ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2019 Справа № 904/5590/18

м.Дніпро, просп. Д. Яворницького, 65

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М. (доповідач),

суддів: Орєшкіна Е.В., Широбокова Л.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 у справі №904/5590/18 (суддя Кеся Н.Б.; рішення ухвалене о 15:24 у місті Дніпро, повне рішення складено 15.02.2019)

за позовом Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради", м.Дніпро

до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м.Дніпро

про стягнення 66568,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" (позивач) звернулось до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з позовом, в якому з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просило стягнути з відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 62090,31 грн.

Позивач обґрунтував свої позовні вимоги наявністю невиконаних відповідачем грошових зобов`язань за фактично надані позивачем комунальні та експлуатаційні послуги (послуги з утримання будівель) у використовуваних приміщеннях.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 у справі №904/5590/18 (суддя Кеся Н.Б.) позов задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" 62090,31 грн. основного боргу та 1762,00 грн. судового збору.

Означене рішення місцевого господарського суду вмотивоване тим, що матеріалами справи доведено факт надання позивачем послуг та їх несплата відповідачем, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідач (ГТУЮ у Дніпропетровській області) звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 у справі №904/5590/18 скасувати та ухвалити нове, яким позов залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що не погоджується з оскарженим судовим рішенням, оскільки вважає його таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на те, що у своєму відзиві та у судовому засіданні відповідач зазначив про те, що Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області є бюджетною установою, розрахункове обслуговування якої здійснюється через органи Державної казначейської служби у відповідності до вимог Бюджетного кодексу України. Між Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області та Дніпропетровською обласною радою договори оренди нерухомого майна спільної власності територіальної громади Дніпропетровської області для потреб Шевченківського відділу ДВС та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби з 01.02.2017 - 31.12.2017 не укладено. Представником відповідача наголошувалось, що відсутність укладеного договору оренди майна, що належить до державної власності, унеможливлює відшкодування комунальних послуг. У зв`язку з чим, на думку відповідача, юридичні та бюджетні зобов`язання Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перед КП "Агропроекттехбуд" ДОР за період з 01.02.2017 - 31.12.2017 відсутні. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано жодної правової оцінки щодо спеціального законодавства, яким керується відповідач під час здійснення своєї господарської діяльності. Також наголошує на тому, що Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області неодноразово зверталось до КП "Агропроекттехбуд" ДОР з листами на переукладення договорів оренди, проте відповіді отримано не було. Вважає, що відповідачем вчинено всі дії, які від нього залежать з метою належного виконання умов договору.

Позивач (КП "Агропроекттехбуд" ДОР) у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, з посиланням на частину 1 статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", що споживачі зобов`язані оплатити отримані ними комунальні послуги та послуги з утримання будинку. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. Зобов`язання відповідача оплатити фактично спожиті комунальні та експлуатаційні послуги виникає на підставі закону за фактом їх споживання. Просить у задоволенні вимог апеляційної скарги Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відмовити, рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2019 у справі №904/5590/18 залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з положеннями статей 74, 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлено такі обставини.

На підставі рішення Дніпропетровської обласної ради від 27.05.2015 за №651-31/VI та договорів оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 17.07.2015 за №12/15, від 17.07.2015 за №17/15 Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області орендувало нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56, яке знаходиться на балансі Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради", для розміщення Дніпропетровського міського управління юстиції та відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. 18-25, 28-31).

Термін дії договорів оренди нерухомого майна від 17.07.2015 за №12/15, від 17.07.2015 за №17/15 узгоджений сторонами до 30.11.2017.

Факт приймання-передачі нерухомого майна балансоутримувачем відповідачу підтверджується актами приймання-передачі нежитлового приміщення від 17.07.2015 (а.с. 27, 32).

Відповідно до рішення Дніпропетровської обласної ради від 27.05.2015 за №651-31/VI та умов договорів оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області від 17.07.2015 за №12/15 (№651-31/VI-75), від 17.07.2015 за №17/15 (651-31/VI-74) орендар зобов`язаний оплачувати балансоутримувачу нерухомого майна вартість спожитих комунальних та експлуатаційних послуг (п. 3.7. договорів).

Рішенням Дніпропетровської обласної ради №332-12/VII від 16.03.2016 встановлено, що вартість комунальних послуг, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, технічного обслуговування інженерного обладнання, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) не входить до складу орендної плати. Вартість таких послуг, які надаються орендарю балансоутримувачем, визначається балансоутримувачем та сплачується орендарем на підставі окремого договору про відшкодування комунальних, експлуатаційних послуг, укладеного орендарем з балансоутримувачем.

Так між Комунальним підприємством "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" та Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області укладено Договори про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю №12/17-в від 09.08.2017 на загальну суму 212714,02 грн. та №17/17-в від 14.08.2017 на загальну суму 724392,11 грн. з відповідними Плановими розрахунками (а.с. 107-111, 117-122).

Також між Комунальним підприємством "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" та Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області укладена Додаткова угода №1 від 20.09.2017 до договору №12/17-в від 09.08.2017, якою сторони домовились пункт 1.6. Розділу 1. "Предмет договору" викласти в наступній редакції:

"1.6. Сума за цим договором складає 213884,21 грн., в т.ч. ПДВ - 35647,37 грн., а саме:

- теплопостачання 46158,00 грн. з ПДВ;

- електропостачання 50151,00 з ПДВ;

- водопостачання та водовідведення 2340,38 грн. з ПДВ;

- вивіз сміття 1838,87 грн. з ПДВ;

- експлуатаційні витрати 111724,26 грн. з ПДВ (а.с. 34 або 113).

До Додаткової угоди №1 до договору №12/17-в від 09.08.2017 складено відповідні Планові розрахунки за період січень-квітень 2017 року на загальну суму 69937,68 грн. (з ПДВ) та за період травень - листопад 2017 року на загальну суму 143946,53 грн. (з ПДВ) (а.с.114-115).

Також між Комунальним підприємством "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" та Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області укладена Додаткова угода №1 від 20.09.2017 до договору №17/17-в від 14.08.2017, якою сторони домовились пункт 1.6. Розділу 1. "Предмет договору" викласти в наступній редакції:

"1.6. Сума за цим договором складає 728377,98 грн., в т.ч. ПДВ - 121396,33 грн. (в т.ч. для Департаменту - 328646,93 грн. з ПДВ), а саме:

- теплопостачання 158266,50 грн. з ПДВ (в т. ч. для Департаменту - 7410,50 грн. з ПДВ);

- електропостачання 170823,00 грн. з ПДВ (в т.ч. для Департаменту - 7707600 грн. з ПДВ);

- водопостачання та водовідведення 7971,74 грн. з ПДВ (в т.ч. для Департаменту - 3596,85 грн. з ПДВ);

- обслуговування ліфтів 5694,10 грн. з ПДВ (в т.ч. для Департаменту - 2569,20 грн. з ПДВ);

- вивіз сміття 6263,51 грн. з ПДВ (в т.ч. для Департаменту - 2826,12 грн. з ПДВ);

- експлуатаційні витрати 379359,13 грн. з ПДВ (в т.ч. для Департаменту - 171168,26 грн. (а.с.34).

До Додаткової угоди №1 до договору №17/17-в від 09.08.2017 складено відповідні Планові розрахунки за період січень-квітень 2017 року на загальну суму 69937,68 грн. (з ПДВ) та за період травень - листопад 2017 року на загальну суму 143946,53 грн. (з ПДВ) (а.с.126-127).

Листом від 28.08.2017 №09.3-64/4723 Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області зверталося до Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради із проханням переукласти вищевказані договори оренди на новий термін та з аналогічним листом від 21.08.2017 №09.3-69/4622 до Дніпропетровської обласної ради.

Також на адресу Комунального підприємства "Агропроекттехбуд" листами від 14.09.2017 №09.3-64/5072, №09.3-64/5071 Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області було повторно направлено листи на переукладення договорів оренди. Проте відповіді на вказані листи отримано не було (доказів до справи не надано).

Після закінчення терміну дії договорів оренди №12/15 від 17.07.2015, №17/15 від 17.07.2015 відповідач орендовані приміщення не повернув та продовжував використовувати їх за цільовим призначенням на бездоговірній основі.

В подальшому між Дніпропетровською обласною радою (далі - Орендодавець) та Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області (далі - Орендар) підписано Договір оренди №341-13/VII-8 від 30.08.2018 нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області (далі - Договір оренди №341-13/VII-8).

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди №341-13/VII-8 з метою ефективного використання комунального майна Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (далі - об`єкт оренди) для розміщення Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Цей Договір визначає взаємовідносини сторін щодо строкового, платного користування Орендарем об`єктом оренди (п. Договору оренди №341-13/VII-8).

Об`єктом оренди є: нерухоме майно - нежитлові приміщення (№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 36, 37, 38, 41, 42) загальною площею 394,0 кв.м, яке знаходиться на балансі КП "Агропроекттехбуд" ДОР" та розташоване на другому поверсі адміністративної будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Старокозацька, 56 (п. 2.1. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2018 року. Керуючись ч. 3 ст. 631 ЦК України сторони домовились, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення, і діють з 01.01.2018 року (п. 11.1. Договору).

07.12.2018 між Дніпропетровською обласною радою та Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області укладено Додаткову угоду №1 до Договору оренди нерухомого майна спільної власності територіальних громад Дніпропетровської області №341-13/VII-8 від 30.08.2018, якою пункт 2.1. Договору сторони виклали в наступній редакції:

"2.1. Об`єктом оренди є:

нерухоме майно - нежитлові приміщення (№3, 4, 5, 9, 10, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 36, 37, 38, 41, 42) загальною площею 325,1 кв.м, яке знаходиться на балансі КП "Агропроекттехбуд" ДОР" та розташоване на другому поверсі адміністративної будівлі за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Старокозацька, 56" (а.с.100-101).

Таким чином, в період з 01.12.2017 по 30.08.2018 відповідач використовував означені нежитлові приміщення без врегулювання цих правовідносин із позивачем на умовах цивільного або господарського договору.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за фактично спожиті ним комунальні послуги та послуги з утримання будинку на суму 62090,31 грн. за період з 01.12.2017 по 31.12.2017.

Матеріали справи містять докази того, що на підставі частини першої статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", за грудень 2017 року позивач виставив рахунок-розшифровку №111/60-915/19/12/1 від 31.12.2017 та акт №111/60-915/09/12/1 прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2017 від 31.12.2017 (а.с. 35, 36), які містять перелік послуг, їх обсяг, ціну та загальну вартість, які відповідачем не оплачені.

Розрахунок цієї суми ґрунтується на:

- акті-рахунку №110113 від 31.12.2017 на суму 2578,08 грн. про надання КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради" послуги водопостачання та водовідведення до будівлі за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 56 (а.с.37-38);

- акті прийняття-передавання товарної продукції за грудень 2017 року №111/60-915/09/12/1 від 31.12.2017 з рахунком-розшифровкою до нього на суму 24613,67 грн. про надання ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" послуги електропостачання за адресою: м.Дніпро, вул. Старокозацька, буд . 56 (а.с. 35-36);

- акті №17/019697 від 31.12.2017 та рахунку №2374-17/21853 від 30.11.2017 на суму 3040,32 грн. про надання ТДВ "Дніпрокомунтранс" послуги з вивезення твердо-побутового сміття (а.с.39-40);

- акті надання послуг №63 від 31.12.2017 на суму 11990,80 грн. про надання ТОВ "ОК "Кардинал" послуги охорони об`єкту за адресою: м. Дніпро, вул. Старокозацька, буд. 56 (а.с.41);

- рахунку №081216 від 31.12.2017 та акті прийому-передачі теплової енергії №081216 від 31.12.2017 на суму 65733,84 грн. про надання КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради" послуги з теплопостачання за адресою: м. Дніпро, вул.Старокозацька, буд. 56 (а.с.42-43);

- акті № 2050988 на суму 1992,38 грн. про надання ТОВ "СП "Дніпропетровськліфт-2" послуги з технічного обслуговування ліфтом (а.с.44);

- наказі КП "Агропроекттехбуд" Дніпропетровської обласної ради" про визнання вартості послуги з утримання будинку (експлуатаційні послуги) в розмірі 40,62 грн. за 1 кв. м (а.с.45);

- рахунках та актах наданих послуг №1910 від 31.12.2017, №1911 від 31.12.2017, №1912 від 31.12.2017, №1913 від 31.12.2017 на загальну суму 62090,31 грн., що розраховані відповідно до займаної відповідачем площі в кількості 892,7 кв. м (а.с.46-53).

Позивачем надано до справи претензію від 07.02.2018 за №26/18 (з доказами її надіслання відповідачу), з якої вбачається, що позивач звертався до відповідача з вимогою здійснити оплату вартості фактично спожитих відповідачем комунальних та експлуатаційних послуг, яка станом на 07.02.2018 складала 62090,00 грн. (а.с.54-55).

Доказів оплати означених вище послуг відповідач в матеріали справи не надав. В запереченнях на позов відповідач посилався на не взяття через відсутність договору відповідних бюджетних зобов`язань щодо оплати цих послуг.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини, інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.06.2004 №1875-IV (в редакції, яка діяла станом на момент виникнення правовідносин), визначено наступне: у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

- комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством;

- утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством;

- балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

- виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

- споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до статті 13 вказаного Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачами, виконавцями або виробниками послуг.

Відповідно до частини першої статті 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити отримані ними комунальні послуги та послуги з утримання будинку. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов`язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.11.2014 у справі №916/3566/13, від 16.07.2018 у справі №902/752/17, від 10.05.2018 у справі №904/2236/17, від 22.02.2018 у справі №910/11312/17.

З 10.12.2017 набрав чинності Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII, відповідно до частин першої та другої статті 2 якого також визначено, що предметом регулювання якого також є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Частина перша статті 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" №2189-VIII від 09.11.2017 також встановлює, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Задовольняючи повністю позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами справи доводиться факт надання позивачем послуг та їх неоплату відповідачем, внаслідок чого утворився основний борг у сумі 62090,31 грн., тому вимоги щодо стягнення цієї заборгованості є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких мотивів.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідач не заперечує проти факту споживання комунальних послуг, а також не надав заперечень щодо їхнього обсягу та вартості.

Так, відповідач в судовому засіданні не заперечував факт використання приміщень і після закінчення договорів оренди нерухомого майна від 17.07.2015 за №12/15, від 17.07.2015 за №17/15, в тому числі в оспорюваному періоді - грудень місяць 2017 року, та надав договори оренди цього нерухомого майна, укладені у серпні місяці 2018 року зі строком дії з 01.01.2018.

При цьому суд першої інстанції вірно визначив, що відсутність договору оренди та договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна не звільняє споживача комунальних послуг від обов`язку їх сплати, якщо має місце фактично їх споживання.

Дослідивши доводи відповідача щодо відсутності юридичних та бюджетних зобов`язань Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за період з 01.12.2017 по 31.12.2017, колегія суддів встановила наступне.

Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області є бюджетною установою, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (а.с. 67-68, 74-75).

Як вказує відповідач його розрахункове обслуговування здійснюється через органи державної казначейської служби у відповідності до вимог Бюджетного кодексу України.

Так, частиною третьою статті 51 Бюджетного кодексу України передбачено, що розпорядники бюджетних коштів забезпечують у повному обсязі проведення розрахунків за електричну та теплову енергію, водопостачання, водовідведення, природний газ та послуги зв`язку, які споживаються бюджетними установами, та укладають договори за кожним видом енергоносіїв у межах встановлених відповідним головним розпорядником бюджетних коштів обґрунтованих лімітів споживання.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.4. Наказу Міністерства фінансів України №309 від 02.03.2012 "Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України" бюджетне фінансове зобов`язання - це зобов`язання розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) сплатити кошти за будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду відповідно до законодавства.

За приписами абзацу 1 пункту 2.1. означеного вище Наказу розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами (планами використання бюджетних коштів), враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, узятих на облік органами Казначейства.

Як вказує відповідач та встановлено судом, між відповідачем та позивачем договори оренди нерухомого майна спільної власності територіальної громади Дніпропетровської області для потреб Шевченківського відділу Державної виконавчої служби та відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби з 01.12.2017 по 31.12.2017 не укладено. У зв`язку з чим, на думку відповідача, юридичні та бюджетні зобов`язання Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перед КП "Агропроекттехбуд" за період з 01.02.2017 - 31.12.2017 відсутні.

Однак колегія суддів суду апеляційної інстанції відхиляє такі доводи відповідача, як необґрунтовані.

Як правильно врахував суд першої інстанції, за змістом статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають не тільки із договорів, а також із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Встановлені судом обставини свідчать, що відповідач, уклавши у липні 2015 року означені договори оренди із позивачем, набув насамперед права та обов`язки користувача вказаних нежитлових приміщень.

Оскільки користування означеними приміщеннями пов`язане із одночасним фактичним споживанням необхідних відповідачеві житлово-комунальних послуг, відповідач набув також статус особи - споживача, в розумінні положень статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", а разом із цим у відповідача виникли відповідні цивільні та господарські права та обов`язки, зокрема обов`язки з оплати цих послуг та відшкодування балансоутримувачу цих приміщень понесених ним витрат на їх утримання.

Не укладення між позивачем та відповідачем у грудні 2017 року після закінчення строку дії означених вище договорів відповідних договорів, які є необхідними для утворення, обліку та виконання відповідних бюджетних (фінансових) зобов`язань, не спростовує встановленого судом факту виникнення у відповідача цивільних та господарських зобов`язань перед позивачем саме в силу вчинення ним дій (або допущеної ним бездіяльності), які призвели до споживання означених послуг поза взятих ним бюджетних зобов`язань.

Відсутність у даному випадку вини відповідача у несвоєчасному укладенні відповідного договору, відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України, має оцінюватися лише як підстава для відповідальності за порушення зобов`язання. Натомість предметом цього спору є вимога позивача про стягнення грошових коштів, яка за своїм характером не є неустойкою чи будь-яким іншим видом відповідальності, в розумінні положень статті 611 Цивільного кодексу України.

Наведеним вище спростовуються доводи відповідача, що відсутність укладеного між сторонами договору оренди майна, що належить до державної власності, унеможливлює відшкодування відповідачем отриманих ним фактично у спірному періоді за рахунок позивача комунальних та експлуатаційних послуг.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про задоволення позову в повному обсязі, тому немає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно й об`єктивно розглянув всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого та правомірного висновку про задоволення позовних вимог.

Тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення немає.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на оплату судового збору, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.06.2018 у справі №916/228/18 - залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції покласти на Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.06.2019.

Головуючий суддя І.М. Подобєд

Суддя Е.В. Орєшкіна

Суддя Л.П. Широбокова