РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.06.2019 Справа № 910/4774/19

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Біз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекарня Камінський"

про стягнення 153 359, 60 грн.

без повідомлення учасників справи

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва із позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай Біз" (далі - ТОВ "Скай Біз", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекарня Камінський" (далі - ТОВ "Пекарня Камінський", відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 153 359, 60 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 2709-ФД від 27.09.2018 р. в частині своєчасного повернення наданих грошових коштів, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість. У позові ТОВ "Скай Біз" просить стягнути з ТОВ "Пекарня Камінський" борг у сумі 150 000,00 грн., інфляційні втрати у сумі 2 250,00 грн., 3 % річних у сумі 1 109,60 грн., що разом складає - 153 359, 60 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 17.04.2019 р. за вказаним позовом було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до правил, визначених ст.ст. 12, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Цією ж ухвалою сторонам наданий строк, передбачений законом, для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що між ТОВ "Пекарня Камінський" (позичальник) та ТОВ "Скай Біз" (позикодавець) був укладений договір № 2709-ФД від 27.09.2018 р. (далі - договір), відповідно до п.п. 1.1, 2.1 якого ТОВ "Скай Біз" надає ТОВ "Пекарня Камінський" безвідсоткову поворотну фінансову допомогу у сумі 150 000,00 грн., а останній зобов`язується повернути надані грошові кошти.

Згідно з пунктами 2.2 - 2.3 договору поворотна фінансова допомога надається позичальнику на безоплатній основі шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів на поточний рахунок позичальника та підлягає поверненню за вимогою позикодавця по закінченню дії договору (п. 3.1).

Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2018 року. Всі зміни та доповнення до даного договору укладаються у письмовій формі та підписуються обома сторонами (п. п. 8.1, 8.2 договору).

Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, зважаючи на положення чинного законодавства та зміст указаного договору, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли господарські правовідносини позики.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору про надання фінансової допомоги ТОВ "Скай Біз" надало грошові кошти відповідачу, про що свідчать копії платіжного доручення № 46 від 27.09.2018 р. та листа позивача № 27/01 від 27.09.2018 р. про зміну призначення платежу на перерахування ТОВ "Пекарня Камінський" поворотної фінансової допомоги у сумі 150 000,00 грн. Проте, вказана сума коштів відповідачем не була повернута позичальнику - ТОВ "Скай Біз" у строк, погоджений сторонами (31.12.2018).

Як встановлено судом, у березні 2019 р. позивач звертався до ТОВ "Пекарня Камінський" з претензією щодо повернення грошових коштів, однак, відповідач залишив вимоги позивача без відповіді та задоволення.

Разом з тим, частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлений обов`язок позичальника повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач доказів повернення ТОВ "Скай Біз" поворотної фінансової допомоги у сумі 150 000 грн. не надав, доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з ТОВ "Пекарня Камінський" позики у вказаній сумі підлягає задоволенню.

Крім основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача також інфляційне збільшення боргу у сумі 2 250,00 грн. та 3 % річних у сумі 1 109,60 грн., нараховані за порушення зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми законодавства, вимоги про стягнення інфляційної складової боргу та 3 % річних є такими, що заявлені правомірно.

Провівши перерахунок вказаних сум, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні втрати у сумі 2 250,00 грн., 3 % річних у сумі 1 109,60 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

Отже, за висновком суду позов ТОВ "Скай Біз" підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73-79, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Біз" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекарня Камінський" про стягнення заборгованості у сумі 153 359, 60 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пекарня Камінський" (03187, м. Київ, вул. Глушкова, буд. 1, ідентифікаційний код 41033933) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Біз" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 116, кв. 3, ідентифікаційний код 41671147) заборгованість у сумі 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп., інфляційну складову боргу у сумі 2 250 (дві тисячі двісті п`ятдесят) грн. 00 коп., 3 % річних у сумі 1 109 (одну тисячу сто дев`ять) грн. 60 коп., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2 325 (дві тисячі триста двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Повне судове рішення складено 25 червня 2019 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.