ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. Справа№ 910/6391/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.

за участю представників згідно протоколу судового засідання від 10.06.2019

розглянув апеляційну скаргу Компанії Модерн Ворлд ЛТД

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 (повний текст складено 01.02.2019)

у справі №910/6391/18 (суддя - Баранов Д.О.)

за позовом Компанія Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каховка Пром-Агро»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Промислові інвестиції»

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Публічне акціонерне товариство «Місто Банк»

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Компанія Ретт Інтер Ес. Ей

третя особа-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання недійсним правочину

1.Зміст позовних вимог та заперечень

1.1. Компанія Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" про визнання недійсним правочину щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, який оформлений поданням 02.02.2011 Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заяви про закриття поточного рахунку № НОМЕР_1 (від 02.02.2011 вхідний №4227) та оригіналу платіжного доручення (від 02.02.2011 вхідний №4229) на перерахування грошових коштів у сумі 258 183 238,73 грн на рахунок Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" з призначенням платежу "Добровільне виконання наказу Господарського суду Київської області № 19/221-09 від 26.10.2010 про стягнення на користь ВАТ КБ "Надра" (ВП 23813344 від 21.01.2011).

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.04.2018 з державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивачеві стало відомо, що право власності, на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19, до складу якого входить і придбане ним на підставі договору купівлі-продажу 4/100 часток цілісного майнового комплексу від 30.01.2017 майно у розмірі 2/100 частини цілісного майнового комплексу, зареєстровано за ТОВ "Каховка Пром-Агро". Позивач вважає, що підставою для прийняття рішень про реєстрацію права власності за ТОВ "Каховка Пром-Агро" на усе майно цілісного майнового комплексу стали постанова Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі №923/1020/13, рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі №910/15767/15, постанова Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017 у справі №910/15767/15, рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/16594/15, постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017 у справі №910/16594/15, які ґрунтуються на обставинах припинення з 03.02.2011 в результаті зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання ТОВ "Каховка Пром-Агро" повернути ПАТ "КБ "Надра" заборгованість за кредитом в сумі 258 157 502,73 грн, що встановлено судами при розгляді іншої справи №910/28554/14.

Позивач зазначає, що оспорюваний правочин впливає на його права та обов`язки, адже внаслідок визнання оспорюваного правочину недійсним, з підстав, наведених ним у позові, буде відновлено його право власності на 2/100 цілісного майнового комплексу, придбаного на підставі договору від 30.01.2017.

Окрім цього, позивач вказує на те, що на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" із заявою про закриття поточного рахунку та з платіжним дорученням про перерахування коштів на виконання рішення суду в сумі 258 183 238,73 грн у банку діяла тимчасова адміністрація, в силу чого останній не мав беззаперечного обов`язку виконувати заяву відповідача щодо закриття поточного рахунку та платіжного доручення про перерахування коштів.

1.3. Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що оспорюваний правочин вчинений ще у 2011 році, тобто задовго до укладення позивачем договору від 30.01.2017, факт припинення зобов`язання товариства перед ПАТ "КБ "Надра" встановлений рішенням у справі №910/28554/14, в основу судових рішень, на які посилається позивач, не покладались безпосередньо обставини щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, тому на переконання відповідача оспорюваний правочин не стосується прав та обов`язків позивача і у останнього відсутні правові підстави на звернення з даним позовом. Разом з цим, відповідач наводить мотиви за якими він не погоджується з доводами позивача щодо наявності підстав для визнання цього правочину недійсним.

2. Фактичні обставини, встановлені місцевим та апеляційним судами

2.1. 23.04.2007 між ВАТ "КБ "Надра" (сучасна назва ПАТ "КБ "Надра) та ЗАТ "Каховка Пром-Агро" (сучасна назва ТОВ "Каховка Пром - Агро") укладено договір №730 банківського рахунку, за умовами якого Банк відкрив клієнту поточні рахунки для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та законодаства України та зобов`язується приймати та зараховувти на рахунки грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій з рахунком.

2.2. Рішенням Господарського суду Київської області від 08.04.2010 у справі №19/221-09, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2010 та постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2011 із Закритого акціонерного товариства "Каховка Пром-Агро" на користь Відкритого акціонерного товариства комерційного банку "Надра" стягнуто 258 157 502,73 грн заборгованості, що складається з тіла кредиту, відсотків за користування кредитами, акредитивів, комісійних винагород, пені за прострочення платежів та втрат від інфляції.

2.3. 02.02.2011 ТОВ "Каховка Пром-Агро" звернулося до ПАТ КБ "Надра" із заявою про закриття поточного рахунку, в якій просило закрити поточний рахунок Товариства та наявні на ньому грошові кошти у сумі 258 183 238,73 грн перерахувати на рахунок Банку на погашення заборгованості за виконавчим документом - наказом Господарського суду Київської області № 19/221-09 від 26.10.2010, щодо виконання якого постановою від 21.01.2011 відкрито виконавче провадження № 23813344.

До заяви ТОВ "Каховка Пром-Агро" додано оригінал платіжного доручення на перерахування грошових коштів у сумі 258 183 238,73 грн в двох примірниках. Заява отримана Банком 02.02.2011 та зареєстрована за вх. №4227.

В подальшому додатково, ТОВ "Каховка Пром-Агро" подало до ПАТ КБ "Надра" на виконання платіжне доручення №5 від 08.02.2011 на суму 258 183 238,73 грн з призначенням платежу "Добровільне виконання наказу Госп. суду Київської обл. №19/221-09 від 26.10.2010 про стягнення на користь ВАТ КБ "Надра" (ВП 23813344 від 21.01.11)". Дане платіжне доручення прийняте Банком 09.02.2011, про що свідчить відмітка на його примірнику.

2.4. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.03.2015 у справі №910/28554/14, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 26.05.2015, за позовом ТОВ "Каховка Пром-Агро" до ПАТ "КБ "Надра" про зобов`язання вчинити певні дії, встановлені наступні обставини:

"Враховуючи встановлені судом обставини надання Товариством (позивачем по даній справі) Банку 02.02.2011 заяви про закриття поточного рахунку та оригіналу платіжного доручення на перерахування грошових коштів у сумі 258 183 238,73 грн., на рахунок Банку з призначенням платежу "Добровільне виконання наказу Госп. суду Київської обл. №19/221-09 від 26.10.2010 про стягнення на користь ВАТ КБ "Надра" (ВП 23813344 від 21.01.11)", а також надання Товариством Банку 09.02.2011 платіжного доручення №5 від 08.02.2011 на суму 258 183 238,73 грн. з призначенням платежу "Добровільне виконання наказу Госп. суду Київської обл. № 19/221-09 від 26.10.2010 про стягнення на користь ВАТ КБ "Надра" (ВП 23813344 від 21.01.11)", суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 1068, 1072, 1073 Цивільного кодексу України, п.п. 2.3.3., 4.2. Договору банківського рахунку від 02.06.2008, укладеного між Банком та Товариством (позивачем у даній справі), у Банку виникло зобов`язання в день надходження відповідного платіжного доручення, тобто 02.02.2011 виконати цей документ та перерахувати грошові кошти в розмірі 258 183 238,73 грн. на рахунок Банку.

Беручи до уваги вищевикладене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відповідачем-2 за первісним позовом по вищевказаній справі вчинено усіх необхідних заходів по добровільному виконанню свого зобов`язання по сплаті заборгованості у сумі 258 183 238,73 грн. перед Банком, яка була визначена рішенням Господарського суду Київської області від 08.04.2010 по справі № 19/221-09.

Як встановлено ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, зобов`язання Товариства перед Банком із погашення заборгованості, визначеної рішенням Господарського суду Київської області від 08.04.2010 у справі №19/221-09, на виконання наказу Господарського суду Київської області №19/221-09 від 26.10.2010 є припиненим з 03.02.2011.

Крім цього суд враховує, що у Товариства та Банку виникли зустрічні однорідні грошові вимоги: Товариство зобов`язане було перерахувати Банку 258 183 238,73 грн. на виконання рішення Господарського суду Київської області від 08.04.2010 у справі №19/221-09, а Банк зобов`язаний був виконати платіжне доручення Товариства, отримане 02.02.2011 та перерахувати на свій рахунок таку ж суму 258 183 238,73 грн.

В силу ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Звернення Товариства до Банку із відповідними заявою та вимогою від 02.02.2011 свідчить про волевиявлення Товариства на таке зарахування".

Постановою Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі №910/28554/14 (№ 3-825гс15) відмовлено у задоволенні заяви уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "КБ "Надра" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 26.05.2015 у справі №910/28554/14.

2.5. Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі №910/15767/15, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2017 визнано недійсними прилюдні торги, оформлені протоколом від 28.09.2011 №1-048/11 проведення прилюдних торгів та актом державного виконавця від 04.10.2011 №218/9 про реалізацію предмета іпотеки за наслідком яких з володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" вибуло 8/100 цілісного майнового комплексу з переробки сої, який розташований за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. індустріальна, 19.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.02.2018 відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції" у допуску справи №910/15767/15 до провадження Верховного Суду.

2.6. На підставі рішення Господарського суду Херсонської області від 20.11.2012 у праві №5024/1463/2012 звернуто стягнення на частину майна цілісного майнового комплексу з переробки сої шляхом його реалізації через проведення прилюдних торгів на предмет іпотеки - цілісний майновий комплекс заводу по переробці сої по вул. Індустріальній, 19 (включаючи колишні номери 19-б, 19-в), в м. Нова Каховка, Херсонської області, що на даний час складає 92/100 цілісного майнового комплексу з переробки сої.

За наслідками виконання рішення у справі №5024/1463/2012 проведені прилюдні торги, оформлені протоколом 20.03.2013 №1-009/13, з якого вбачається, що покупцем цілісного майнового комплексу заводу з переробки сої на вул. Індустріальній, 19, в м. Нова Каховка, Херсонської області визнано іпотекодержателя - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра". Майно реалізовано за початковою ціною 160 596 816 грн, шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

Постановою Верховного Суду України від 23.12.2015 у справі №5024/1463/2012 скасовано рішення господарського суду Херсонської області від 20.11.2012 у справі №5024/1463/2012.

2.7. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 17.10.2013 у справі №923/1020/13, визнано за ПАТ "КБ "Надра" право власності на 92/100, а за ТОВ "КУА "Промислові інвестиції" на 8/100 частин цілісного майнового комплексу виробництва з переробки сої, що розташоване на вул. Індустріальній, 19, в м. Нова Каховка Херсонської області.

Постановою Верховного Суду України від 10.02.2016 у справі №923/1020/13 (№3-1332гс15) скасовано рішення Господарського суду Херсонської області від 17.10.2013.

2.8. Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.04.2018 у справі №910/16594/15 та постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.07.2018 у справі №910/16594/15, зокрема, визнано право власності ТОВ "Каховка Пром-Агро" та витребувано у Компанії Ретт Інтер Ес. Ей. нерухоме майно - 92/100 частини цілісного майнового комплексу з переробки сої, який розташований за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19.

Під час розгляду вказаної справи встановлено, що ТОВ "Каховка Пром-Агро" у 2009 році набуло право власності на цілісний майновий комплекс, розташований за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19, про що свідчать Акти державної приймальної комісії, затверджені рішенням виконавчого комітету Новокаховської міської ради №251 від 22.07.2008 та №463 від 22.12.2008, свідоцтво від 26.01.2009 про право власності на майно, витяг з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 21675716 від 26.01.2009 та інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно №28814490, проте майно вибуло з власності ТОВ "Каховка Пром-Агро" поза його волею на підставі скасованого рішення Господарського суду Херсонської області від 20.11.2012 у справі №5024/1463/2012.

Компанія Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD) була залучена до участі у справах №910/15767/15 та №910/16594/15, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

2.9. 30.01.2017 між Компанією Ретт Інтер Ес.Ей - продавецем, Компанією Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка Протеїн Агро" - покупцями, укладено договір купівлі-продажу 4/100 часток цілісного майнового комплексу, який розташований за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.І. зареєстрований в реєстрі за №77, з яких 2/100 часток цілісного майнового комплексу придбано позивачем.

2.10. 04.07.2017 державним реєстратором виконавчого комітету Каховської міської ради Франовською І.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 35964353 від 04.07.2017 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" права власності на 92/100 цілісного майнового комплексу, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19 та внесено запис про право власності за № 21207367.

Підставою для прийняття відповідного рішення є рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/16594/15 залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2017.

2.11. 02.11.2017 державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області Замфір О.М. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень: індексний номер 37891099 від 02.11.2017 щодо реєстрації за Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка Пром-Агро" права власності на 8/100 цілісного майнового комплексу, що розташований за адресою: Херсонська область, м. Нова Каховка, вул. Індустріальна, 19 та внесено запис про право власності за №23135200.

Підставою для прийняття зазначеного рішення є постанова Верховного суду України від 10.02.2016 у справі №923/1020/13, рішення Господарського суду міста Києва від 20.10.2016 у справі №910/15767/15, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.09.2017, свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії р/н75 від 26.01.2009, видане виконавчим комітетом Новокаховської міської ради.

3. Короткий зміст рішення місцевого суду

3.1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/6391/18 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

3.2. Рішення обґрунтоване недоведеністю позивачем його порушеного права оспорюваним правочином.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

4.1. Не погодившись з вказаним рішенням, Компанія Модерн Ворлд ЛТД звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/6391/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4.2. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не розглянуто по суті позовні вимоги позивача, не досліджено та не надано оцінки підставам та обґрунтуванням позовної заяви щодо невідповідності оспорюваного правочину вимогам законодавства на момент його вчинення.

При цьому, апелянт вважає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, судом невірно застосовано ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, порушено приписи ч. 7 ст. 75, ч. 4 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України та зроблено хибний висновок щодо відсутності порушених прав та інтересів Компанії Модерн Ворлд ЛТД.

5. Доводи учасників справи щодо апеляційної скарги

5.1. Відповідач у поданому відзиві проти задоволення апеляційної скарги заперечив та просив рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач зазначив, що позивачем не доведено порушення його прав та інтересів оспорюваним правочином, не наведено підстав незаконності рішення суду першої інстанції.

5.2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у письмових поясненнях, підтримав доводи скаржника зазначені у апеляційній скарзі та просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

6. Надходження апеляційної скарги та її розгляд апеляційним судом

6.1. 20.02.2019 позивач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду від 16.01.2019 у справі №910/6391/18.

6.2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/6391/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Сулім В.В., Коротун О.М.

6.3. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М., у засіданні групи розробників навчальної програми, сформовано новий склад: головуючого судді - Смірнової Л.Г., суддів Пономаренко Є.Ю., Сулім В.В.

6.4. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.03.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії Модерн Ворлд ЛТД, справу №910/6391/18 призначено до розгляду.

6.5. Під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з перебуванням суддів у відпустці та на лікарняному, склад колегії неодноразово змінювався.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №910/6391/18 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнова Л.Г., судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

6.6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2019 справу №910/6391/18 прийнято до провадження у визначеному складі суду та призначено до розгляду на 10.06.2019.

6.7. Враховуючи приписи п.а ст. 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, приєднання Кіпру та Британських Віргінських островів до вказаного нормативного акту міжнародного права та відсутність заперечень зазначених договірних держав проти застосування положень ст. 10 Конвенції, судом апеляційної інстанції з метою належного повідомлення третьої особи 3 - Компанії Ретт Інтер Ес. Ей. про час і місце розгляду даної справи у відповідності до ухвали суду від 28.03.2019 направлено безпосередньо на адресу Компанії Ретт Інтер Ес. Ей. засобами поштового зв`язку нотаріально посвідчений переклад англійською моваю ухвали від 28.03.2019 Північного апеляційного господарського суду у даній справі.

6.8. У судове засідання 10.06.2019 з`явилися представники ТОВ "Каховка Пром-Агро", ПАТ "Комерційний банк "Надра" та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Представники Компанії Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD), ТОВ "Компанія з управління активами "Промислові інвестиції", ПАТ "Місто Банк" та Компанії Ретт Інтер Ес. Ей у судове засідання не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

6.9. Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч.1, п.1 ч.3 ст.202, ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, приписи п.а ст. 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явились, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Участь представників, що не з`явились, у судове засіданні 10.06.2019 року, судом обов`язковою не визнавалась. При цьому, судом апеляційної інстанції враховано, що представник скаржника - Компанії Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD) був присутній у попередньому судовому засіданні та висловив свою позицію у даній справі.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

6.10. Представник відповідача заперечив проти доводів, викладених у апеляційній скарзі, на підставі доводів, зазначених у відзиві на скаргу, просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

6.11. Представники ПАТ "Комерційний банк "Надра" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, також надали суду свої пояснення по справі, в яких підтримали апеляційну скаргу Компанії Модерн Ворлд ЛТД (Modern World LTD), просили суд апеляційної інстанції скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

7. Джерела права й акти їх застосування

7.1. Згідно зі ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

7.2. Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

7.3. Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

7.4. Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

7.5. Відповідно до ч. 5 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

7.6. За ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

7.7. Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

7.8. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

7.9. Частиною 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів, серед якого є визнання правочину недійсним. Аналогічні положення містить ст. 20 Господарського кодексу України.

7.10. Згідно зі ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Односторонній правочин може створювати обов`язки лише для особи, яка його вчинила. Односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

7.11. Відповідно до ч.ч. 1 - 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

7.12. Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

7.13. Згідно ч. 1, 2 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

7.14. Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

7.15. Згідно ст. 601 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

8. Позиція апеляційного суду

8.1. Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

8.2. Як під час розгляду справи у суді першої інстанції, так і під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, позивач вважає себе заінтересованою особою відносно оспорюваного правочину, оскільки останній впливає на його права та інтереси, як власника 2/100 цілісного майнового комплексу на підставі договору купівлі-продажу 4/100 часток цілісного майнового комплексу від 30.01.2017 укладеного між Компанією Ретт Інтер Ес.Ей (продавець) та Компанією Модерн Ворлд ЛТД і Товариством з обмеженою відповідальністю "Каховка Протеїн Агро" (покупці).

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач не є стороною оспорюваного правочину.

8.3. Як зазначалося вище, ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України визначає право оскарження правочину заінтересованою особою, права якої порушені укладенням такого правочину.

Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа", тому коло заінтересованих осіб має з`ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору, повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси, як заінтересованої особи, безпосередньо порушені спірним договором та в результаті визнання недійсним договору майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені. Позивач, реалізуючи право на судовий захист, звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, в свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Наведене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.04.2019 у справі №926/1172/18 та від 27.02.2019 р. у справі № 916/509/18.

Отже, за результатами розгляду спору про визнання правочину недійсним за позовом не сторони такого правочину, вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину, при цьому, перш за все, має бути встановлено чи було порушено цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено та в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулося.

8.4. Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що оспорюваний односторонній правочин вчинений 02.02.2011, в той же час, позивач посилається на втрату, за наслідком вчинення відповідачем такого правочину, права власності на майно, яке набуто ним 30.01.2017.

Таким чином позивач оскаржує правочин, вчинений іншими особами за шість років до укладення ним договору від 30.01.2017.

8.5. Виходячи з положень наведеного законодавства, наслідком недійсності правочину є відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Проте позивачем не доведено та в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на 02.02.2011 позивач мав будь-які права, зокрема право власності на 2/100 частин цілісного майнового комплексу, та інтереси, які б могли бути порушені оспорюваним правочином та підлягають відновленню.

8.6. Крім того, позивачем не доведено, що станом на 02.02.2011 він був учасником правовідносин щодо погашення ТОВ "Каховка Пром-Агро" перед ПАТ КБ "Надра" заборгованості, визначеної рішенням Господарського суду Київської області від 08.04.2010 у справі № 19/221-09, як і того, що саме внаслідок оспорюваного правочину позивач втратив право власності на 2/100 майна цілісного майнового комплексу, оскільки предметом зарахування є грошові кошти, зобов`язання зі сплати яких виникло у боржника - ТОВ "Каховка Пром-Агро" перед кредитором - ПАТ "КБ "Надра" за кредитним договором і позивачем не доведено, що станом на 02.02.2011 Компанія Модерн Ворлд ЛТД мала майнові права на кошти у розмірі 258 183 238,73 грн.

8.7. Крім того, позивачем не доведено, що Компанія Модерн Ворлд ЛТД будь-коли володіла майновими правами щодо нерухомого майна, яке входить до складу 92/100 частини цілісного майнового комплексу з переробки сої, який розташований за адресою: Херсонська обл., м. Нова Каховка, і Індустріальна, 19.

8.8. Доводи апелянта про те, що суд безпідставно врахував обставини встановлені під час розгляду справи № 910/28554/14 є помилковими з огляду на те, що відповідно до ст. 18 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з пунктом 41 Доповіді, схваленої Венеціанською Комісією на 86-му пленарному засіданні "Верховенство права", одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з п.п. 44, 45, 50 даної Доповіді:

"Принцип юридичної визначеності є істотно важливим для питання довіри до судової системи та верховенства права. Він є істотно важливим також і для плідності бізнесової діяльності, з тим, щоб генерувати розвиток та економічний поступ.

Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику "приватного правосуддя", що є несумісним з верховенством права. Система, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності".

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Як вже зазначалось, при розгляді спору у справі №910/28554/14, рішення в якій набрали законної сили, судом встановлені обставини щодо припинення зобов`язання ТОВ "Каховка Пром-Агро" перед ПАТ "КБ" Надра" з 03.02.2011 у відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, наявності усіх складових необхідних для зарахування у відповідності до ст. 601 Цивільного кодексу України, а тому судом апеляційної інстанції, вказані обставини визнаються преюдиціальними та такими, що не підлягають повторному дослідженню.

При цьому, позивачем не доведено та з матеріалів справи не вбачається наявності у нього права спростовувати обставини, встановлені у справі №910/28554/14 на підставі ч. 5 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

8.9. Окрім цього, оспорюваний правочин не був підставою для прийняття державними реєстраторами 04.07.2017 та 02.11.2017 рішень про внесення в Державний реєстр речових прав записів про право власності за ТОВ "Каховка Пром-Агро" на 92/100 та 8/100 частин цілісного майнового комплексу.

8.10. Разом з цим, апеляційний суд звертає увагу, що посилання скаржника на презумцію правомірності договору від 30.01.2017 та те, що він у 2017 році став добросовісним набувачем 2/100 цілісного майнового комплексу не є беззаперечною обставиною, яка б надавала позивачеві право оспорювати правочин від 02.02.2011, оскільки виходячи з підстав позову майно вибуло з власності позивача не внаслідок вчинення правочину про зарахування, а внаслідок певних реєстраційних дій, тому його права та інтереси не будуть відновленні безпосередньо внаслідок визнання спірного правочину недійсним.

8.11. Таким чином, позивачем не доведено факту порушення його прав та інтересів оспорюваним правочином, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог та не потребує оцінки доводів апелянта на предмет невідповідності правочину вимогами спеціальних законів.

9. Висновки апеляційного суду

9.1. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

9.2. Оскільки позивачем не доведено порушення оспорюваним правочином його прав та інтересів, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

9.3. На підставі вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення місцевого суду згідно з ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.232-241, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Компанії Модерн Ворлд ЛТД на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/6391/18 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2019 у справі №910/6391/18 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на Компанію Модерн Ворлд ЛТД.

4. Матеріали справи №910/6391/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 24.06.2019

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко