ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.06.2019р. Справа №905/629/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський посуд», м.Новомосковськ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Метрика», м.Дружківка

про стягнення заборгованості в сумі 65520,80 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Метрика», м.Дружківка

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський посуд», м.Новомосковськ

про стягнення попередньої оплати в сумі 103226,04 грн.

Суддя Левшина Г.В.

при секретарі судового засідання Купченко Р.В.

Представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Вільний слухач: Сорока М.В.

В засіданні суду брали участь:

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий зміст первісних позовних вимог:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новомосковський посуд», м.Новомосковськ, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Метрика», м.Дружківка, про стягнення заборгованості в сумі 65520,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №383/18 від 16.11.2018р. в частині сплати вартості отриманого товару за видатковою накладною №НП-000088 від 24.01.2019р.

2. Стислий зміст зустрічних позовних вимог:

23.04.2019р. від відповідача до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Метрика», м.Дружківка до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський посуд», м.Новомосковськ, про стягнення попередньої оплати в сумі 103226,04 грн.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов укладеного між сторонами договору №383/18 від 16.11.2018р. на підставі рахунку №НП-003386 від 11.12.2018р., відповідач перерахував позивачу грошові кошти в сумі 123624,00 грн. попередньої оплати за товар. Однак, відповідач відмовився від отримання товару відвантаженого за видатковою накладною №НП-000088 від 24.01.2019р. та товарно-транспортною накладною №88 від 24.01.2019р., у зв`язку з невідповідністю товару меті договору та рівня якості для предмету договору, про що повідомив позивача листом №01/02-02 від 01.02.2019р. про повернення товару позивачу або повернення попередньої оплати позивачу відповідачу. Також відповідач зазначає, що у позивача відсутні оригінали належним чином підписаних з боку відповідача документів щодо поставки товару в тому числі видаткової накладної №НП-000088 від 24.01.2019р., довіреності на прийняття товару №53 від 21.01.2019р. та товарно-транспортної накладної №88 від 24.01.2019р. При цьому, відповідач 25.01.2019р. звернувся із заявкою №168 від 25.01.2019р. до лабораторії ТОВ «Корум сорс» для проведення хімічного аналізу товару позивача, у зв`язку з тим, що при використанні товару позивача при виготовленні дробі, вся продукція (Дріб) вийшла бракованою через неприпустимість вмісту фосфору у продукції. Як зазначає відповідач, за результатами вказаної лабораторії протоколом №46-168ХА від 30.01.2019р. встановлено, що товар позивача містить в собі, в тому числі фосфор (Р) -1,1%, що є неприпустимим для використання в ливарному виробництві при виготовлені продукції, зокрема, дробі. При цьому, у зв`язку з неможливістю використання в ливарному виробництві відповідач зупинив подальшу прийомку товару, поклав на зберігання товар позивача та викликав представника позивача листом №01/02-02 від 01.02.2019р. для складання акту невідповідності, однак представник позивача не прибув на виклик відповідача в установлений термін. Тож, 08.02.2019р. відповідач в односторонньому порядку склав акт приймання продукції за якістю №113, яким зазначив, що попутний метал, що утворюється при виробництві зварювального флюс кількості 18,360 т. має не припустимий склад фосфату -1,11%. Крім того, відповідач зазначає, що він неодноразово звертався до позивача з листами щодо неприйняття товару та відмовою від подальшого прийняття товару та вимагав повернення раніше перераховану суму попередньої оплати, однак позивач відмовлявся забирати товар. Оскільки, відповідач 25.01.2019р. застосував у своєму виробництві товар позивача у розмірі 1.98 т на суму 20397,96 грн. та в подальшому відмовився від прийняття товару від позивача, відповідач вважає, що позивач повинен повернути позивачу попередню оплату в сумі 103226,04 грн.

3. Стислий зміст заперечень відповідача щодо первісного позову:

Відповідач 14.05.2019р. надав відзив на позовну заяву від 10.05.2019р. №504, в якому проти позовних вимог заперечив, посилаючись на доводи, які є ідентичними доводам відповідача, викладеним у зустрічній позовній заяві.

4. Стислий зміст заперечень позивача щодо зустрічного позову:

14.05.2019р. до суду від позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву №01-289 від 08.05.2019р., в якому позивач зазначив, що:

- твердження відповідача, що постачання товару не оформлено не заслуговує на увагу та спростовується товарно-супровідними документами, у тому числі довіреністю;

- з наданої відповідачем заявки №168 від 25.01.2019р. неможливо встановити, яку саме продукцію передано на дослідження та в якій кількості;

- з акту приймання продукції за якістю №113 від 08.02.2019р. слідує, що акт про відбір проб не складався, арбітражні проби також відсутні, що є порушенням п.27 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженого постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. №П-7 зі змінами і доповненнями;

- відсутнє документальне підтвердження того, що ТОВ «Корум сорс» має право проводити подібні випробування;

- умови договору №383/18 від 16.11.2018р. не передбачають технічні вимоги до продукції, а тому твердження відповідача, що товар нібито містить фосфор не свідчить про те, що він неналежної якості;

- товар, що був предметом договору не виготовлявся позивачем, а утворювався в процесі виробництва флюсу, причому, відсутні стандарти, які б визначали характеристики по путнього металу, що утворюється при виробництві зварювального флюсу, що, в свою чергу, виключає можливість надання сертифікату якості;

- відповідач безпідставно застосовує технічні стандарти SAE J827, оскільки цей документ жодним чином не визначає характеристики до путнього металу;

- товарно-супровідні документи не містять застереження про відсутність документів на товар, а відповідач не звертався до позивача з вимогою надати будь-які документи, що стосуються постачання товару, яке відбулось 24.01.2019р.

Крім того, у вказаному відзиві на зустрічну позовну заяву, позивач зазначив, що акт приймання продукції за якістю №113 від 08.02.2019р. не є належним доказом, який свідчить про те, що попутній метал, що утворюється при виробництві зварювального флюсу та поставлений в межах договору №383/18 від 16.11.2018р. є неналежної якості, оскільки: акт не містить відомостей про те, що приймання продукції було зупинено та не містить відомостей щодо забезпечення належних умов зберігання, як того вимагає положення п. 16 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженого постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. №П-7 зі змінами і доповненнями; акт складений в односторонньому порядку, що є порушенням п. 20 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженого постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. №П-7 зі змінами і доповненнями, з урахуванням того, що позивач не надавав згоду на одностороннє приймання товару, а представник іншого підприємства або представник громадськості залучені не були; акт не містить всіх необхідних відомостей до документів, передбачених п.29, 31 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженого постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. №П-7 зі змінами і доповненнями.

5. Стислий зміст заперечень позивача щодо відзиву відповідача на первісний позов:

Позивач 29.05.2019р. надав відповідь на відзив від 24.05.2019р. №19-310, в якому проти тверджень відповідача викладених у відзиві на позовну заяву заперечив, посилаючись на доводи які є ідентичними доводами позивача викладеними у відзиві на зустрічну позовну заяву.

6. Щодо порядку господарського судочинства під час розгляду справи судом першої інстанції:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.03.2019р. відкрите провадження у справі №905/629/18, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 13.05.2019р. об 11:00 год.

23.04.2019р. від відповідача до канцелярії суду надійшла зустрічна позовна заява.

Ухвалою від 24.04.2019р. прийнято до спільного розгляду з первісним позовом по справі №905/629/19 зустрічні позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Метрика», м.Дружківка до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський посуд», м.Новомосковськ про стягнення попередньої оплати в сумі 103226,04 грн.

Відповідно до ч.7 ст.180 Господарського процесуального кодексу України у випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Згідно ч.6 ст.250 Господарського процесуального кодексу України якщо суд вирішив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, але в подальшому за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи постановив ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розгляд справи починається зі стадії відкриття провадження у справі. У такому випадку повернення до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження не допускається.

Ухвалою суду від 13.05.2019р. ухвалено здійснювати розгляд справи №905/629/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський посуд», м.Новомосковськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Метрика», м.Дружківка про стягнення заборгованості в сумі 65520,80 грн. та за зустрічним позовом про стягнення попередньої оплати в сумі 103226,04 грн. за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 28.05.2019 року о 14:00 год.

14.05.2019р. до суду від позивача надійшов відзив на зустрічну позовну заяву №01-289 від 08.05.2019р.

14.05.2019р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №504 від 10.05.2019р.

Ухвалою суду від 28.05.2019р. закрите підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 19.06.2019 року о 12:30 год.

29.05.2019р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив №19-310 від 24.05.2019р.

7. Встановлені судом та неоспорені сторонами обставини справи по первісному та зустрічному позову:

16.11.2018р. між сторонами був підписаний договір №383/18, за умовами якого позивач (продавець) зобов`язується передати у власність відповідача (покупця), а покупець оплатити та прийняти попутний метал, який утворений при виробництві зварювального флюсу, в подальшому товар.

Згідно з п.1.2 договору в процесі виконання цього договору кількість, асортимент та строки поставки товару узгоджуються сторонами засобами електронного зв`язку або в письмовій формі засобами факсимільного зв`язку.

За умовами п.2.1 договору постачання товару здійснюється узгодженими партіями на протязі строку дії цього договору на умовах «E.X.W., склад продавця (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 115) з завантаженням» у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Відповідно до п.2.3 договору строк постачання узгодженої партії товару - не пізніше 3 робочих днів з моменту зарахування 100% попередньої оплати на поточний рахунок продавця.

Датою поставки товару і датою переходу права власності на товар вважається дата оформлення сторонами видаткової накладної (п.2.4 договору).

Згідно з п.3.1 договору ціна визначається з урахуванням базисних умов поставки «E.X.W., склад продавця (51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сучкова, 115) з завантаженням» у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» в редакції 2010 року.

Ціна товару визначається за прайс-листами, діючими у продавця на момент відвантаження товару. Протягом терміну дії договору сторонами мають право змінювати ціни на товар, письмово або в усній формі повідомляючи одне одного за 3 дні до дати зміни ціни (п.3.2 договору).

Загальна сума цього договору визначається як загальна вартість товару, поставленого за весь період дії цього договору на підставі оформлених видаткових накладних (п.3.3 договору).

Відповідно до п.4.1 договору покупець здійснює 100% оплати вартості узгодженої партії товару на умовах попередньої оплати шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Дата оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок продавця. Валюта платежу - українська гривня.

Згідно п.4.2 договору строк оплати - на протязі 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Пунктом 5.1 договору сторонами встановлено, що приймання товару по кількості проводиться відповідно до Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженого ухвалою Держарбітражу №П-7 від 25.04.1996 року зі змінами та доповненнями, за якістю відповідно до Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженою ухвалою Держарбітражу №П-7 від 25.04.1966 року зі змінами та доповненнями, та сертифікатом якості підприємства-виробника.

Строк дії цього договору починається з 16.11.2018 року та закінчується 31.12.2018 року, а в частині виконання зобов`язань - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п.9.2 договору).

11.12.2018р. позивачем було виставлено відповідачу рахунок №НП-003386 на оплату товару - попутного металу, що утворився при виробництві зварювального флюсу за договором №383/18 від 16.11.2018р., специфікацією №35613 від 11.12.2018р. у кількості 12,00 т на суму 123624,00 грн.

17.01.2019р. відповідачем на підставі рахунку № НП-003386 від 11.12.2018р. було здійснено попередню оплату в сумі 123624,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №7222 від 17.01.2019р.

22.01.2019р сторонами підписано додаткову угоду (додаток №1) до договору №383/18 від 16.11.2018р., яку уклали про наступне: п.1 «сторони домовились продовжити строк дії договору №383/18 від 16.11.2018р. до 31.12.2019р., при цьому додаткова угода поширює свою дію на взаємовідносини, які фактично склалися між сторонами починаючи з 01.01.2019 року».

24.01.2019р. сторонами підписано специфікацію до договору №383/18 від 16.11.2018р., в якій погоджено найменування виробу, кількість, ціну. Так, у специфікації від 24.01.2019р. сторонами погоджено здійснення позивачем поставки відповідачу товару - попутного металу, який утворений при виробництві, у кількості - 12 т, ціною за тону 8585,00 грн., загальною вартістю 123624,00 грн.

Як встановлено судом, на виконання договору №383/18 від 16.11.2018р. позивач поставив відповідачу товар - попутний метал, що утворюється при виробництві зварювального флюсу у кількості 18,360 т за видатковою накладною №НП-000088 від 24.01.2019р. та товарно-транспортною накладною №8824 від 24.01.2019р. на суму 189144,42 грн.

Факт отримання від позивача товару за договором на вказану суму з боку відповідача не спростований.

Гарантійним листом від 24.01.2019р. №24/01 відповідач визнав перед позивачем заборгованість в сумі 65520,80 грн., та гарантував виплату грошових коштів до 25.01.2019р.

25.01.2019р. відповідач звернувся до лабораторії ТОВ «Корум Сорс» із заявкою №168, в якій просив провести хімічний аналіз об`єкта випробування для визначення його фактичних характеристик (хімічний вміст), а саме: попутного металу, який утворений при виробництві ливарного флюсу (феромарганець), який отриманий 24.01.2019р. по договору №383/18 від 16.11.2018р. (рахунок №НП-003386 від 11.12.2018р.) призначений для (галузь використання) використання в ливарному виробництві, найменування виробника: ТОВ «Новомосковський посуд».

30.01.2019р. ТОВ «Корум Сорс» було складено протокол №46-168-ХА по проведенню хімічних аналізів сталей, чавунів, бронз, латуней.

Оскільки у вказаний строк відповідач суму у розмірі 65520,72 грн. не сплатив, 01.02.2019р. позивач звернувся до відповідач з листом з вимогою сплатити заборгованість.

Відповідач, листом №01/02-02 від 01.02.2019р. надав відповідь позивачу на лист №3 від 01.02.2019р., в якому зазначив, що 25.01.2019р. привезений позивачем товару за договором №383/18 від 16.11.2018р. був частково прийнятий в роботу (використано 1,98 т), виготовлена продукція з використанням даного матеріалу пішла в брак, що призвело за собою значні втрати для підприємства відповідача в розмірі 150000,00 грн. Виплата залишку, згідно гарантійного листа, була зупинена, оскільки зразки матеріалі були направлені на хімічний аналіз всіх елементів які містяться в ньому в лабораторію ТОВ «Корум Сорс». При цьому, відповідач повідомив, що за результатами хімічного аналізу отриманого 30.01.2019р. було виявлено неприпустиме для використання у виробництві вміст фосфату 1,11%. Про вміст якого підприємство відповідача не було повідомлено. Тож, відповідач прохав прислати представника позивача для складання «Акту приймання або невідповідності» до 08.02.2019р. або провести повернення даного матеріалу назад на адресу підприємства позивача, транспортом відповідача, згідно «Накладної на повернення» і повернути попередню оплату відповідачу, яка була сплачена перед завантаженням машини.

08.02.2019р. відповідачем в односторонньому порядку було складено акт приймання продукції за якістю №113 від 08.02.2019р., в якому комісією зазначено наступний висновок про характер виявлення дефектів в продукції та призначення їх появи: ТОВ «Новокраматорський посуд» при укладені договору та специфікацій не було заявлено про зміст фосфору в даному товарі (заявлено лише зміст хімічних складових, таких як: кремній від 4,4-6,7%, марганець від 28,9-50,1%, залізо від 44,1-67,5%, фтор від 1,1-3,4%, сера від 0,004-0,005%), таким чином даний метал, згідно отриманого хімічного аналізу від лабораторії ТОВ «Корум Сорс», не припустим для використання в ливарному виробництві підприємства відповідача.

14.02.2019р. позивач звернувся до відповідача з повідомленням-вимогою №01-70, в якому вимагав у відповідач сплатити суму заборгованості за поставлений товар в сумі 65520,80 грн.

Листом №14/02-02 від 14.02.2019р. відповідач надав відповідь на лист позивача №70 від 14.02.2019р., в якому запропонував наступні пропозиції по вирішенню конфлікту, а саме: здійснити повернення попутного металу, що утворений при виробництві ливарного флюсу назад в адрес підприємства позивача, транспортом відповідача, згідно «накладної на повернення» за винятком прийнятої в роботу 1,98 тонни та відповідно виготовлення «накладної на повернення» згідно відвісу відповідача. При цьому, відповідачем зазначено, що у разі відвісу на підприємстві позивача, в присутності представника відповідача, дані будуть різними, «накладна на повернення» буде передана і направлена на адресу позивача по електронній пошті, а оригінали направлені найближчі дні поштою, та після прийняття матеріалу і підписання документів позивач повинен повернути грошові кошти відповідачу зазначені в накладних. Причинною повернення у вказаному листі, відповідач зазначає, що даний матеріал із-за високого вмісту фосфору, згідно хімічного аналізу, проведеного лабораторією ТОВ «Корум Сорс», неприпустимий для використання в ливарному виробництві.

27.02.2019р. відповідач звернувся з листом №27/02-02 до відповідача, в якому зазначив, що у зв`язку з неприбуттям представника позивача для прийняття товару по якості, згідно листа №01/02-02 від 01.02.2019р., на ТОВ «НПП «Метрика» 08.02.2019р., підприємством відповідача було проведено огляд на складено акт прийняття товару по якості від 08.02.2019р. в односторонньому порядку, яким було встановлено недопустимий вміст фосфору -1,11%, згідно отриманого хімічного аналізу від лабораторії ТОВ «Корум Сорс» протокол №46-168-ХА від 31.01.2019р. і не допустимий для використання в ливарному виробництві підприємства відповідача. Крім того, у вказаному листі відповідач направляє вищевказаний акт і повторно просить позивача забрати товар поставлений по договору поставки №383/18 від 16.11.2018р. на основі видаткової накладної від 24.01.2019р. або повідомити дату прийняття товару підприємством позивача, з урахуванням без безоплатної доставки товару транспортом відповідача, згідно «накладної на повернення».

05.03.2019р. позивач повторно звернувся до відповідача з повідомленням-вимогою №01-127, в якому повторно вимагав у відповідача виконати взяті на себе зобов`язання та сплатити заборгованість за поставлений товар в сумі 65520,80 грн.

04.04.2019р. відповідач звернувся до позивача з вимогою №04/04-04, в якій вимагав від позивача повернути перераховану суму предоплати в сумі 123624,00 грн., у зв`язку з невиконання позивачем взятих на себе зобов`язань з поставки якісного товару.

8. Оцінка суду і визначені відповідно до встановлених обставин правовідносини:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Договір, в якому одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму, згідно із ст.265 Господарського кодексу України є договором поставки.

Відповідно до ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно із ст.266 Господарського кодексу України предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках. Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками. Загальна кількість товарів, що підлягають поставці, їх часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами визначаються специфікацією за згодою сторін, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, в силу ст.ст.11, 712 Цивільного кодексу України, ст.265 Господарського кодексу України між сторонами виникли зобов`язальні відносини на підставі укладеного договору поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 Цивільного кодексу України).

У підтвердження виконання своїх обов`язків за договором №383/18 від 16.11.2018р. з поставки відповідачу товару - попутного металу, що утворюється при виробництві зварювального флюсу у кількості 18,360 т на суму 189144,42 грн., позивачем до позовної заяви було надано у копіях видаткову накладну №НП-000088 від 24.01.2019р. та товарно-транспортну накладну №8824 від 24.01.2019р.

Відповідач факт відвантаження позивачем 24.01.2019р. товару у кількості 18,360 т на суму 189144,72 грн. з наданням видаткової накладної №НП-000088 від 24.01.2019р. та товарно-транспортної накладну №8824 від 24.01.2019р. за договором №383/18 від 16.11.2018р, не заперечив.

У відзиві на позовну заяву та у зустрічній позовні заяві відповідач стверджував, що у позивача відсутні оригінали видаткової накладної №НП-000088 від 24.01.2019р., довіреності на прийняття товару №53 від 21.01.2019р. та товарно-транспортної накладної №88 від 24.01.2019р. При цьому, відповідач зазначає, що видаткова накладна №НП-000088 від 24.01.2019р. та товарно-транспортна накладна №8824 від 24.01.2019р. на даний час відповідачем не оформлена, у зв`язку з тим, що він відмовився приймати неякісний товар.

Позивач, у відзиві на зустрічну позовну заяву заперечив проти вказаних тверджень відповідача та зазначив, що постачання товару підтверджують товарно-супровідними документами, у тому числі довіреністю.

Заперечення відповідача з цього приводу, суд не приймає, з огляду на наступне.

Відповідно до чинного законодавства права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції оформлюються первинними документами відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Згідно ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за № 168/70, визначено, що первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів кореспондується з пунктом 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, згідно якого первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складається документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції (у натуральному та/або у вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктом 2.5 пункту 2 згаданого Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Саме таким вимогам і відповідають наявні у позивача видаткова накладна №НП-000088 від 24.01.2019р. та товарно-транспортна накладна №8824 від 24.01.2019р. Непідписання відповідачем решти примірників вказаних документів не спростовує факту отримання від позивача товару за ними.

Крім того, матеріали справи містять довіреність ТОВ НПП «Метрика» №53 видана 21.01.2019р. ОСОБА_1 на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Новокраматорський посуд» згідно договору №383/18 від 16.11.2018р. цінностей, які належить отримати, а саме: попутний метал, що утворений при виробництві зварювального флюсу.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.09.2014р. №987 скасовано дію Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, яка встановлювала обов`язкові реквізити таких довіреностей та порядок їх реєстрації, обліку.

Цим же наказом Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку доповнено абзацом такого змісту: Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо..

Таким чином, до довіреності на отримання матеріальних цінностей не пред`являються особливі вимоги, вона може бути оформлена у довільній формі. Зі змісту наявної у матеріалах справи довіреності вбачається, що останні містять відомості щодо повіреної особи, переліку цінностей, скріплена печаткою підприємства відповідача. При цьому, виходячи з того, що уповноваження певної особи на вчинення нею дій від імені юридичної особи відноситься саме до компетенції такої юридичної особи, саме на відповідачеві лежить обов`язок щодо спростування факту видачі ним тієї чи іншої довіреності.

За висновками суду, відповідачем факт видачі наявної у справі довіреності не спростований, а остання містить в собі перелік товару на який уповноважена особа відповідача була повірена отримати - попутний метал, що утворюється при виробництві зварювального флюсу у кількості 20 т, що не суперечить переліку товару, зазначеному у видатковій накладній №НП-000088 від 24.01.2019р. та товарно-транспортній накладній №8824 від 24.01.2019р.

При посилання відповідача на відсутність в нього обов`язку з оплати отриманого від позивача товару у зв`язку з неналежною якістю останнього суд вважає необґрунтованими.

Так, відповідно до ст.268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Номери та індекси стандартів, технічних умов або іншої документації про якість товарів зазначаються в договорі. Якщо вказану документацію не опубліковано у загальнодоступних виданнях, її копії повинні додаватися постачальником до примірника договору покупця на його вимогу. У разі відсутності в договорі умов щодо якості товарів остання визначається відповідно до мети договору або до звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості.

Згідно із ст.673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису. Якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам. Продавець і покупець можуть домовитися про передання товару підвищеної якості порівняно з вимогами, встановленими законом.

Пунктом 5.1 договору сторонами встановлено, що приймання товару по кількості проводиться відповідно до Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженого ухвалою Держарбітражу №П-7 від 25.04.1996 року зі змінами та доповненнями, за якістю - відповідно до Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженою ухвалою Держарбітражу №П-7 від 25.04.1966 року зі змінами та доповненнями, та сертифікатом якості підприємства-виробника.

Як вбачається зі змісту договору №383/18 від 16.11.2018р., останній не містить вимог щодо якості товару що поставляється - попутного металу, який утворений при виробництві зварювального флюсу, крім приймання його за якістю відповідно до Інструкції «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю», затвердженою ухвалою Держарбітражу №П-7 від 25.04.1966 року зі змінами та доповненнями.

Відповідач, посилаючись на постачання позивачем товару неналежної якості, посилається на те щодо 25.01.2019р. він звернувся із заявкою №168 від 25.01.2019р. до лабораторії ТОВ «Корум сорс» для проведення хімічного аналізу товару позивача, у зв`язку з тим, що при використанні товару позивача при виготовленні дробі, вся продукція (Дріб) вийшла бракованою через неприпустимість вмісту фосфору у продукції.

Як зазначає відповідач, за результатами вказаної лабораторії протоколом №46-168ХА від 30.01.2019р. встановлено, що товар позивача містить в собі, в тому числі фосфор (Р) -1,1%, що є неприпустимим для використання в ливарному виробництві при виготовлені продукції зокрема дробі. При цьому, у зв`язку з неможливістю використання в ливарному виробництві відповідач зупинив подальшу прийомку товару, поклав на зберігання товар позивача та викликав представника позивача листом №01/02-02 від 01.02.2019р. для складання акту невідповідності, однак представник позивача не прибув на виклик відповідача в установлений термін. Тож, 08.02.2019р. відповідач в односторонньому порядку склав акт приймання продукції за якістю №113, яким зазначив, що попутний метал, що утворюється при виробництві зварювального флюс кількості 18,360 т. має не припустимий склад фосфату -1,11%.

Суд приймає до уваги, що у випадках, коли стандартами, технічними умовами, основними та особливими умовами поставки, а також іншими обов`язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок прийому продукції виробничо - технічного призначення та товарів народного споживання по якості та комплектності, а також тари під продукцією чи товарами, до відносин застосовується Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затверджена Постановою Держарбітражу СРСР № п-7 від 25.04.1966р. із внесеними змінами та доповненнями, далі Інструкція № П-7.

Відповідно до положень п.6 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді РСР від 25.04.1966р. № П-7 приймання продукції за якістю та комплектності здійснюється на складі одержувача при іногородній поставці не пізніше 20 днів, а продукції, що швидко псується не пізніше 24 годин після видачі продукції органом транспорту чи надходження її на склад одержувача при доставці продукції постачальником або при вивозі продукції покупцем.

Пунктами 14, 16 Інструкції №П-7 визначено, що приймання продукції за якістю та комплектністю здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами, Основними та Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами, а також за супровідними документами, які засвідчують якість та комплектність поставляємої продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація та ін.). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не призупиняє приймання продукції. В цьому випадку складаєтся акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції та в акті зазначається, які документи відсутні. При виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування отриманої продукції, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, зазначеним в маркуванні та супровідних документах, які посвідчують якість продукції (п. 14 даної Інструкції), одержувач призупиняє подальше приймання продукції та складає акт, в якому зазначає кількість оглянутої продукції та характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов`язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, які запобігають погіршення її якості та змішування з іншою однорідною продукцією. Одержувач також зобов`язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції та складання двостороннього акту представника іногороднього виробника(відправника), якщо це передбачено в Основних та Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або договорі. В договорах можуть бути передбачені випадки, коли явка представника іногороднього виробника (відправника) для участі в прийманні продукції за якістю та комплектністю та складання акту є обов`язковою. При одногородній поставці виклик представника виробника (відправника) та його явка для участі в перевірці якості та комплектності продукції і складання акта є обов`язковою.

За змістом пункту 17 Інструкції № П-7 у повідомленні про виклик, направленому виробнику (відправнику), повинно бути зазначено наступне:

а) найменування продукції, дата та номер рахунка-фактури або номер транспортного документа, якщо к моменту виклику рахунок не отримано;

б) основні недоліки, виявлені у продукції;

в) час, на який призначено приймання продукції по якості або комплектності (в межах встановленого для приймання строку);

г) кількість продукції неналежної якості або некомплектної продукції.

Відповідно до п. п.18, 19 Інструкції № П-7 повідомлення про виклик представника виробника (відправника) повинно бути направлено (передано) йому телеграфом (телефоном) не пізніше 24 годин, а стосовно швидкопсувної продукції негайно після виявлення невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари або упаковки встановленим вимогам, якщо інші строки не встановлені Основними та Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими для сторін правилами або договором. Представник одногороднього виробника (відправника) зобов`язаний з`явитися за викликом одержувача не пізніше наступного дня, а стосовно швидкопсувної продукції - не пізніше 4 годин після отримання виклику, якщо в ньому не зазначений інший строк явки. Іногородній виробник (відправник) зобов`язаний не пізніше наступного дня після отримання виклику одержувача повідомити телеграмою або телефонограмою, чи буде направлений представник для участі в перевірці якості продукції. Неотримання відповіді на виклик у вказаний строк дає право одержувачу здійснювати приймання продукції до спливу встановленого строку явки представника виробника (відправника). Представник іногороднього виробника (відправника) зобов`язаний з`явитися не пізніше ніж у трьохденний строк після отримання виклику, не враховуючи час, необхідний для проїзду, якщо інший строк не передбачений в Основних та Особливих умовах поставки, інших обов`язкових правилах або договорі. Представник виробника (відправника) повинен мати посвідчення на право участі у визначенні якості і комплектності отриманої одержувачем продукції.

Разом з тим умовами п.20 Інструкції № П-7 визначено, що при нез`явленні представника виробника (відправника) за викликом одержувача (покупця) у встановлений строк та у випадках, коли виклик представника іногороднього виробника (відправника) не є обов`язковим, перевірка якості продукції здійснюється представником відповідної галузевої інспекції за якістю продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції за якістю. При відсутності відповідної інспекції за якістю або бюро товарних експертиз в місці знаходження одержувача (покупця), при відмові їх виділити представника або нез`явленні його за викликом одержувача (покупця) перевірка здійснюється:

а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), виділеного керівником або заступником керівника цього підприємства (організації), або

б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-одержувача, призначеного керівником або заступником керівника підприємства з числа осіб, затверджених рішенням фабричного, заводського або місцевого комітету профспілки цього підприємства, або

в) одностороньо підприємством-одержувачем, якщо виробник (відправник) надав згоду на одностороннє приймання продукції.

Пунктом 23 Інструкції №П-7 встановлено, що представнику, уповноваженому для участі в прийманні продукції за якістю і комплектністю, видається належно оформлене та засвідчене печаткою підприємства разове посвідчення за підписом керівника підприємства (організації) або його заступника.

Пункти 26-28 Інструкції №П-7 передбачають, що у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними та Особливими умовами поставки, іншими обов`язковими правилами або договором для визначення якості продукції передбачений відбір зразків (проб) особи, які беруть участь у прийманні продукції за якістю зобов`язані відібрати зразки (проби) такої продукції, про що складається акт відбору. Відібрані зразки повинні бути опломбовані або опечатані і забезпечені відповідними етикетками, підписаними учасниками відбору. Одна з відібраних проб залишається у одержувача, а інша направляється виробнику (відправнику) продукції. Додаткові зразки передаються на аналіз (якщо це передбачено чинним законодавством) в лабораторії або науково-дослідні інститути. Відібрані зразки (проби) продукції повинні зберігатись отримувачем, виробником (постачальником) до вирішення спору в якості продукції.

Пунктами 29, 30, 32 Інструкції № П-7 визначено, що за результатами приймання продукції за якістю і комплектністю за участі представників, зазначених в пп.19 та 20 даної Інструкції, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції. Акт повинен бути складений в день закінчення приймання продукції за якістю і комплектністю. Акт повинен бути підписаний усіма особами, які брали участь у перевірці якості і комплектності продукції. Особа, не згодна зі змістом акту, зобов`язана підписати його із застереженням про свою незгоду та викласти свою думку. Акт, який встановлює неналежну якість або некомплектність продукції, складений за участі представників, зазначених в п. 20, підп. "а", "б" і "в", затверджується керівником підприємства-одержувача або його заступником не пізніше трьохденного строку після складення акта.

З матеріалів справи вбачається, що в листі №01/02-02 від 01.02.2019р. відповідач зазначив, що 25.01.2019р. привезений позивачем товару за договором №383/18 від 16.11.2018р. був частково прийнятий в роботу (використано 1,98 т), виготовлена продукція з використанням даного матеріалу пішла в брак, що призвело за собою значні втрати для підприємства відповідача в розмірі 150000,00 грн. Виплата залишку, згідно гарантійного листа, була зупинена, оскільки зразки матеріалі були направлені на хімічний аналіз всіх елементів які містяться в ньому в лабораторію ТОВ «Корум Сорс». При цьому, відповідач повідомив, що за результатами хімічного аналізу отриманого 30.01.2019р. було виявлено неприпустиме для використання у виробництві вміст фосфату 1,11%. Про вміст якого підприємство відповідача не було повідомлено. Тож, відповідач прохав прислати представника позивача для складання «Акту приймання або невідповідності» до 08.02.2019р. або провести повернення даного матеріалу назад на адресу підприємства позивача, транспортом відповідача, згідно «Накладної на повернення» і повернути попередню оплату відповідачу, яка була сплачена перед завантаженням машини.

Проте, суд зазначає, що вказаний лист не відповідає змісту повідомлення про виклик встановленого п.17 Інструкції № П-7.

Водночас, вказаний лист було направлено відповідачем позивачу з порушенням строків встановлених п.18 Інструкції № П-7, оскільки фактично недоліки поставленого товару, за твердженням відповідача, було виявлено -25.01.2019р., згідно із заявкою відповідача №168 від 25.01.2019р. до лабораторії ТОВ «Корум сорс» для проведення хімічного аналізу товару позивача, а повідомлення направлено 01.02.2019р.

Крім того, з наданої відповідачем заяви №168 від 25.01.2019р. не можливо встановити яку кількість товару було передано на дослідження та яким чином було відібрані проби на лабораторне дослідження. До того ж, у вказаній заявці відповідачем зазначено призначення вказаного товару - використання в ливарному, при цьому будь-яких характеристик щодо призначення вказаного товару сторонами у спірному договорі не зазначалось.

Одночасно, за висновками суду, наданий відповідачем акт приймання за якістю №113 від 08.02.2019р. не є належним доказом поставки відповідачем товару неналежної якості в розумінні приписів Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та народного споживання по якості, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді РСР від 25.04.1966р. № П-7 з огляду на наступне.

Акт приймання за якістю №113 від 08.02.2019р. не містить відомостей, про те що приймання товару було призупинено для його складання та не містить інформації щодо зберігання продукції неналежної якості в умовах, які запобігають погіршення її якості та змішування з іншою однорідною продукцією в порушення приписів п. 16 Інструкції № П-7.

При цьому, зі змісту акту вбачається, що останній складений в односторонньому порядку, що є порушенням п. 20 Інструкції № П-7, при цьому позивач не надавав згоди на одностороннє приймання товару, а представник незацікавленої організації або громадської залучений не був, про що свідчить відсутність підпису останнього у відповідній графі акту.

Крім цього, за висновками суду, відповідачем не доведено наявності стандартів, технічних умов, іншої технічної документації, якими б встановлювалися вимоги до якості - попутного металу, який утворений при виробництві зварювального флюсу

Доказів обізнаності позивача з метою, для реалізації якої відповідач виступив набувачем даного товару, останнім також не надано.

Як наслідок, враховуючи неузгодження сторонами певних вимог щодо якості товару, відсутність таких вимог у стандартах, технічних умовах, необґрунтованими є твердження відповідача про те, що позивачем було поставлено товар не належної якості.

Таким чином, за висновками суду, свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 65520,72 грн. за договором 3383/18 від 16.11.2018р. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України відповідач не виконав.

При цьому, як встановлено судом, позивачем при визначені ціни позову та в резолютивній частині позовної заяви було припущено арифметичну помилку, зокрема, зазначено ціну позову 65520,80 грн. замість вірної суми, яку позивач сам зазначив в тексті позовної заяви 65520,72 грн. (189144,72 грн.(сума поставленого товару за видатковою накладною №НП-000088 від 24.01.2019р.) - 123624,00 грн. (сума попередньої оплати відповідачем позивачу згідно платіжного доручення №7222 від 17.01.2019р.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що позов доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, проте, в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 0,08 грн., є неправомірним, виходячи з того, що заперечення відповідача проти позову суд не прийняв, позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в сумі 65520,72 грн.

Щодо зустрічних позовних вимог суд виходить з наступного:

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.13 Господарського процесуального кодексу України встановлений такий принцип господарського судочинства як змагальність сторін, згідно з яким судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

За приписом ст.76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Тобто, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

При цьому, відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст.678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Враховуючи, що відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами отримання товару не належної якості за договором №383/18 від 16.11.2018р., суд дійшов висновку щодо безпідставності зустрічних позовних вимог відповідача про стягнення з позивача попередньої оплати в сумі 103226,04 грн., а тому у задоволенні зустрічних позовних вимог суд відмовляє.

Судовий збір за первісним позовом та зустрічним позовом підлягає віднесенню на відповідача повністю.

Крім того, при поданні первісного позову позивачем за платіжним дорученням №1061 від 27.03.2019р. сплачено 1922,00 грн. судового збору за розгляд позовних вимог про стягнення 65520,80 грн.

Згідно з п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць у розмірі для працездатних осіб з 1 січня 2019 року складає 1921,00 грн.

Отже, з огляду на приписи вказаного Закону позивачем у даному випадку повинно бути сплачено за зазначені позовні вимоги судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Таким чином 1,00 грн. судового збору сплачено позивачем надмірно.

Враховуючи викладене, згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», судовий збір в сумі 1,00 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.13, 74, 75, 76, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський посуд», м.Новомосковськ до Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Метрика», м.Дружківка про стягнення заборгованості в сумі 65520,80 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Метрика» (84200, Донецька обл., м. Дружківка, вул. Привокзальна, буд. 8А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський посуд» (51200, Дніпропетровська обл., м. Новокраматорськ, вул. Сучкова, 115, ) заборгованість в сумі 65520,72 грн., судовий збір в сумі 1921,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Новомосковський посуд» (51200, Дніпропетровська обл., м. Новокраматорськ, вул. Сучкова, 115, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 01,00 грн., сплачений згідно платіжного доручення №1061 від 27.03.2019р.

В задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «НПП Метрика», м.Дружківка до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковський посуд», м.Новомосковськ про стягнення попередньої оплати в сумі 103226,04 грн. відмовити.

В судовому засіданні 19.06.2019р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 20.06.2019р.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст.256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області (п.17.5 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Г.В. Левшина