СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" червня 2019 р. Справа № 922/403/19

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Гребенюк Н.В., суддя Медуниця О.Є.

за участю секретаря судового засідання Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача адвокат Улановський О.Ю., свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1695 від 28.01.2009, довіреність №б/н від 28.01.09 р., представник ТОВ "ТВК"Украбразив";

від відповідача- не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Бест-Абразив, м.Харків (вх. №1408 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 по справі № 922/403/19 (суддя Погорелова О.В.; повне рішення складено та підписано 10.04.2019)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробнича компанія Украбразив, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю Бест-Абразив, м. Харків

про стягнення 192 479,00 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Украбразив", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Абразив", в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь загальну суму заборгованості за договором поставки №90/пр від 19.10.2017 у розмірі 192479,00 грн., з яких: 175 660,10 грн. основна заборгованість, 3 786,59 грн. 3% річних, 13 032,31 грн. інфляційні витрати.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по вказаному договору поставки в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 09.04.2019 у справі № 922/403/19 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Абразив" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Украбразив" - 175 660,10 грн. основної заборгованості, 3 763,04 грн. 3% річних, 13 023,31 грн. інфляційних витрат та 2 886,84 грн. судового збору. В решті позову - відмовлено.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю Бест-Абразив, із даним рішенням першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій вважає його незаконним та необґрунтованим через невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення господарського суду Харківської області від 09.04.2019 по справі №922/403/19 змінити, зазначає, що стягненню з ТОВ «Бест-Абразив» на користь ТОВ «ТВК «Украбразив» підлягає сума основного боргу за договором поставки №90/пр. від 19.10.2017 в розмірі 125 660,10 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що ухвалою господарського суду Харківської області від 18.02.19 відкрито провадження по справі №922/403/19 про стягнення заборгованості за позовом ТОВ «ТВК «Украбразив» до ТОВ «Бест-Абразив», за правилами спрощеного позовного провадження. 09.04.2019 року по справі прийнято рішення, яким частково задоволені позовні вимоги. Про існування у господарському суді справи відповідач дізнався лише 22.04.2019 року вже після прийняття судового рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Під час судового розгляду справи ТОВ «Бест-Абразив» здійснювало розрахунки з позивачем за договором поставки. Це підтверджується платіжними дорученнями №761 від 22.02.2019 на суму 20 000,00 грн. та №786 від 27.03.2019 року на суму 30000,00 грн. Отже під час розгляду даної справи ТОВ «Бест Абразив» частково погасив заборгованість перед позивачем. Часткове погашення заборгованості відповідача перед позивачем призводить до зменшення боргу. Дану обставину позивач не довів до відома суду першої інстанції.

Також скаржник вказує про розгляд даної справи ТОВ «Бест-Абрази» було не відомо, оскільки з невідомих причин відповідач не отримував ні позовної заяви, ні ухвали суду про відкриття провадження по справі, призначення справи до розгляду, тощо, хоча представники ТОВ «Бест-Абразив» регулярно відвідують поштове відділення за місцем знаходження товариства. Протокольною ухвалою суду від 11.03.2019 відкладено розгляд справи по суті на 09.04.2019, у зв`язку з неявкою у судове засідання представника відповідача та відсутність в матеріалах справи відомостей щодо його повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання. Але, як вбачається з тексту оскаржуваного судового рішення судова кореспонденція повернута на адресу суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Вважає, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми ст. 120 ГПК України, оскільки повернення ухвали до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи.

Таким чином, на думку скаржника, вищевказані обставини щодо часткового розрахунку з погашення боргу мають бути дослідженні та оцінені судом апеляційної інстанції, а платіжні доручення №761 від 22.02.2019 та №786 від 27.03.2019, які фіксують факт розрахунку та зменшення боргу прийняті в якості доказів в суді апеляційної інстанції.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.05.2019 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Барбашова С.В., судді Гребенюк Н.В., Пелипенко Н.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.05.19 відкрито апеляційне провадження у справі №922/403/19, позивачу надано строк до 22.05.2019 включно надати відзив на апеляційну скаргу з доказами його направлення скаржнику.

На адресу Східного апеляційного господарського суду 21.05.2019 надійшов відзив від ТОВ «ТВК «Украбразив», в якому останній просив суд залишити рішення господарського суду Харківської області від 09.04.2019 без змін, а апеляційну скрагу ТОВ «Бест-Абразив» без задоволення. Зазначений відзив розглянутий колегією суддів та долучений до матеріалів справи.

У відзиві позивач не заперечую щодо часткового погашення боргу на суму 50000,00 грн. Однак, у звязку з тим, що відповідач після першого судового засідання було здійснено часткове погашення на вищевкзану суму позивач був позбавлений права здійснити зменшення позовних вимог, оскільки розгляд справи здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження. Натомість, відповідач мав право надати суду першої інстанції відповідні докази часткового погашення боргу, проте, даним правом відповідч не скористався, а судом було вирішено справу по суті на підставі наявних в справі матеріалів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.05.19 справу призначено до розгляду на 25.06.2019 об 11:00.

Відповідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.06.2019 року у зв`язку відпусткою судді Пелепинко Н.М. сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Барбашова С.В., судді Гребенюк Н.В., Медуниця О.Є.

Відповідач (апелянт) у судове засідання не з`явився , про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (рекомендовано повідомлення про вручення поштового відправлення від 24.05.2019 трек.№231, т.1 а.с. 95-99) .

Позивач у судове засідання з`явився, підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Керуючись вказаною нормою, суд апеляційної інстанції вважав за можливе розглянути справу за відсутності сторони (позивача), враховуючи, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою.

Відповідно до вимог ст. ст. 222, 223 ГПК України судом під час розгляду даної справи було здійснено повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та складено протокол судового засідання.

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши представника позивача, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

19.10.2017 між ТОВ "Бест-Абразив" (відповідач, покупець) та ТОВ "Торгово-виробнича компанія "Украбразив" (позивач, постачальник) був укладений договір поставки № 90/пр (далі за текстом договір) відповідно до умов якого, постачальник зобов`язується виготовити із власної сировини, на власних виробничих потужностях, за власною технологією поставити та передати у власність покупцю, а покупець замовити виготовлення продукції від ТМ, що належить покупцю, прийняти і оплатити товар у асортименті, кількості і за ціною, що зазначаються у відповідних рахунках-фактурах, специфікаціях, в інших додатках до даного договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. п. 2.1-2.2 договору форма розрахунків безготівкова, на поточний рахунок постачальника у відповідності до наданих покупцеві рахунків, з наступним повним розрахунком у розмірі 100%.

Оплата товару здійснюється перерахуванням коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно з п. п. 6.2-6.3 договору під час передачі товару постачальник надає наступні документи: видаткову накладну у двох примірниках, підписану уповноваженою особою постачальника; податкову накладну та оригінал рахунку-фактури на поставлений товар (у разі необхідності).

Під час одержання товару покупець передає постачальнику наступні документи: один примірник видаткової накладної, підписану уповноваженою особою покупця.

За умовами п. 10.1 договору, останній набирає сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє протягом одного року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного і належного виконання. Якщо за один місяць до дати завершення дії договору жодна зі сторін не заявить про намір його розірвати, договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах.

На виконання умов договору було складено та підписано наступні видаткові накладні: № 1474 від 20.07.2018 на суму 243431,70 грн., № 1475 від 20.07.2018 на суму 42896,04 грн., № 1520 від 26.07.2018 на суму 68788,26 грн., № 1521 від 26.07.2018 на суму 10713,60 грн. (а. с. 19-22), які свідчать про отримання товару відповідачем.

Однак, ТОВ "Бест-Абразив" не виконало належним чином свої зобов`язання за договором в частині своєчасного та повного проведення розрахунків за отриманий товар на загальну суму 175660,10 грн., що підтверджується складеним між сторонами актом звіряння (а. с. 28-29).

Суд першої інстанції констатує, що даний акт звіряння підписаний уповноваженими представниками сторін, а також скріплений печатками підприємств.

З метою досудового врегулювання спору, позивач направив на адресу відповідача претензію б/н від 18.12.2018 (а. с. 23-26), в якій вимагав повної оплати заборгованості у сумі 206660,10 до 25.12.2018.

У відповідь на зазначену претензію відповідач надіслав позивачу відповідь від 26.12.2018 (а. с. 27), в якій зазначив про те, що по мірі можливості здійснює платежі за отриману продукцію та просив останнього надати додатковий термін до 31.03.2019 для можливості погашення заборгованості, яка виникла на 27.12.2018.

Існування заборгованості відповідача перед ТОВ "Торгово-виробнича компанія "Украбразив" у розмірі 175 660,10 грн., на думку позивача, свідчить про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до господарського суду з цим позовом.

Заслухавши представника позивача, розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції задовольняє апеляційну скаргу з наступних підстав.

Укладений між сторонами договір від 19.10.2017 №90/пр. за своєю правовою природою є договором поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 цієї ж статті).

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати (товар у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 712 ЦК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, - зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приймаючи до уваги неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №90/пр від 19.10.2017, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача грн., у тому числі основний борг в розмірі 175 660,10, грн., 3% річних в сумі 3786,59 грн. та інфляційних в сумі 13032,31 грн.

Господарський суд позов задовольнив частково, стягнув з відповідача на користь позивача 175660,10 грн. основної заборгованості, 3763,04 грн 3% річних, 13023,31 грн. інфляційний втрат, судовий збір 2886,84 грн. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 23,55 грн. 3% господарський суд відмовив .

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням обставин справи в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга обґрунтована, з огляду на таке.

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 258 ГПК України в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема, нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів суду першої інстанції, заперечень проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Згідно ч.3 ст. 268 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Частиною першою ст. 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, а також доводи та вимоги апеляційної скарги, Східний апеляційний господарський суд в даному випадку переглядає рішення господарського суду Харківської області від 09.04.2019 у справі № 922/403/19 лише в частині зменшення розміру основного боргу з 175 660,10 грн. до 125 660,10 грн.

Відповідач наполягає, що частина основного боргу 50 000,00 грн. була сплачена вже під час розгляду справи, тому суд повинен був в цій частині закрити провадження, а не задовольняти позов. В решті рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується.

Обґрунтовуючи поважність причин ненадання доказів до суду першої інстанції щодо сплати частини оскаржуваного боргу ТОТ «Бест-Абразив» зазначило, що відповідача було неналежним чином повідомлено про розгляд даної справи, тому у товариства не було можливості надати господарському суду докази, які свідчать про часткове погашення боргу, і за таких обставин апелянт долучив до апеляційної скарги копії платіжних доручень №761 від 22.02.2019 та №786 від 27.03.2019.

Статтею 162 ГПК України визначені вимоги до позовної заяви, зокрема, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються. У позовній заяві можуть бути вказані і інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

За загальним правилом позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви, а відповідач разом з поданням відзиву (ст. 80 ГПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Розглядаючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів дослідила наданий скаржником перелік здійснених відповідачем оплат основного боргу, в якому зазначено підставу операції, номер рахунку, номер документа, суму та дату сплати, та встановила наступне: позивач звернувся до суду 12.02.2019, сума позовних вимог щодо боргу була визначена ним під час звернення до суду. 18.02.2019 року господарський суд відкрив провадження у справі №922/403/19, станом на 22.02.2019 відповідач сплатив борг у сумі 20 000,00 грн (платіжне доручення 761 від 22.02.2019) та 30 000,00 грн (платіжне доручення 786 від 27.03.2019).

Отже під час розгляду даної справи відповідачем було частково погашено заборгованість у сумі 50 000,00 грн. перед позивачем в процесі розгляду справи судом першої інстанції. Дану обставину позивач не довів до відома суду першої інстанції. Але це ця обставина йому вже була відома.

Як встановлено судом апеляційної інстанції в рішенні господарського суду зазначено, що відповідач правом на участь представника у судовому засіданні 09.04.2019 не скористався, причину неявки не повідомив. Про місце, дату та час судових засідань відповідач повідомлявся судом за юридичною адресою. Але, судова кореспонденція повернута поштою на адресу суду із позначкою «за закінчення терміну зберігання».

Відповідно до частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення (виклики і повідомлення учасників справи здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень ч.3 ст. 120 ГПК України) є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, приписи ГПК України не дозволяють дійти висновку, що повернення ухвали з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Окрім того, повернення ухвали до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання ухвали чи про її незнаходження за адресою. Таким чином, ТОВ «Бест-Абразив» не було належним чином повідомлено про розгляд даної справи, тому у відповідача не було можливості надати до суду першої інстанції докази, які свідчать про часткове погашення боргу.

Позивач «ТВК «Украбразив» не повідомив господарський суд про частковий розрахунок, який відбувся між позивачем та відповідачем за умовами договору поставки №90/пр., під час судового розгляду справи судом першої інстанції.

За таких обставин відповідач обґрунтував та надав апеляційному суду докази неможливості подання платіжних доручень №761 від 22.02.2019 та №786 від 27.03.2019 до суду першої інстанції.

Враховуючи те, що додані до апеляційної скарги вищевказані платіжні доручення не були предметом дослідження суду першої інстанції, колегія суддів приймає їх до розгляду.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення в зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Відтак, в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 175 660,10 грн. суд першої інстанції повинен був закрити провадження у справі з урахуванням погашення суми основної заборгованості у розмірі 50 000,00 грн. під час розгляду справи судом, а не задовольняти позовні вимоги, здійснивши при цьому вірний розподіл судових витрат.

За таких встановлених апеляційним судом обставин рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення основного боргу за договором поставки №90/пр. від 19.10.2017 у сумі 175 660,10 грн. не відповідає фактичним обставинам справи та прийнято з порушенням вищенаведених процесуальних норм, тому в цій частині підлягає зміні і закриттю провадження у справі в відповідній частині, а саме 50 000,00 грн.

В іншій частині рішення суду залишається без змін, оскільки сторонами не оскаржується.

Відповідно до пп. б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, у постанові має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями п.2, ч.1 ст. 231, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмежено відповідальністю «Бест-Абразив», м. Харків на рішення господарського суду Харківської області від 09.04.2018р. у справі №922/403/19 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/403/19 змінити.

Позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Абразив" у сумі 50 000 грн рішення господарського суду Харківської області від 09.04.2019р. у справі №922/403/19 скасувати та в цій частині прийняти нове рішення - закрити провадження в цій частині рішення.

Резолютивну частину викласти в наступній редакції:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест-Абразив" (61070, м. Харків, вул. Чкалова, буд. 2-В, офіс 2, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича компанія "Украбразив" (61020, м. Харків, проспект Любові Малої, буд. 99, ) 125 660,10 суму основної заборгованості, 3763,04 грн 3% річних, 13023,31 інфляційних витрат та 2136,69 судового збору.

В решті рішення суду залишити без змін.

Господарському суду Харківської області видати наказ відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів з дня складання повної постанови в порядку, встановленому ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 27.06.2019

Головуючий суддя С.В. Барбашова

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя О.Є. Медуниця