ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" червня 2019 р.          Cправа № 902/1651/13

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.

за участю секретаря судового засідання Німенко О.І.

у відсутності учасників справи,

розглянувши заяву №14/4-1750в від 07.06.2019 АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання у справі

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького. 6, м. Київ, 01001)

до: Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (вул. 600-річчя, буд. 13, м. Вінниця, 21100)

про стягнення штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат за поставлений газ в сумі 2604410 грн 72 коп.,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 07.02.2014 у справі №902/1651/13 позов задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 249246 грн 65 коп. пені; 669827 грн 47 коп. штрафу; 141330 грн 24 коп.- 3% річних; 71165 грн 84 коп. інфляційних втрат та 50203 грн 63 коп. витрат зі сплати судового збору. В задоволенні 409478 грн 33 коп. пені, 1030259 грн 54 коп. штрафу, 14737 грн 20 коп.-3% річних та 18365 грн 45 коп. інфляційних втрат відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.04.2014 рішення Господарського суду Вінницької області від 07.02.2014 у справі №902/1651/13 скасовано в частині відмови в задоволенні позову щодо стягнення 18365 грн 45 коп. інфляційних втрат. Прийнято в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення 18365 грн 45 коп. інфляційних втрат задоволено.

На виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 02.04.2014 по справі №902/1651/13 Господарським судом Вінницької області 24.04.2014 видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2014 у справі №902/1654/13 скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 02.04.2014 в частині задоволення позову щодо стягнення з КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України 18365,45 грн інфляційних втрат. Рішення Господарського суду Вінницької області від 07.02.2014 залишено без змін. Доручено Господарському суду Вінницької області видати наказ на виконання даної постанови.

Після надходження матеріалів справи №902/1651/13 до Господарського суду Вінницької області, на виконання вказаної постанови Вищого господарського суду України від 28.05.2014 у справі №902/1654/13 видано наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" судового збору у розмірі 913 (дев"ятсот тринадцять) грн. 50 коп., сплаченого за розгляд касаційної скарги, який направлено на адресу стягувача.

10.06.2019 через канцелярію суду надійшла заява АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про видачу судового наказу на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 07.02.2014 у справі №902/1654/13 та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвалою від 12.06.2019 вказану заяву призначено до розгляду у судовому засіданні на 21.06.2019 р.

21.06.2019 через канцелярію суду надійшло пояснення Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" в заперечення даної заяви, відповідач (боржник) вказує, що позивач (стягувач) звернувся із заявою про видачу наказу господарського суду за спливом встановленого законодавством строку для пред'явлення наказу до виконання та зважаючи на відсутність поважних причин пропуску такого строку.

У судове засідання 21.06.2019 учасники судового процесу не з'явилися, про дату, час та місце судового засідання для розгляду заяви повідомлялися ухвалою суду, яка направлялася рекомендованою поштовою кореспонденцією.

У зв'язку із неявковкою учасників справи технічна фіксація судового процесу не здійснювалася.

В силу приписів ч.2 ст. 329 ГПК України неявка учасників судового процесу не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Як вбачається з матеріалів справи Постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2014 у справі №902/1654/13 скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 02.04.2014 в частині задоволення позову щодо стягнення з КП Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України 18365,45 грн інфляційних втрат. Рішення Господарського суду Вінницької області від 07.02.2014 залишено без змін. Доручено Господарському суду Вінницької області видати наказ на виконання даної постанови.

Після надходження матеріалів справи №902/1651/13 до Господарського суду Вінницької області на підставі розпорядження керівника апарату суду від 12.06.2014 дану справу для видачі наказу передано судді Яремчуку Ю.О.

Таким чином, 12.06.2019 на виконання постанови Вищого господарського суду України від 28.05.2014 у справі №902/1654/13 видано наказ про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" судового збору у розмірі 913 (дев"ятсот тринадцять) грн. 50 коп., сплаченого за розгляд касаційної скарги згідно резолютивної частини зазначеної постанови.

Водночас поза увагою суду залишився той факт, що на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 07.02.2014 у справі №902/1654/13 наказ не видавався.

При цьому, згідно листа вих. №5804 15-25/25 від 28.01.2019 Центрального відділу державної виконавчої служби міста Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області виконавче провадження за №АСВП 43600923 з виконання наказу №902/1651/13 від 24.04.2014 (на виконання постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 02.04.2014) знищено за закінченням встановленого строку зберігання. Та як вбачається із доданого до листа витягу зі спецрозділу реєстру АСВП вказане виконавче провадження закінчено на підставі п.4 ч.1 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження" (скасування рішення, яке підлягало виконанню) - (а.с. 265-270, том 1).

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов’язковим до виконання.

Згідно зі ст. 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Статтею 326 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно із ст. 327 Господарського процесуального кодексу України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Аналізуючи постанову Вищого господарського суду України від 28.05.2014 у справі №902/1654/13 суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Вінницької області від 07.02.2014 у справі №902/1654/13 набрало законної сили датою вказаної постанови, тобто 28.05.2014.

При цьому суд також зважає на практику Європейського суду з прав людини, яка згідно із ч. 4 ст. 11 ГПК України підлягає застосуванню судом при розгляді справ як джерело права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стаття 6 Конвенції з прав людини гарантує кожному право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін.

Право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Конвенції, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Півень проти України").

Невиконання державою винесеного на користь підприємства-заявника рішення становить порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Суду у справі "Силенок і Техносервіс-плюс проти України").

Відповідно до п. 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Горнсбі проти Греці" для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "суду".

За змістом п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Наталія Михайленко проти України" Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Шмалько проти України" суд наголошує, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Відповідно до п. 4.2 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ромашов проти України" невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.

Таким чином, основною ідеєю права на судовий захист (права на суд) є не лише прийняття судом рішення про захист прав та інтересів особи, а й виконання зазначеного судового рішення, яке в країні, що поважає верховенство права, не може залишатися невиконаним та є складовою частиною судового розгляду. При цьому на державу в особі її органів влади, в тому числі й суду, покладається забезпечення реалізації зазначеного права.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність оформлення та видачі наказу про виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 07.02.2014 у справі №902/1654/13, яке набрало законної сили 28.05.2014 відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 28.05.2014.

При цьому, суд не може вважати, що строк пред'явлення даного наказу до виконання є пропущеним, оскільки перебіг такого строку взагалі не розпочинався, враховуючи, що виконавчий документ на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 07.02.2014 не видавався.

В силу приписів ч.1 ст. 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно оформлення та видача такого наказу можлива з моменту постановлення даної ухвали згідно вимог ЗУ "Про виконавче провадження" в редакції, яка діє на даний час.

Керуючись ст.ст. 2, 18, 116, 234, 235, 329 Господарського процесуального кодексу України, суд-

У Х В А Л И В :

1. Заяву №14/4-1750в від 07.06.2019 АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у справі №902/1654/13 задовольнити частково.

2. Видати наказ на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 07.02.2014 у справі №902/1654/13 про стягнення з комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" (вул. 600-річчя, буд. 13, м. Вінниця, 21100, ) на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) 249246 грн 65 коп. пені, 669827 грн 47 коп. штрафу, 141330 грн 24 коп.- 3% річних, 71165 грн 84 коп. інфляційних втрат та 50203 грн 63 коп. витрат зі сплати судового збору, яке набрало законної сили 28.05.2014 відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 28.05.2014.

3. Відмовити у задоволенні заяви №14/4-1750в від 07.06.2019 АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у справі №902/1654/13 в частині поновлення строку для пред'явлення вказаного наказу до виконання, оскільки перебіг такого строку не розпочинався.

4. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

5. За приписами п.22 ч. 1 ст. 255 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про поновлення, відмову у поновленні пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання може бути оскаржено окремо від рішення суду першої інстанції до Північно-західного апеляційного господарського суду.

6. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник ухвали надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дата складання повного тексту ухвали 24.06.2019 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу (вул. Б. Хмельницького. 6, м. Київ, 01601);

3 - відповідачу (вул. 600-річчя, буд. 13, м. Вінниця, 21100).