УХВАЛА

м. Київ

13.06.2019Справа № 28/29-б-43/212-2012
За заявою товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИДЕНТА АГРО" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гусара І.О.

до товариства з обмеженою відповідальністю "ТАРА ТРЕЙДИНГ" та ОСОБА_1

за участю приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Шулік А.О.

про визнання недійсними договору іпотеки від 20.07.17 в межах справи № 28/29-б-43/212-2012

Суддя Пасько М.В.

Представники: не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсними договору іпотеки від 20.07.17 в межах справи № 28/29-б-43/212-2012.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.03.19 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 25.04.19.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.03.19 відкладено розгляд спарви на 23.05.19.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.19 призначено розгляд спарви по суті на 13.06.19.

У судовому засіданні, розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИДЕНТА АГРО" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гусара І.О. про визнання недійсними договору іпотеки від 20.07.17 в межах справи № 28/29-б-43/212-2012, суд встановив наступне.

Позивач просить суд визнати недійсним договір іпотеки від 20 липня 2017 року зареєстрованого за номером № 673, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ТАРА ТРЕЙДИНГ" та ОСОБА_1 .

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин заяви в межах справи в їх сукупності, суд вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої ч. 6 ст. 12 Господарського процесуального кодексу Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною першою ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частини третьої статті 55 Закону про банкрутство, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом іпотеки за договором виступає майно, яке було отримано товариством з обмеженою відповідальністю "ТАРА ТРЕЙДИНГ" в результаті договору купівлі-продажу на аукціоні з продажу майна товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИДЕНТА АГРО", який відбувся 17.12.15.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду міста Києва від 07.07.16 визнано недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута товариства з обмеженою відповідальністю "Тридента Агро" (ідентифікаційний код 25591321), а саме лоту № 2, який відбувся 17.12.15 через товарну біржу "Центральна універсальна біржа".

Статтею 216 ЦК України передбачені правові наслідки недійсності правочину.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

У відповідності до ч. 5 ст. 216 ЦК України, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Отже, суд дійшов висновку що оспорюваних договір в силу закону є недійсним.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Частиною 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Керуючись ст. ст. 232, 233, 236-241 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Задовольнити заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ТРИДЕНТА АГРО" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гусара І.О. про визнання недійсними договору іпотеки від 20.07.17 в межах справи № 28/29-б-43/212-2012

2.Визнати недійсним договір іпотеки від 20 липня 2017 року зареєстрованого за номером № 673, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "ТАРА ТРЕЙДИНГ" та ОСОБА_1 .

3.Скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записи: № 21501466 від 20.07.17, № 21501713 від 20.07.17, № 214998838 від 20.07.17 та № 21500320 від 20.07.17.

4.Ухвала набрала чинності з моменту її підписання та підлягає оскарженню в установленому законом порядку.

Суддя М.В.Пасько