ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
20.06.2019 Справа № 908/1527/19
м.Запоріжжя
Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О.,

розглянувши матеріали

за позовом Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України (69063, м. Запоріжжя, вул. Базарна, 2) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, -

позивача-1 Міністерства оборони України, ідентифікаційний код юридичної особи 00034022 (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, 6)

позивача-2 Військової частини НОМЕР_1 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_2 (53221, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Княжа, 100а)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.І.З.-Технології», ідентифікаційний код юридичної особи 36844974 (01024, м. Київ, вул. Богомольця, буд. 7/14, прим. 182, к. 42)

про повернення земельної ділянки

Без виклику учасників справи.

ВСТАНОВИВ:
Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України (далі за текстом прокурор) звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовом №6-2/4877вих.19 від 13.06.2019 (вх. № 1641/08-07/19 від 18.06.2019) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, - Міністерства оборони України (позивач-1), Військової частини НОМЕР_1 (позивач-2) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Б.І.З.-Технології» про зобов`язання повернути земельну ділянку кадастровий номер :02:008:0085, площею 2,0000 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.

Позов заявлено на підставі ст. 131-1 Конституції України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 328, 388 Цивільного кодексу України і обґрунтовано тим, що спірна земельна ділянка передана первісному набувачу у власність на підставі незаконних розпоряджень Бердянської РДА, а тому, дана земельна ділянка безпідставно відчужена відповідачу у справі.

Згідно з Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019 справу № 908/1527/19 передано на розгляд судді Науменку А.О.

Розглянувши матеріали вищезазначеної позовної заяви, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За вимогами ч. 1 ст. 172 ГПК України позивач зобов`язаний до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Прокурор не надав описів вкладення на підтвердження відправлення позивачам та відповідачу копії позовної заяви із доданими до неї документами. До матеріалів позову додано тільки фіскальні чеки ЗД ПАТ «Укрпошта» від 14.06.2019, однак ці документи не є належними доказами відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви з доданими до неї документами в розумінні ч. 1 ст. 172 ГПК України. Крім того, з фіскальних чеків не вбачається, що саме було відправлено одержувачам. Також, у фіскальних чеках не зазначено повне найменування та адресу одержувачів.

Отже, позов подано з порушенням вимог п. 1 ч. 1 ст. 164, ч. 1 ст. 172 ГПК України.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до норм ч. 1, п.п. п.п. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України від 08.07.2011 №3674-VІ "Про судовий збір" судовий збір за розгляд немайнових вимог складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за розгляд майнових вимог - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно п. 2.2.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях (у тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах частини п`ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов`язок покладається на позивача.

Аналіз викладених у позові обставин та доданих до позову документів свідчить про пред`явлення прокурором позову майнового характеру (віндикаційний позов). Суд дійшов такого висновку виходячи з того, що позов заявлено на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України і обґрунтовано правом власника витребувати у відповідача як добросовісного набувача спірну земельну ділянку, що вибула з державного володіння поза волею власника і придбана відповідачем в особи, яка не мала його відчужувати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 163 ГПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Отже, судовий збір за розгляд позовних вимог про повернення спірної земельної ділянки має справлятися як із позову майнового характеру, виходячи з вартості спірного майна.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

В порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України ціна позову у позові не зазначена.

До позову додано платіжне доручення № 317 від 13.05.2019 про сплату судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Суд не може перевірити правильність визначення розміру судового збору, сплаченого прокурором, оскільки до позову не додано належних документів, які підтверджують вартість спірної земельної ділянки.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 11.12.2003 N 1378-IV «Про оцінку земель» правове регулювання оцінки земель здійснюється відповідно до Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", цього Закону, законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

Прокурор не зазначив у позові та не надав належних документів в підтвердження оцінки спірної земельної ділянки, що не дозволяє суду визначити ціну позову самостійно.

Серед доданих до позову документів, в яких значиться вартість спірної земельної ділянки, є договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29.04.2010 № 1609, за яким відповідач придбав спірну земельну ділянку у Антонова О.В. У п. 9 цього договору зазначено про те, що відповідно до висновку №33 про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що виконана ПП «ГЕО» від 20.04.2010, ринкова вартість земельної ділянки становить 35487,00 грн. Однак дана вартість не може бути застосована судом з тих підстав, що вона є застарілою та, крім того, міститься в договорі, який належним чином не засвідчено, тому цей договір не може бути прийнятий судом як доказ. Доказів на підтвердження оцінки спірної земельної ділянки відповідно до Закону України від 11.12.2003 N 1378-IV «Про оцінку земель» не надано.

Доказів в підтвердження нормативно-грошової оцінки землі не надано.

Суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 2 ст. 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до вимог пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

В порушення вимог ч. 2 ст. 91 ГПК України документи, які додані до позовної заяви, надані у ксерокопіях, які не засвідчені належним чином (не містять відмітки про засвідчення копії із усіма необхідними реквізитами), тому не можуть бути прийняті судом як докази.

Таким чином, при поданні позову не дотримано положень п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України.

Також суд звертає увагу позивача, що згідно п. 4 ч.3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Враховуючи, що згідно змісту позовної заяви, даний позов є віндикаційним, прокурору слід надати письмові пояснення з нормативним обґрунтуванням щодо відповідності прохальної частини позовної заяви способу захисту права (віндикаційному позову), передбаченого законом або такому, який не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Частинами 3 та 4 ст. 174 ГПК України передбачено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності залишення без руху позовної заяви та надання позивачу строку для усунення вищевказаних недоліків у термін 10 днів з дня отримання даної ухвали, але не пізніше 05.07.2019.
Згідно з ч. 1 ст. 176 ГПК України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №6-2/4877вих.19 від 13.06.2019 (вх. № 1641/08-07/19 від 18.06.2019) Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України про повернення земельної ділянки залишити без руху.

2. Надати прокурору строк для усунення недоліків терміном 10 днів з дня отримання вказаної ухвали, але не пізніше 05.07.2019, шляхом надання суду:

- доказів направлення позивачам та відповідачеві копії даної позовної заяви та всіх доданих до неї документів листом з описом вкладення;

- письмових пояснень щодо ціни позову;

- докази в підтвердження вартості спірної земельної ділянки;

- письмові пояснення щодо доказів сплати судового збору в установлених Законом порядку та розмірі;

- належним чином засвідчені копії усіх доданих до позовної заяви документів;

- докази в підтвердження правового статусу Військової частини НОМЕР_1 на час подання позову;

- письмові пояснення з нормативним обґрунтуванням щодо відповідності прохальної частини позовної заяви способу захисту права (віндикаційному позову);

- доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення усіх документів на виконання зазначеної ухвали суду.

3. Роз`яснити прокурору, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається на підставі п. 4 ст. 174 ГПК України.

Звернути увагу прокурора, що копії документів засвідчуються відповідно до вимог пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55, згідно з яким відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://court.gov.ua/fair/sud5009.

Контактні дані господарського суду Запорізької області: веб-сайт https://zp.arbitr.gov.ua; е-mail: ; телефони: контакт-центр: 0-800-501-492 (безкоштовно по всій території України).

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 20.06.2019 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 20.06.2019.

Суддя А.О. Науменко