ДП "Одеський морський торговельний порт" як виконавцем було укладено договір №СР-429 про закупівлю послуг за державні кошти, згідно з п. 1.1 якого, в редакції додаткового договору №1 від 25.11.2015р., виконавець зобов`язується надати послуги, зазначені у Протоколі узгодження переліку послуг, які підлягають виконанню на судні проекту 498, рб Красноперекопськ (Додаток 6), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Пунктами 2.10, 2.12 договору передбачено, що контроль за виконанням виконавцем умов договору, якістю надання послуг, приймання наданих послуг здійснює представництво замовника № 4993 (далі - ПЗ № 4993) у порядку, передбаченому Положенням про представництва державних замовників з оборонного замовлення на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2009 № 1107, та згідно з умовами договору.

Відповідно до п. п. 3.1 3.5 договору ціна договору становить 5 392 536,11грн., у тому числі ПДВ 898756, 02грн. та на момент укладення договору є граничною ціною. Гранична ціна договору встановлена сторонами за результатами проведення конкурсних торгів і не може бути перевищена виконавцем, при цьому нормативи витрат за статтями калькуляції та обсяг трудомісткості, які наведені в пропозиції конкурсних торгів виконавця, не можуть бути перевищені, крім витрат на матеріали та комплектуючі. Ціна договору може бути зменшена сторонами залежно від рівня фактичних витрат виконавця за наданні за договором послуги. Рівень фактичних витрат виконавця (його субпідрядників за наявністю) перевіряється замовником із залученням ПЗ №4993. Перевірка рівня фактичних витрат виконавця (його субпідрядників за наявністю) здійснюється на підставі первинних бухгалтерських документів та облікових бухгалтерських регістрів, шляхом аналізу собівартості продукції, первинних та зведених документів бухгалтерського обліку виконавця, трудомісткості та інших розрахунково-калькуляційних матеріалів виконавця, складених на підставі фактичних витрат за надані послуги, що є предметом цього договору. За результатами перевірки фактичних витрат виконавця сторонами погоджується фактична ціна договору, яка затверджується Протоколом погодження фактичної ціни договору (Додаток 3). До Протоколу погодження фактичної ціни договору виконавцем надаються розрахунково-калькуляційні матеріали (у тому числі співвиконавців) разом з завіреними копіями необхідних первинних бухгалтерських документів, які підтверджують фактичні витрати виконавця (співвиконавця).

Згідно з п. п. 4.1, 4.2, 4.4 договору розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником наданих послуг, на підставі Таблиці етапів надання послуг (Додаток 2), протягом 30 банківських днів після надходження з Державного бюджету України на реєстраційний рахунок замовника коштів і підписання сторонами Акта приймання та здавання наданих послуг (Додаток 4) (відповідного етапу) та пред`явлення виконавцем рахунка на оплату послуг. Остаточна оплата наданих послуг здійснюється замовником після погодження фактичної ціни договору зазначеної у п. 3.5 договору на підставі підписаного сторонами Акта приймання та здавання наданих послуг за договором (Додаток 4) та пред`явлення виконавцем рахунку на оплату послуг. Після закінчення надання послуг за цим договором (або по факту припинення дії цього договору) сторони у місячний термін проводять остаточну звірку взаєморозрахунків з підписанням відповідною Акта звірки взаєморозрахунків за договором (Додаток 5).

Згідно з пп. 6.1.1 договору замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.

За умовами п. 6.3.3 договору виконавець зобов`язаний вести окремий бухгалтерський облік витрат на надання послуг.

Сторонами неодноразово вносились зміни у договір про закупівлю послуг за державні кошти, якими, в тому числі, змінювався розмір граничної ціни договору.

За результатом перевірки розрахунково-калькуляційних матеріалів щодо фактичних витрат, наданих виконавцем, представництво замовника №4993 відхилило та вважало не підтвердженими наступні витрати: сировина та матеріали, без ПДВ у сумі 125,88 грн., основну заробітну плату на суму 131 443, 48грн., відрахування на соціальне страхування на суму 46 455,05грн., загально виробничі витрати на суму 47 625,12грн., виробничу собівартість на суму 225 649,53грн., прибуток на суму 172 327,15 грн., послуги інших виробництв на суму 192 346,05грн., прибуток інших виробництв на суму 38 469,21грн.

Зокрема, представництвом замовника №4933 відхилено від приймання витрати на сировину та матеріали, оскільки вони не підтверджені документами бухгалтерського обліку. Зменшення фактичних витрат за статтею "Основна заробітна плата" обумовлене рівнем середньої основної заробітної плати працівників-відрядників ДКЦ ВСП "Судноверф "Україна" ДП "ОМТП" на 2015 рік погоджений з ПЗ №4993 (розрахунок надавався на конкурсні торги). А саме погоджені ПЗ №4993 тарифи за нормо-годину працівників-відрядників становлять: для 3 розряду - 17,687грн., для 4 розряду - 20,05грн., для 5 розряду 22,403грн., для 6 розряду - 26,334грн. Зниження рівня єдиного внеску по статті "Відрахування на соціальне страхування обумовлене врахуванням внесеними у 2016 році змінами до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" якими був встановлений загальний для всіх розмір єдиного внеску на рівні 22,00%. Для працюючих інвалідів розмір єдиного внеску встановлений вищезазначеним Законом на рівні 8,41%. Стосовно статті "Загально виробничі витрати" представництвом замовника зазначено, що обґрунтованими є фактичні загально виробничі витрати на рівні 243,28% від основної заробітної плати працівників відрядників у сумі 652201,35грн., так як у відповідності до розділу 16 Методичних рекомендацій з формування собівартості продукції (робіт, послуг) у промисловості, затверджених наказом Мінпромполітики від 09.07.2007р. №373, витрати загальногосподарського призначення не включаються до виробничої собівартості. ПЗ пропонує врахувати це при визначенні розміру прибутку, так як на інші операційні витрати прибуток не нараховується. Представництвом замовника також зазначено, що виконавцем не вівся окремий позамовний облік витрат інших виробництв, віднесення витрат на замовлення здійснювалося за плановими показниками собівартості, а розмір витрат інших виробництв підтверджується лише оборотно-сальдовою відомістю 234 рахунку по заказу 11009. За цією статтею ПЗ пропонує вважати обґрунтованими витрати у сумі 469 688,44 грн., що на 19 2346,05 грн. менше, ніж зазначено у оборотно-сальдовій відомості. Витрати зменшені на 19 2346,05грн. за рахунок відхилення частини необґрунтованих витрат на послуги ПСМ-650, послуги з докування (док №2), послуги КБ. Прибуток за статтею "Послуги інших виробництв" (згідно пункту 3.4 договору) пропонується нараховувати у розмірі 20% від суми витрат у сумі 93937,68 грн. ПЗ №4993 пропонує погодити проект рівня договірної ціни докового ремонту з наданням окремих послуг судна проекту 498 рб "Красноперекопськ" за договором від 03.07.2015р. №1111 у сумі 3513357,78 грн., у тому числі 585559,63 грн. ПДВ. Роботи першого та другого етапу були виконанні та прийняті у 2015 році. Згідно пункту 3.1 договору від 03.07.2015р. №11 фактична ціна послуг у 2015 році становить 2023411,66 грн.

Виходячи з вищезазначеного, ПЗ №4993 пропонувало погодити проект рівня фактичної ціни третього етапу надання послуг з докового ремонту з наданням окремих послуг судна проекту 498 рб "Красноперекопськ" за договором від 03.07.2015р. №11 у сумі 1 489 946,12 грн., у тому числі 248 324,35грн. ПДВ.

25 квітня 2016 р. між сторонами було укладено додатковий договір №7 до даного договору, яким п. 3.1 договору про закупівлю послуг за державні кошти викладено в наступній редакції: "ціна договору, за якою у сторін не виникає розбіжностей щодо фактичної вартості наданих послуг складає 3 513 357,78грн. у тому числі ПДВ 585 559,63грн. та на момент укладання цього договору не є остаточною; сторони підтверджують, що розбіжність щодо фактичної вартості наданих послуг складає: 754 550,34грн., у тому числі ПДВ 125 758,39грн. по послугам, які надавались державним підприємством Одеський морський торговельний порт"; 59460,00грн., у тому числі ПДВ 9910,00грн. по послугам, які надавались субпідрядником ТОВ "Судноремонт. Розбіжність щодо фактичної вартості наданих послуг відображено в Протоколі розбіжностей щодо фактичної вартості ціни договору від 03.07.2015р. та підлягає вирішенню у відповідності до Розділу IX (вирішення спорів) договору та вимог чинного законодавства.

Згідно з висновком експерта №18-33/34 судової економічної експертизи у справі №916/1333/17 Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, складеного 31.08.2018 р.:
1. За наданими документами без співставлення з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП "ОМТП" на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП "ОМТП", та при умові, що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами (розпорядження тощо), розмір прибутку відповідно умов п. 3.4 договору №СР-429 (№11) від 03.07.2015 р., з врахуванням доповнень та Калькуляції від 18.03.2016р. складає 456174,69 грн., без урахування ПДВ, а не у розмірі 412 798,47грн., як заявлено ДП "ОМТП" у Калькуляції від 18.03.2016 р.
2. За результатами проведеного розрахунку розміру прибутку за умовами п. 3.4 договору №СР-429 (№11) від 03.07.2015р. складає 456 174,69грн. без урахування ПДВ та без співставлення з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП "ОМТП" на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП "ОМТП", та при умові що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами розпорядження тощо), а не у розмірі 412 798, 47грн., як заявлено ДП ОМТП у Калькуляції від 18.03.2016.
3. Проведеними дослідженнями наданих документів без співставлення з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП ОМТП на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП ОМТП, та при умові що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами (розпорядження тощо), встановлено, що відповідно до умов Договору № СР-429 (№11) від 03.07.2015 з врахуванням доповнень та Калькуляції від 18.03.2016 розмір основної заробітної плати робітників основного виробництва який міг бути включено ДП ОМТП до вартості послуг по ремонту рб Красноперекопськ, за період вересень - листопад 2015р. і лютий 2016р. на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку складає 399 529,71грн. без урахування ПДВ та прибутку.
4. Розмір основної заробітної плати робітників основного виробництва, який мав бути встановлений ДП ОМТП, за період вересень - листопад 2015р. і лютий 2016р. на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку та без співставлення з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП ОМТП на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП ОМТП, та при умові що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами (розпорядження тощо), складає 399 529,71грн. без урахування ПДВ та прибутку.
5. За наданими документами без співставлення з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП ОМТП на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП ОМТП, та при умові що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами (розпорядження тощо), розмір відрахувань на соціальне страхування який міг бути включений ДП ОМТП до вартості послуг по ремонту рб Красноперекопськ відповідно до умов договору №СР-429 від 03.07.2015р. зі змінами та доповненнями та калькуляції фактичної договірної ціни від 18.03.2016р. складає 143326,90грн. без урахування ПДВ та прибутку, а не у розміру 141199,40грн. як заявлено ДП ОМТП* у Калькуляції від 18.03.2016р.
6. Проведеними дослідженнями наданих документів без співставлених з даними документів щодо обсягів трудомісткості та заявлених трафив оплати праці ДП ОМТП на конкурсних торгах з тарифами по яким фактично проведено розрахунок відрядної заробітної плати працівникам ДП ОМТП, та при умові що нарахування додаткової заробітної плати підтверджується відповідними документами (розпорядження тощо) встановлено, що відповідно до умов договору №СР-429 (№11) від 03.07.2015р. з врахуванням доповнень та Калькуляції від 18.03.2016р. розмір відрахувань на соціальне страхування мав бути встановлений ДП ОМТП у розмірі 143326,90грн. без урахуванням ПДВ та прибутку, а не 141199,40грн. як заявлено ДП ОМТП у Калькуляції від 18.03.2016р.
7. Проведеними дослідженнями даних первинних документів та бухгалтерських регістрів ДП ОМПТ який міг бути включений ДП ОМТП до вартості послуг по ремонту рб Красноперекопськ відповідно до умов договору № СР-429 від 03.07.2015р. зі змінами та доповненнями та калькуляції фактичної договірної ціни від 18.03.2016р. підтверджується розмір послуг інших виробництв у розмірі 662034,49грн. без урахування ПДВ та прибутку, як і заявлено ДП ОМТП у Калькуляції від 18.03.2016р.

8. Розмір послуг інших виробництв який мав бути встановлений ДП ОМТП складає 662 034,49грн. без урахування ПДВ та прибутку.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить Верховний Суд при прийнятті постанови

Відповідно до 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

При укладенні договору сторонами було визначено граничну ціну договору, яка відповідно до п. 3.1 договору становила 5 392 536,11грн., у тому числі ПДВ 898 756, 02 грн.

Під час дії договору сторонами було укладено низку додаткових договорів до даного договору, якими, зокрема, було змінено граничну ціну договору.

Судами встановлено, що за результатом перевірки розрахунково-калькуляційних матеріалів щодо фактичних витрат, наданих виконавцем, представництво замовника №4993 відхилило та вважало непідтвердженими наступні витрати: сировина та матеріали, без ПДВ на суму 125,88 грн., основну заробітну плату на суму 131 443, 48грн., відрахування на соціальне страхування на суму 46 455,05грн., загально виробничі витрати на суму 47 625,12грн., виробничу собівартість на суму 225 649,53грн., прибуток на суму 172 327,15 грн., послуги інших виробництв на суму 192 346,05грн., прибуток інших виробництв на суму 38 469,21грн.

25 квітня 2016 р. сторонами було укладено додатковий договір №7, за яким ціна договору, за якою у сторін не виникає розбіжностей щодо фактичної вартості наданих послуг складає 3 513 357,78 грн. у тому числі ПДВ 585 559,63грн. та на момент укладання цього договору не є остаточною; сторони підтверджують, що розбіжність щодо фактичної вартості наданих послуг складає: 754 550,34грн., у тому числі ПДВ 125 758, 39грн. по послугам, які надавались державним підприємством Одеський морський торговельний порт "; 59460,00грн., у тому числі ПДВ 9910,00грн. по послугам, які надавались субпідрядником - ТОВ "Судноремонт.

Отже, як вбачається із встановлених судами обставин справи, сторони встановили, що існують розбіжності щодо фактичної вартості наданих послуг.

Такі розбіжності відображені у Протоколі розбіжностей щодо фактичної вартості ціни договору від 03.07.2015р., який був складений за результатами перевірки розрахунково-калькуляційних матеріалів щодо фактичних витрат, наданих позивачем, перевірених відповідачем та ПЗ №4993.

Судами також встановлено, що відповідачем сплачена у повному обсязі сума коштів щодо фактичної вартості наданих послуг у розмірі 3 513 357,78 грн., яку умовами додаткового договору №7 від 25.04.2016р. сторони погодили і щодо якої розбіжностей у сторін не виникло. Вказане підтверджується платіжними дорученнями №155 від 16.10.2015р., №254 від 29.12.2015р. та №57 від 26.04.2016р. та не заперечується позивачем.

Таким чином, господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідач виконав свої зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг згідно з узгодженою сторонами фактичною вартістю послуг у сумі 3 513 357,78грн. згідно з додатковим договором №7 від 25.04.2016р. до спірного договору.

Різниця між фактично сплаченими відповідачем та заявленими позивачем сумами фактичних витрат по ремонту Красноперекопськ становить 412 883,90грн., у тому числі 94 050,00грн. - прибуток у розмірі 19 % з хладону, 304 78,10 грн. - заробітна плата, 113 77,48грн. єдиний соціальний внесок, 230 815,26грн. - послуги інших виробництв, 461 63,06грн. прибуток з послуг інших виробництв.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивачем не надано належних та допустимих доказів правомірності нарахування вартості фактичних витрат на спірну суму 412 883,90грн.

Доводи скаржника про безпідставне відхилення судами висновку експерта №18-33/34 від 31.08.2018р. Верховний Суд відхиляє з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 104 ГПК України відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Як вбачається з оскаржуваних рішення та постанови, господарські суди попередніх інстанцій, співставивши висновок експерта №18-33/34 від 31.08.2018р. з іншими наявними у справі доказами, відхилили його з посиланням на приписи ст. 104 ГПК України, за якою висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу.

З даного висновку експерта вбачається, що обґрунтованими є витрати на заробітну плату (основну та додаткову) в сумі 399 529,71грн. та трудомісткість послуг в розмірі 12 959,03н/год.

Як правильно врахували суди, вказані показники перевищують граничні розміри зазначених витрат - 289 247,58 грн. та 12 747,80 н/год., встановлених додатковою угодою № 1 від 25.11.2015р. до спірного договору (а. с. 71 т. 1).

Господарські суди попередніх інстанцій також встановили, що обґрунтованими є фактичні витрати на основну заробітну плату в сумі 268 086, 23 грн. та трудомісткість в розмірі 12 747,80н/год., виходячи із розміру середньої тарифної ставки, що фактично склалась на підприємстві в розмірі 21,03 грн. Натомість експертом розраховано середню тарифну ставку для розрахунку витрат на основну заробітну плату в розмірі 21,6185 грн. шляхом додавання тарифів за 3, 4, 5, 6 тарифними розрядами та послідуючим їх діленням на 4 ((17,687+20,05+22,403+26,334)/4). При цьому не враховано, що роботи виконувались робітниками з різними тарифними розрядами (а. с. 138, т. 3).

Крім того, суди встановили, що витрати на додаткову заробітну плату, які підтверджені висновком експерта, не були передбачені позивачем ані в кошторисі вартості послуг, наданому в складі пропозиції конкурсних торгів, ані в кошторисі надання послуг від 25.11.2015р., що є невід`ємною частиною додаткового договору № 1.

З огляду на це, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що витрати на додаткову заробітну плату в сумі 127 017, 28грн. не можуть бути враховані у складі договірної вартості послуг.

Висновок експерта щодо відрахувань на соціальне страхування також відхилено судами попередніх інстанцій, оскільки розрахунок здійснено експертом із суми 399 529, 71 грн., що включає основну заробітну плату в сумі 272 512,43грн., а також додаткову у сумі 127 017,28грн.

Також судами обґрунтовано відхилено висновок експерта щодо вартості послуг інших виробництв, а саме ПСМ-650, послуги з докування та послуги конструкторського бюро на загальну суму 192 346,05грн., оскільки як встановлено судами, позивачем в порушення умов пп. 6.3.3 договору не вівся окремий бухгалтерський облік витрат інших виробництв.

Разом з тим, суму прибутку експертом було розраховано на суму 399 529,71 грн., що включає основну заробітну плату в сумі 272 512,43грн., а також додаткову у сумі 127 017,28 грн.

З огляду на викладене, відхилення судами попередніх інстанцій висновків експерта є обґрунтованим та мотивованим.

Оцінивши зібрані докази в сукупності, господарські суди дійшли висновку, що заявлена до стягнення позивачем сума - 476 440,95 грн. є непідтвердженою.

Сторонами в договорі погоджено, що рівень фактичних витрат виконавця (його субпідрядників за наявністю) перевіряється замовником із залученням ПЗ №4993. Перевірка рівня фактичних витрат виконавця (його субпідрядників за наявністю) здійснюється на підставі первинних бухгалтерських документів та облікових бухгалтерських регістрів, шляхом аналізу собівартості продукції, первинних та зведених документів бухгалтерського обліку виконавця, трудомісткості та інших розрахунково-калькуляційних матеріалів виконавця, складених на підставі фактичних витрат за надані послуги, що є предметом цього договору.

Посилання скаржника на те, що облік витрат інших виробництв здійснювався ним у відповідності до норм Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та наказу Міністерства фінансів України "Про затвердження Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку" зводяться до переоцінки встановлених обставин та відхиляються Судом з огляду на межі розгляду справи судом касаційної інстанції, встановлені в ст. 300 ГПК України.

Вказуючи на неправильне відхилення судами нарахованих ним сум щодо прибутку та прибутку інших виробництв, скаржник не зазначає, які докази надані ним на підтвердження цих витрат.

Встановивши факт виконання відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю послуг за державні кошти №СР-429 від 03.07.2015р. щодо оплати вартості наданих послуг в узгодженому сторонами розмірі, за відсутності належних доказів правомірності нарахування позивачем заявлених сум витрат по ремонту, господарські суди попередніх інстанцій дійшли правильного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача боргу та нарахованої на цей борг пені.

Згідно зі ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7. Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

З дотриманням передбачених законодавством меж перегляду справи в касаційній інстанції, переглянувши в межах доводів та вимог касаційної скарги судові рішення, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд вважає, що рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для їх зміни чи скасування відсутні.

Аргументи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом касаційної інстанції, а тому касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу державного підприємства "Одеський морський торговельний порт" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 31.01.2019р. та постанову Південно - західного апеляційного господарського суду від 24.04.2019р. у справі №916/1333/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. О. Мамалуй

Судді Г. О. Вронська

І. В. Ткач