ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 903/705/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Білоуса В.В., Ткаченко Н.Г.,

за участі секретаря судового засідання Корпусенка А.О.

за участю представників:

скаржника (представник ГУ ДФС у Волинській області) - Пивовар В.В. (дов. №85/03-20-10-03-08 від 08.01.2019)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області (Головне управління ДФС у Волинській області)

на ухвалу господарського суду Волинській області від 22.10.2018

(Суддя - Дем`як В. М.)

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2019

(Колегія суддів у складі: Тимошенко О.М. - головуючий, Крейбух О.Г., Юрчук М.І.)

у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Світ"

про банкрутство, -

ВСТАНОВИВ:

1. Постановою господарського суду Волинської області від 10.10.2017 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Світ", (45638, Волинська область, Луцький район, с. Лище, вул. Центральна 80, код 32313299), відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором банкрута призначено Рабана Микиту Тарасовича, оприлюднено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Світ".

2. 18.10.2017 згідно зазначеної постанови на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було оприлюднено повідомлення (оголошення) за №46511 про визнання ТзОВ "Топ Світ" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

3. Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.11.2017 визнано вимоги Луцької ОДПІ на загальну суму 182831,75грн., які включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості: 179631,75 грн. - четверта черга задоволення; 3200,00грн. перша черга задоволення.

4. 02.10.2018 на адресу господарського суду від Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 3834040,34 грн.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій ухвалених за результатами розгляду заяви про визнання грошових вимог Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області

5. Ухвалою господарського суду Волинській області від 22.10.2018 заяву Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника задоволено частково та вирішено визнати у встановленому порядку доведені грошові вимоги Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, майдан Київський 4, код 39497665) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Світ", (45638, Волинська область, Луцький район, с. Лище, вул. Центральна 80, код 32313299) на загальну суму 2662214,86грн., які підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 2658690,86грн. шоста черга задоволення;

- 3524,00грн. перша черга задоволення.

6. Ухвала суду першої інстанції мотивована наступним:

6.1. Розглянувши заяву Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області, суд встановив, що заборгованість в сумі 2662214,86грн підтверджена належними та допустимими доказами. Кредиторські вимоги визнаються судом на суму 2662214,86грн із віднесенням 3524,00грн понесених судових витрат до першої черги, 2658690,86грн. - четверта черга.

6.2. В ухвалі суду першої інстанції зазначено, що вимоги до боржника щодо 11175349,48грн. пені, задоволенню не підлягають, оскільки така вимога кредитором нарахована вже після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника - ТзОВ "Топ Світ" банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у даній справі.

7. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 ухвалу господарського суду Волинської області від 22 жовтня 2018 року у справі №903/705/17 скасовано в частині визнання грошових вимог Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Світ" на загальну суму 2662214,86 грн. Прийнято в цій частині нове рішення про відхилення грошових вимог Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області. Викладено резолютивну частину ухвали в наступній редакції:

- "Відхилити грошові вимоги Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Світ" в сумі 3834040,34 грн. повністю."

8. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована наступним:

8.1. Суд апеляційної інстанції встановив наступне:

8.1.1. З доданих до заяви доказів в обгрунтування грошових вимог, Луцькою ОДПІ додано довідку про наявність боргу по платежах до бюджету, розрахунок сум податкового боргу, копії податкових повідомлень-рішень від 20.09.2017, роздруківки зворотнього боку облікової картки боржника.

8.1.2. За результатами дослідження вказаних доказів колегією суддів відзначається, що подані докази не містять періодів виникнення податкового боргу, дати застосування штрафних санкцій, періодів нарахування пені тощо, а відтак не підтверджують викладених в заяві обставин.

8.1.3. Додані копії податкових повідомлень-рішень №№ , , , від 20.09.2017 року свідчать, що останні прийняті на підставі акту перевірки № 288/6/99-99-11-01-02-25 від 06.12.2017.

8.1.4. Акт перевірки платника податків складено пізніше дати прийняття податкового повідомлення-рішення, що в свою чергу не підтверджує достовірність рішення. При цьому зазначений акт перевірки до матеріалів заяви не додано, що унеможливлює встановлення обставин виявлення податкової заборгованості, її підтвердження та застосування санкцій.

8.1.5. Роздруківки зворотнього боку облікових карток інформаційно вказують на здійснення податкових операцій протягом січня-липня 2018 року. Опис зазначених операцій не відображено.

8.2. З наведеного суд апеляційної інстанції зазначив, що подані в обґрунтування заяви про визнання грошових вимог докази не можуть вважатися належними та такими, що підтверджують викладені в заяві обставини.

8.3. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заява Луцької ОДПІ ГУ ДФС У Волинській області про визнання кредиторських вимог до ТОВ "Топ-Світ" в сумі 3834040,34 грн. підлягає відхиленню повністю.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими доводами особи, яка подала касаційну скаргу

9. До Верховного Суду від Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області (далі в тексті - Скаржник) надійшла касаційна скарга у якій Скаржник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Волинській області від 22.10.2018 (в частині відмови в задоволенні грошових вимог) та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 і прийняти нове рішення, яким визнати грошові вимоги Луцької ОДПІ ГУ ДФС у Волинській області на суму 1 175 349, 48 грн; в решті ухвалу господарського суду Волинській області від 22.10.2018 залишити без змін.

10. В обґрунтування підстав для часткового скасування ухвали господарського суду першої інстанції та скасування постанови суду апеляційної інстанції і ухвалення нового рішення у скасованій частині, у касаційній скарзі наведено наступні доводи:

10.1. Суд апеляційної інстанції неправильно застосував положення ст. 269 ГПК України.

10.2. Суди попередніх інстанцій неправильно застосували приписи ч. 3 ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

11. До Верховного Суду не надходили відзиви на касаційну скаргу.

Позиція Верховного Суду

12. Ухвалою Верховного Суду від 25.04.2019 відкрито касаційне провадження у справі №903/705/17 за касаційною скаргою Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області на ухвалу господарського суду Волинської області від 22.10.2018 (в оскаржуваній частині) та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 у вказаній справі; призначено до розгляду касаційну скаргу Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області на 12 червня 2019 року у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду.

13. Заслухавши 12.06.2019 у відкритому судовому засіданні доповідь судді доповідача та пояснення представника Скаржника, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково, постанову суду апеляційної інстанції слід скасувати, а справу в частині розгляду кредиторських вимог Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області направити на новий розгляд до Північно-Західного апеляційного господарського суду, виходячи з наступного.

14. Відповідно ст. 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

15. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

16. Щодо доводів касаційної скарги, які викладені у підпунктах 10.1., 10.2. пункту 10 даної постанови, колегія суддів зазначає наступне.

17. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

- господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо;

- строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

- у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

18. Згідно положень пункту 1.3. статті 1 Податкового Кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

19. Відповідно до положень ч. 1 ст. 7 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства:

- розпорядження майном боржника;

- мирова угода;

- санація (відновлення платоспроможності) боржника;

- ліквідація банкрута.

20. Аналіз положень пункту 1.3. статті 1 Податкового Кодексу України ч. 1 ст. 7 , ч. 1 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , дає підстави дійти до висновку, що з моменту визнання боржника у справі про банкрутство банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, порядок погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з такого боржника регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №910/14827/16) .

21. Суди попередніх інстанцій встановили, що постановою господарського суду Волинської області від 10.10.2017 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Топ Світ", , відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців.

22. Також судами попередніх інстанцій встановлено, що 02.10.2018 на адресу господарського суду від Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області надійшла заява про визнання грошових вимог до боржника на загальну суму 3834040,34 грн.

23. Як встановлено в ухвалі суду першої інстанції, з наведеного заявником розрахунку заборгованості вбачається, що термін сплати по заявленому податковому боргу виник з 31.12.2017 по 31.07.2018, тобто після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

24. Суд апеляційної інстанції встановив те, що в обґрунтування заяви кредитор зазначає, що за ТОВ "Топ-Світ" рахується податковий борг по платежах до бюджету, зокрема:

- з податку на прибуток приватних підприємств, який виник в результаті зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 20.09.2017 № в сумі 381782,00 грн. З врахуванням нарахованої пені в сумі 169825,00 грн. та існуючої переплати в сумі 23,27 грн. сума вимог становить 551583,73 грн.;

- з податку на додану вартість, який виник за податковим повідомленням-рішенням від 20.09.2017 № 3 в сумі 2237340,00 грн. (1789872,00 грн. основного платежу та 447468,00 грн. штрафних санкцій). З врахуванням нарахованої пені в сумі 885618,86 грн. та існуючої переплати в сумі 929,16 грн. сума вимог становить 3122029,7 грн.;

- з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який виник за податковими повідомленнями-рішеннями від 20.09.2017 № 009051403 в сумі 40351,29 грн. (32281,03 грн. основного платежу та 8070,26 грн. штрафних санкцій) та від 20.09.2018 № в сумі 170 грн. З врахуванням нарахованої пені в сумі 6280,19 грн. сума вимог становить 46801,48 грн.;

- по земельному податку з юридичних осіб, який виник в результаті невчасної сплати податкових зобов`язань у зв`язку з нарахованою пенею в сумі 131,56 грн.;

- по орендній платі з юридичних осіб, який виник в результаті невчасної сплати податкових зобов`язань у зв`язку з нарахованою пенею в сумі 113493,87 грн.

25. За результатами дослідження зазначених доказів судом апеляційної інстанції зазначено, що акт перевірки платника податків складено пізніше дати прийняття податкового повідомлення-рішення, що в свою чергу не підтверджує достовірність рішення. При цьому зазначений акт перевірки до матеріалів заяви не додано, що унеможливлює встановлення обставин виявлення податкової заборгованості, її підтвердження та застосування санкцій. Роздруківки зворотнього боку облікових карток інформаційно вказують на здійснення податкових операцій протягом січня-липня 2018 року. Опис зазначених операцій не відображено.

26. З наведеного, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що подані в обґрунтування заяви про визнання грошових вимог докази не можуть вважатися належними та такими, що підтверджують викладені в заяві обставини.

27. Колегія суддів суду апеляційної інстанції зазначає, що податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності (пункт 14.1.157 ст. 14 Податкового Кодексу України).

28. Положеннями пункту 55.1. ст. 55 Податкового Кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

29. Суд апеляційної інстанції визнаючи подані Скаржником податкові повідомлення-рішення як докази, що не можуть вважатися належними та такими, що підтверджують викладені в заяві обставини не встановив, чи були такі податкові повідомлення-рішення оскаржені та скасовані в порядку пункту 55.1. ст. 55 Податкового Кодексу України.

30. Відповідно до положень пункту 36.1. статті 36 Податкового Кодексу України, податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

31. Судом апеляційної інстанції не досліджено інші додані до заяви докази на підтвердження кредиторських вимог Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області, та не встановлено період виникнення у боржника податкового обов`язку зі сплати заявлених Луцькою об`єднаною державною податковою інспекцією ГУ ДФС у Волинській області грошових вимог.

32. Встановлення зазначених фактичних обставин, з урахуванням приписів ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" мають істотне значення для повного, всебічного розгляду заяви Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника.

33. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК України, суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

34. Згідно пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

35. Враховуючи висновки, які викладені в пунктах 29, 31 даної постанови, та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 308, п.1 ч. 3, ч. 4 ст. 310 ГПК України, колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла до висновку про необхідність скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2019, а справу № 903/705/17 в частині розгляду грошових вимог Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Світ" направити на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної інстанції.

36. Наведене є свідченням про необхідність частково задовольнити касаційну скаргу Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області.

37. Під час нового апеляційного розгляду справи суду апеляційної інстанції слід враховувати те, що висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи (ч. 5 ст. 310 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 240, 300, 301, 304, 308, 310, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Луцької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Волинській області (Головне управління ДФС у Волинській області) задовольнити частково.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.02.2019 у справі № 903/705/17 скасувати.

3. Справу № 903/705/17 направити на новий апеляційний розгляд до Північно-Західного апеляційного господарського суду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді В.В. Білоус

Н.Г. Ткаченко