ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року м.Дніпро Справа № 904/9713/17

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. - доповідач

судді: Вечірко І.О., Кузнецов В.О. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 10.06.2019 р.)

Секретар судового засідання Кисельов Є.О.

За участю представників сторін:

від відповідача: Раєвський В.В., ордер серія ДП №3656/000029 від 15.05.2019 р., адвокат;

представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце повідомлений належним чином.

Розглянувши у судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2000" на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2019р., суддя Кеся Н.Б., у справі № 904/9713/17

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2000", м.Кам`янське Дніпропетровська область

на дії приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А.

за позовом Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2000", м. Кам"янське

про стягнення 1673379,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2019р. у справі №904/9713/17 в задоволенні скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2000" відмовлено.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нива-2000" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду про відмову в задоволенні скарги та прийняти нову, якою задовольнити скаргу ТОВ «НИВА-2000» на дії та рішення приватного виконавця Бурхан- Крутоус Лілії Анатоліївни в повному обсязі.

На думку скаржника, висновки про те, що отримавши листа про відкриття виконавчого провадження 22.01.2019 p., останньому було відомо на день списання коштів -18.01.2019 р. - про існування виконавчого провадження, та висновки про відсутність порушень вищевказаних положень закону з боку приватного виконавця - суперечать обставинам справи.

За твердженням скаржника, 18 січня 2019 року ТОВ «Нива-2000» отримало банківські виписки (копії в матеріалах справи), з яких дізналося про примусове списання коштів підприємства з рахунку підприємства та списання коштів орендодавців (неотриманої орендної плати) з депозитного рахунку приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Лілією Анатоліївна, у зв`язку із виконанням наказу Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/9713/17 по виконавчому провадженню ВП № 58004381. 21.01.2019 підприємство ознайомилося з матеріалами вказаного виконавчого провадження де боржником визначено ТОВ «НИВА -2000» (копії в матеріалах справи).

Як зазначено скаржником з матеріалів ВП №58004381 вбачається, що це виконавче провадження відкрито за заявою представника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, яке здійснює процедуру ліквідації AT «Імексбанк» (копія заяви про відкриття виконавчого провадження та довіреності на представника в матеріалах справи). Вказане свідчить про те, що, фактично, стягувачем у ВП № 58004381 є орган влади - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Внаслідок чого, на думку скаржника, усі дії та рішення приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А., починаючи із винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 58004381 є незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Проте суд прийняв оскаржувану ухвалу в порушення вищевказаних положень закону.

Скаржником зауважено, що враховуючи, що наданий приватним виконавцем суду договір страхування цивільно- правової відповідальності не є беззаперечним доказом наявності відповідних повноважень у приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. здійснювати виконавче провадження. Тому як обставина, що сума стягнення за наказом №904/9713/17 від 20.06.2018 р. з урахуванням сум за іншими виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А., не перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця - так і не була встановлена судом, всупереч вимогам скаржника, в порушення ст..ст. 7,13, 14 ГПК України.

Судом взагалі було залишено поза увагою та не надано будь-якої оцінки обставині виставлення 15.01.2019 р. приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. платіжних вимог №ВП58004381/1, № ВП 58004381/2, № ВП 58004381/3, № ВП 58004381/4, № ВП 58004381/5, №ВП 58004381/6, № ВП 58004381/7, № ВП 58004381/8, № ВП 58004381/9, № ВП 58004381/10, № ВП 58004381/11, на загальну суму 20 646 554,61 гри. (хоча згідно наказу суду №904/9713/17 від 20.06.2018 p., загальна сума стягнута судом складає 1 706 082,28 грн.), тобто в порушення ст.. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, судом безпідставно не були застосовані положення згідно ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», що не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

У поясненнях скаржника, зокрема останнім зазначено, що згідно п. 7 Порядку взаємодії структурних підрозділів і посадових осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при пред`явленні до виконання органам і особам, щo здійснюють примусове виконання рішень, виконавчих документів, отриманих банками, процедуру ліквідації яких здійснюється Фондом, затвердженого вищевказаним рішення Виконавчої дирекції ФГВФО, департамент управління ФГВФО інформує Уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку щодо затвердженого розподілу виконавчих документів для забезпечення пред`явлення їх до виконання.

Скаржник вважає, вищенаведені нормативні документи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб беззаперечно свідчать про те, що фактичним стягувачем по справі №904/9713/17 був держаний орган - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. Ці обставини свідчать, що приватний виконавець Бурхан-Крутоус Л.А. прийняла до свого провадження наказ суду по цій справі в порушення п. 4 ч. 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження». Тому як приватні виконавці не наділені законом повноваженнями здійснювати примусове виконання рішень, за якими стягувачами є державні органи (яким є Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, відповідно до правової позиції Верховного Суду).

Крім того, скаржником звернуто увагу суду на той факт, що як видно із наданого приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. до матеріалів цієї справи (а.с. 181, 184) договору страхування відповідальності приватного виконавця - мінімальний розмір страхової суми в ньому зазначений (за один страховий випадок) - 1 млн. грн.. В той час, як за наказом суду по цій справі стягненню підлягала сума понад 1,7 млн грн. Що свідчить також про відсутність у приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. повноважень здійснювати примусове викання наказу суду по цій справі, відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача по справі, судова колегія апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Нива-2000" 28.01.2019 року звернулось до господарського суду із скаргою, в якій просило суд:

1. Скасувати постанову Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни від 03.01.2019р. ВП № 58004381 про відкриття виконавчого провадження в частині виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/9713/17.

2. Скасувати Постанову Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про арешт майна боржника від 03.01.2019р. ВП №58004381;

3. Скасувати запис №29774014 (спеціальний розділ) Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про обтяження: арешт нерухомого майна, все нерухоме майно/майнові права товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА-2000" () в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

4. Скасувати запис реєстраційний номер 17244646 Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про публічне обтяження-заборону відчуження на все рухоме майно товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА-2000" ().

5. Скасувати Постанову Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілії Анатоліївни про арешт коштів боржника від 08.01.2019р. ВП №58004381 та зобов`язати Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Лілію Анатоліївну відкликати платіжні вимоги №ВП 58004381/1, №ВП58004381/2, №ВП 58004381/3, №ВП 58004381/4, №ВП 58004381/5, №ВП 58004381/6, №ВП 58004381/7, № ВП 58004381/8, №ВП 58004381/9, №ВП 58004381/10 від 15.01.2019р.

6. Виключити запис про боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА-

2000" () із Єдиного реєстру боржників.

7. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НИВА-2000" () безпідставно одержане стягувачем, в сумі 149497 грн. 47 коп.

Скарга обґрунтована тим, що при здійсненні виконавчих дій приватним виконавцем були порушені права ТОВ "Нива-2000" та вимоги чинного законодавства, а саме:

- до списання коштів підприємство не отримувало жодних листів та будь-яких інших документів, з яких було б зрозуміло, що було відкрито виконавче впровадження;

- приватний виконавець Бурхан-Крутоус Л.А. перевищила свої повноваження, оскільки відкрила виконавче провадження з примусового виконання рішення, за яким стягувачем є державний орган в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що є порушенням вимог п.4 ч.2 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження";

- в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація, що сума стягнення за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А., не перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця, як цього вимагає ст.24 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

- в порушення вимог ч. 3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець Бурхан-Крутоус Л.А. стягнула цільові грошові кошти - неотриману орендодавцями орендну плату за землю, яку скаржник перерахував на депозитний рахунок.

13.02.2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Нива-2000" звернулось до господарського суду із скаргою, в якій додатково просила господарський суд скасувати постанову Приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А. від 04.02.2019р. ВП №58004381 про розшук майна боржника.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2019р. у справі №904/9713/17 в задоволенні скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2000" відмовлено.

Розглядаючи доводи апеляційної скарги щодо відповідності закону та обґрунтованості винесеної судом першої інстанції ухвали, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 року по справі №904/9713/17 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2000" на користь Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" 1680869,24 грн., в тому числі: прострочену заборгованість за кредитом в сумі 720000,00 грн., строкову заборгованість за відсотками в сумі 20712,30 грн., прострочену заборговані відсотках у сумі 561697,43 грн. та пеню за прострочення платежів по кредитному договору в сумі 378459,51 грн. та судовий збір у сумі 25213,04 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 11.06.2018 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 року залишено без змін.

На виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2018 видано наказ від 20.06.18р. про примусове стягнення.

03.01.2019р. приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. відкрито виконавче провадження ВП №58004381 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області №904/9713/17 від 11.06.2018 про стягнення з ТОВ "НИВА-2000" на користь ПАТ "ІМЕКСБАНК" 1680869,24 грн., в тому числі простроченої заборгованості за кредитом в сумі 720000,00 грн., строкової заборгованості за відсотками в сумі 20712,30 грн., простроченої заборгованості у відсотках у сумі 561697,43 грн. та пені за прострочення платежів по кредитному договору в сумі 378459,51 грн. та судового збору у сумі 25213,04 грн.

03.01.2019р. приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. винесено постанову про арешт майна боржника в рамках виконавчого провадження ВП №58004381. Згідно з цієї постанови, було накладено арешт на майно Боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди Приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 1876959, 51 грн.

08.01.2019р. приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. винесено постанову про арешт коштів боржника. У відповідності до цієї постанови, з метою забезпечення стягнення, було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках:

1) р/р НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві КБ "ПриватБанк", 0, МФО 305299;

2) р/р НОМЕР_2 в Акціонерному товаристві - "ПРОКРЕДИТБАНК", 3;

3) р/р НОМЕР_3 в Акціонерному товаристві "ПРОКРЕДИТБАНК", 3;

4) р/р НОМЕР_4 в Акціонерному товаристві "ПРОКРЕДИТБАНК", 3;

5) р/р НОМЕР_5 в Акціонерному товаристві КБ "ПриватБанк", 0, МФО 305299;

6) р/р НОМЕР_6 в Акціонерному товаристві КБ "ПриватБанк", 0, МФО 305299;

7) р/р НОМЕР_7 в Акціонерному товаристві КБ "ПриватБанк", 0, МФО 305299;

8) р/р НОМЕР_8 в Акціонерному товаристві КБ "ПриватБанк", 0, МФО 305299;

9) р/ рНОМЕР_12 в Акціонерному товаристві "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", , МФО 380805;

10) р/р НОМЕР_10 в Акціонерному товаристві "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", , МФО 380805;

11) р/р НОМЕР_11 в Публічному Акціонерному товаристві "Державний ощадний банк України" , МФО 300465;

15.01.2019р. приватним виконавцем були виставлені платіжні вимоги №ВП 58004381/1, №ВП 58004381/2, №ВП 58004381/3, № ВП 58004381/4, №ВП 58004381/5, №ВП 58004381/6, №ВП 58004381/7, №ВП 58004381/8, №ВП 58004381/9, №ВП 58004381/10, №ВП 58004381/11.

17.01.2019р. приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. стягнуто з Боржника грошову суму у розмірі 136072,30 грн. в рахунок часткового погашення заборгованості на користь стягувача, 669 грн. на користь стягувача в якості часткового повернення авансового внеску, 13607,22 грн. в якості основної винагороди приватного виконавця. Всього 150348,52грн.

В рамках проведення виконавчих дій, приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. було здійснено запит до органів ДФС України стосовно наявності рахунків Боржника в банківських установах. Було отримано відповідь, яка містила в собі перелік відкритих рахунків Боржника в різних банках України

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Статтею 18 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що cудові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно із ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України.

Частина 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачає, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону.

Відповідно до ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішення є, зокрема, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ст. 339, ч. 1 ст. 341 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права; скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Згідно зі ст. 343 Господарського процесуального кодексу за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Так, за твердженням скаржника до списання коштів підприємство не отримувало жодних листів та будь-яких інших документів, з яких було б зрозуміло, що було відкрито виконавче впровадження.

Проте, вказане твердження Скаржника спростовується наданими приватним виконавцем доказами, а саме копією листа вих.№4 від 03.01.2019р. про відкриття виконавчого провадження, який Скаржник отримав 22.01.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а також копією листа вих.№21 від 08.01.2019р. про арешт коштів боржника. (а.с.116,117)

Відповідно до п.4 ч.2 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема: рішень, за якими стягувачами є держава, державні органи.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про виконавче провадження" учасниками виконавчого провадження є, зокрема, сторони. Згідно з ст. 15 зазначеного Закону, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Виконавчий документ було видано позивачу по справі - ПАТ "ІМЕКСБАНК", щодо якого відкрита процедура ліквідації. Відповідно до Постанови правління НБУ від 21.05.2015р. №330 було відкликано банківську ліцензію ПАТ "ІМЕКСБАНК" та прийняте рішення про ліквідацію (Рішення Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.05.2015р. №105).

Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Оскільки відповідно до даних ЄДРПОУ щодо ПАТ "ІМЕКСБАНК" відсутній запис про припинення цієї юридичної особи, а відтак, як вірно визначено місцевим судом, ПАТ"ІМЕКСБАНК" має всі права юридичної особи та може виступати позивачем та відповідачем в суді, відповідно може виступати і стороною виконавчого провадження.

Приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Л.А. було відкрито виконавче провадження за заявою Стягувача - ПАТ "ІМЕКСБАНК" від 07.12.2018р., яка підписана представником Стягувача за довіреністю Зубченко П.Л.

Отже, Стягувачем у виконавчому провадженні є саме ПАТ "ІМЕКСБАНК", а не Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, як стверджував скаржник. Заміна Стягувача у виконавчому проваджені не відбувалась.

Крім того, апеляційний суд поділяє висновки місцевого суду, що при управлінні Фонд

вчиняє дії не від імені держави, а від імені банку. Тому є безпідставними посилання скаржника на те, що банк на даний час управляється соціальною владною особою публічного права - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб в особі Уповноваженої особи.

Таким чином, відсутні ознаки перевищення повноважень з боку приватного виконавця при порушенні оскаржуваного виконавчого провадження.

Відповідно до п.4 ч.4 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець, приватний виконавець (далі - виконавець) не може виконувати рішення, якщо, зокрема, сума стягнення за виконавчим документом з урахуванням сум за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця, перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця. При цьому Законом не передбачено, щоб в матеріалах виконавчого провадження перебували будь-які інформаційні довідки з цього питання.

Як вбачається з п.4 Договору №ВПВ/022/18 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця від 06.03.2018р., укладеного між приватним виконавцем Бурхан-Крутоус Лілією Анатоліївною та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Рідна", загальна страхова сума визначена у розмірі 20 000 000,0грн.

Договір укладено строком на один рік і набирає чинності не раніше дати надходження страхового платежу на рахунок або в касу Страховика.

Відповідно до додаткової угоди від 01.10.2018 року до Договору №ВПВ/022/18 добровільного страхування цивільно-правової відповідальності приватного виконавця загальна страхова сума була змінена на 120 000 000,0грн.

З цього приводу місцевим судом зроблено висновки, з якими погоджується апеляційний суд, що наявність інших виконавчих проваджень та сума до виконання за ними, не входить до предмету дослідження судом по скарзі, що розглядається, оскільки зачіпає інтереси інших не пов`язаних зі скаржником або стягувачем осіб.

Вказаним спростовуються твердження Скаржника, що в матеріалах виконавчого провадження відсутня інформація, що сума стягнення за виконавчими документами, що вже перебувають на виконанні у приватного виконавця Бурхан-Крутоус Л.А., не перевищує мінімальний розмір страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності такого приватного виконавця, як цього вимагає ст.24 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Стосовно стверджень скаржника про порушення приватним виконавцем вимог ч. 3 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження", приватний виконавець зазначає, що згідно з ч.3 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. На підтвердження вказаних доводів додано до скарги копії виписок банку про отримання податків з орендних платежів орендодавців землі, копії квитанцій про відправлення грошових переказів орендодавцям, копії квитанцій про повернення переказів, відмову від отримання коштів, копії звернень до нотаріусів, копія виписки банку із зазначенням цільового використання рахунку тощо.

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України.

Відповідно до пункту 1.8 глави 1 Інструкції "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492, рахунки зі спеціальними режимами їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України, належать до поточних рахунків.

Вимоги щодо відкриття певним колом суб`єктів у банках України поточних рахунків зі спеціальним режимом використання містять закони України "Про електроенергетику", "Про засади функціонування ринку природного газу", "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", "Про угоди про розподіл продукції" тощо.

В даному випадку чинним законодавством передбачена відповідальність за своєчасне та повне повідомлення приватного виконавця про режими використання рахунків на банківську установу, яка і повинна проінформувати виконавця про таку обставину та повернути постанову виконавця без виконання.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази стосовно надання банківськими установами інформації про наявність у Боржника рахунків зі спеціальним режимом використання, як і про повернення без виконання відповідну постанову виконавця.

Також апеляційний суд вважає, помилковим посилання Скаржника на те, що ним на банківський рахунок перераховані суми, які належить орендодавцям земельних ділянок, оскільки чинне законодавство не передбачає за цими обставинами зміну статусу банківського рахунку зі звичайного режиму на спеціальний. Самостійне визначення банківським клієнтом цільового характеру рахунку є недостатнім, для того, щоб вважати цей рахунок захищеним від примусових стягнень, оскільки цей захист визначає саме держава у вигляді спеціальної норми в Законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, приймаючи оскаржувану ухвалу у справі, висновки місцевого суду відповідають вимогам статей 11, 236 ГПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, оскаржувану ухвалу прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст.276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвалу Господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст.275, 281-283 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Нива-2000" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 28.02.2019р. у справі №904/9713/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Постанова складена у повному обсязі 24.06.2019.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов