ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року Справа №918/64/19

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Розізнана І.В.

суддя Грязнов В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу приватного підприємства "ІБК "Дедал" на рішення господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 р. (суддя Пашкевич І.О., повний текст рішення складено 11.04.2019 р.)

за позовом приватного підприємства "ІБК "Дедал"

до Смизької селищної ради

про стягнення збитків у сумі 112 010,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 р. у справі №918/64/19 у задоволенні позову приватного підприємства "ІБК "Дедал" до Смизької селищної ради про стягнення збитків у сумі 112 010,00 грн., відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що позивачем не доведено наявності понесених ним прямих збитків в загальній сумі 16700 грн. завданих йому відповідачем, а саме не доведено наявності складу цивільного правопорушення. При цьому зазначив, що понесені позивачем витрати у вигляді плати за подання скарги на рішення тендерного комітету Смизької селищної ради в сумі 15000 грн. передбачені законом, тому позивач, скориставшись своїм правом на оскарження рішення замовника торгів, отримав результат рішення щодо переможця торгів було скасовано. Крім того, сплата позивачем 1700 грн. за подання тендерних пропозицій також передбачена законом і забезпечила останньому право на реальну участь у торгах, яким позивач скористався. З огляду на вказане, витрати понесені позивачем не можуть вважатися реальними збитками.

Місцевий господарський суд, посилаючись на Закон України "Про публічні закупівлі", звернув увагу, що у зв`язку з припиненням процедури закупівлі внаслідок відсутності подальшої потреби та повторного її оголошення, позивач не був позбавлений права прийняти участь в оголошеній закупівлі робіт повторно, отже права позивача не було порушено.

Щодо пред`явленої ПП "ІБК "Дедал" вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) у сумі 95310 грн., суд дійшов висновку про те, що кредитор зобов`язаний довести, що ці доходи не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов`язків. Отже, договірна ціна (тендерна пропозиція) в поточних цінах станом на 25.09.2018 р., зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва, розрахунок прямих та загальновиробничих витрат, пояснювальна записка, не визнаються судом належними доказами підтвердження понесених позивачем збитків у вигляді упущеної вигоди, оскільки останні складені одноосібно позивачем та не містять жодних підтверджень щодо цін та вартості відповідних робіт чи матеріалів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник вказує, що суд першої інстанції не повністю дослідив обставини справи дійшовши висновку, що у конкурсі залишилось три учасника торгів, оскільки згідно протоколу №99 від 13.12.2018 р. внаслідок відхилення тендерної пропозиції ТОВ "Інженерно-будівельна компанія Вестбуд", учасниками торгів залишились ПП "ІБК "Дедал" та ТОВ "ДС "Консалтінг".

Звертає увагу, що відповідачем порушено ч.1 ст.32 Закону України "Про публічні закупівлі", оскільки в тендерній документації відповідача така підстава як відміна процедури закупівлі внаслідок відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт, послуг взагалі відсутня.

Апелянт, посилаючись на ст.224, 225 ГК України, зазначає, що понесені позивачем прямі та непрямі збитки підтверджуються платіжним доручення про внесення 1700 грн. для участі у тендері, 15000 грн. по сплаті внеску за розгляд поданої позивачем скарги та зведеним кошторисним розрахунком вартості об`єкта будівництва з визначеним прибутком у розмірі 95310 грн. Крім того, вказує про наявний причинно-наслідковий зв`язок, який полягає в тому, що позивач внаслідок незаконних дій відповідача поніс прямі збитки (витрати) по сплаті обов`язкових платежів та не отримав внаслідок незаконної відміни тендеру дохід, який є його непрямими збитками.

31.05.2019 р. відповідач, Смизька селищна рада, подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач, посилаючись на ст.22 ЦК України, вказує, що заявлені скаржником до відшкодування витрати, а саме плата за участь у тендері, плата за подання скарги на рішення тендерного комітету ради, не є збитками в розумінні зазначеної статті, так як понесені з метою реалізації позивачем права на оскарження процедури державної закупівлі, а не у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до позивача, наявність якої останній не довів.

Твердження скаржника про те, що внаслідок незаконної відміни тендеру він поніс прямі збитки та недоотримав дохід, який є його непрямими доходами, є абсурдними, оскільки тендерна пропозиція скаржника, як учасника взагалі не розглядалась. Крім того, твердження позивача про відсутність в тендерній документації замовника такої підстави як відміна процедури закупівлі внаслідок відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт і послуг не відповідає дійсності, адже, в тендерній документації замовника, на виконання вимоги п.7 ч.1 ст.31 Закону України "Про публічні закупівлі", така підстава передбачена, тобто відміна торгів з вищезазначеної підстави відбулась цілком законно і обґрунтовано.

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги приватного підприємства "ІБК "Дедал" на рішення господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 р. у справі №918/64/19 без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу в межах вимог та доводів наведених в ній, відзив на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 11.10.2018 р. Смизька селищна рада розмістила через систему "Prozorro" оголошення про проведення відкритих торгів за № UA-2018-10-11-000784-с на закупівлю: капітальний ремонт нежитлового приміщення адміністративного будинку по вул. Заводській, 1-6 в смт.Смига Рівненської обл. з метою розміщення в ньому апарату селищної ради та центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) (Класифікація за ДК 021:2015:454500000-6 - інші завершальні будівельні роботи) з очікуваною вартістю 7 306 434,00 грн. з ПДВ (а.с.11-12).

Згідно з протоколом №83 від 05.11.2018 р., тендерним комітетом Смизької селищної ради визначено переможця процедури закупівлі, а саме товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-Будівельна компанія Вестбуд" (остаточна цінова пропозиція - 6 816 794,34 грн з ПДВ).

Крім того, участь в закупівлі також приймали ПП "ІБК "ДЕДАЛ" (остаточна цінова пропозиція - 6 837 067,83 грн з ПДВ) та ТОВ "ДС Консалтинг" (остаточна цінова пропозиція 7160305,32 грн з ПДВ).

Не погоджуючись із рішенням тендерного комітету №83 від 05.11.2018 р., 15.11.2018р. ПП "ІБК "ДЕДАЛ" подало до Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель (далі Комісія) скаргу про порушення Смизькою селищною радою законодавства в сфері публічних закупівель

05.12.2018 р. за наслідками розгляду вказаної скарги Комісією прийнято рішення №12433-р/пк-пз про зобов`язання Смизької селищної ради скасувати рішення про визначення товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельна компанія Вестбуд" переможцем процедури закупівлі - "ДК 021:2015: 454500000-6 - інші завершальні будівельні роботи", оголошення про проведення якої оприлюднене на веб-порталі Уповноваженого органу за № UА-2018-10-11-000784-с (а.с.16-21), оскільки тендерна пропозиція ТОВ "ІБК Вестбуд" не відповідала умовам тендерної документації, та мала бути відхилена замовником на підставі ч.1 ст.30 Закону України "Про публічні закупівлі".

Рішенням тендерного комітету №99 від 13.12.2018 р. відхилено тендерну пропозицію, подану на участь у процедурі відкритих торгів згідно предмету закупівлі: капітальний ремонт нежитлового приміщення адміністративного будинку по вул. Заводській, 1-6 в смт.Смига Рівненської обл. з метою розміщення в ньому апарату селищної ради та центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) (Класифікація за ДК 021:2015:454500000-6 - інші завершальні будівельні роботи) переможцем - ТОВ "Інженерно-будівельна компанія Вестбуд", як такої, що не відповідає умовам тендерної документації (а.с.22).

Крім того, 13.12.2018 р. тендерним комітетом Ради було прийнято рішення, оформлене протоколом №100, про відміну замовником процедури відкритих торгів, згідно предмету закупівлі: Капітальний ремонт нежитлового приміщення адміністративного будинку по вул. Заводській, 1-6 в смт.Смига Рівненської області з метою розміщення в ньому апарату селищної ради та центру надання адміністративних послуг (ЦНАП) (Класифікація за ДК 021:2015:454500000-6 - інші завершальні будівельні роботи) з підстави, що передбачена ч.1 ст.31 Закону, а саме відсутності подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт послуг (а.с.23), яке 14.12.2018 року оприлюднене в електронній системі закупівель (а.с. 24-25).

26.12.2018 р. Смизькою селищною радою оголошено закупівлю: Капітальний ремонт нежитлового приміщення адміністративного будинку по вул. Заводській, 1-6 в смт. Смига Рівненської області з метою розміщення в ньому апарату селищної ради та центру надання адміністративних послуг (ЦНАП), оголошення про проведення відкритих торгів за № UA-2018-12-26-000597-а (а.с.26-28).

Приватне підприємство "ІБК "Дедал" вважає, що рішення про відміну замовником процедури відкритих торгів, оформлене протоколом №100 від 13.12.2018 р., спрямоване на дискримінацію підприємства та суперечить принципам здійснення закупівель згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про публічні закупівлі". З огляду на вказане, приватне підприємство "ІБК "Дедал" звернулося з позовом до суду про стягнення з Смизької селищної ради збитків на підставі ст.1173 ЦК України.

Аналізуючи встановлені обставини справи та надаючи їм оцінку в процесі апеляційного перегляду колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Застосування цього способу захисту визначається положенням ст. 22 ЦК і проводиться як у договірних зобов`язаннях (ст. 611 ЦК), так і в позадоговірних зобов`язаннях (гл. 82 ЦК), якщо порушенням цивільного права особи їй завдано майнову шкоду, призведе до збитків.

Частиною 2 ст.6 та ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За загальним правилом, закріпленим у ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Вказана стаття є спеціальною, оскільки передбачає певні особливості, відмінні від загальних правил деліктної відповідальності, а саме: а) наявність владно-адміністративного, тобто обов`язкового, одностороннього характеру дій органів державної влади, місцевого самоврядування; б) завдання шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю зазначених суб`єктів; в) настання відповідальності незалежно від вини цих органів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, оголошення про проведення відкритих торгів на закупівлю послуг з капітального ремонту нежитлового приміщення є публічною пропозицією на укладення господарського договору. З огляду на що, Смизька селищна рада виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як суб`єкт господарювання, оскільки не використовує владно-адміністративні функції (не приймає рішень обов`язкових для певних суб`єктів).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ст.1173 ЦК України не підлягає до застосування у спірних правовідносинах.

Відповідно до статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналогічні приписи щодо визначення поняття збитків та їх складу закріплені в статтях 224, 225 Господарського кодексу України.

Отже, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходів, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу, що вимога про відшкодування збитків (шкоди) може бути пред`явлена виключно у разі, якщо збитки є результатом порушення права і виключно до особи, яка це право порушила.

Стаття 74 ГПК України покладає на кожну зі сторін, що беруть участь у справі, обов`язок доказування тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язковою передумовою задоволення вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: протиправність поведінки винної особи як заподіювача збитків (дії чи бездіяльності особи); причинний зв`язок між діями винної особи та заподіянням збитків; збитків (їх наявності та розміру); вина. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Приватне підприємство "ІБК "Дедал" у позовній заяві просить стягнути з Смизької селищної ради прямі (реальні) збитки в сумі 16700,00 грн.

В обґрунтування вказаної суми, позивач, зокрема, зазначає, що підприємством було сплачено 15000,00 грн. за розгляд скарги про порушення Радою законодавства в сфері публічних закупівель згідно платіжного доручення №3161 від 15.11.2018 р. (а.с.15).

Реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч.4 ст.18 Закону України "Про здійснення державних закупівель", за подання скарги до органу оскарження справляється плата, яка зараховується до спеціального фонду державного бюджету.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру плати за подання скарги" від 23.03.2016 р. №291 встановлено розміри плати за подання скарги до органу оскарження відповідно до Закону України Про публічні закупівлі, зокрема, 15 тис. гривень - у разі оскарження процедури закупівлі робіт.

Закон не передбачає як можливість повернення вказаної плати, так і можливість її покладання на порушника процедури закупівлі в разі задоволення вимог.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.

Таким чином, звернення позивача зі скаргою до Антимонопольного комітету України, є його правом, а не обов`язком. Внесення скаржником 15000 грн. в якості обов`язкового платежу до Державного бюджету України спрямоване на дотримання встановленого законом порядку подання скарги до органу оскарження. При цьому, в результаті скасування рішення щодо переможця торгів скаржник не відновив своє порушене право - бути переможцем торгів.

Окрім цього, в даній правовій ситуації витрати на реалізацію права на оскарження процедури закупівлі понесені товариством ще до встановлення компетентним державним органом факту вчинення відповідачем неправомірних дій, а не внаслідок них.

Крім того, позивачем за участь у відкритих торгах за №UA-2018-10-11-000784-с було внесено плату у розмірі 1700,00 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ "Держзакупівлі онлайн" згідно платіжного доручення №3076 від 26.10.2018 р. (а.с.13), тобто сплативши вказаний платіж у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №166 від 24.02.2016 р., приватне підприємство "ІБК "Дедал" скористалось наданим йому правом, та взяло реальну участь у торгах.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до абз.8 п.4 Порядку функціонування електронної системи закупівель та проведення авторизації електронних майданчиків, у разі відміни торгів або визнання їх такими, що не відбулися, оператором авторизованого електронного майданчика повертається плата учаснику/переможцю, крім випадків, коли пропозиції учасника/переможця було відхилено.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.12.2018 р. тендерним комітетом Ради було прийнято рішення про відміну замовником процедури відкритих торгів. При цьому, тендерна документація приватного підприємства "ІБК "Дедал" не досліджувалась.

Доказів в підтвердження звернення позивача щодо повернення плати за участь у тендері, у зв`язку з відміною торгів, матеріали справи не містять та учасниками справи до суду не надано.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що витрати позивача щодо прийняття участі в публічних закупівлях та подання скарги до Антимонопольного комітету України не є збитками у розумінні ст. 22 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України, оскільки понесені саме з метою реалізації свого права на прийняття участі в тендері та на оскарження процедури державної закупівлі, а не у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача по відношенню до позивача, не мають обов`язкового характеру та не перебувають у причинному зв`язку з його діями.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування збитків в сумі 16700,00 грн., та відповідно про необґрунтованість позову у вказаній частині.

Щодо стягнення з відповідача упущеної вигоди в сумі 95310,00 грн., апеляційний суд враховує наступне.

Упущеною вигодою є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані. Звернення з вимогою про відшкодування збитків як неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на позивача обов`язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені ним доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Таким чином, важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Обґрунтовуючи підстави стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, позивач вказує, що внаслідок прийняття відповідачем рішення про відміну замовником процедури відкритих торгів, приватне підприємство "ІБК "Дедал" не отримало дохід, який міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушено.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, рішення тендерного комітету відповідача про відміну процедури відкритих торгів згідно вказаного предмету закупівлі з підстав, що передбачені ч. 1 ст. 31 Закону України "Про публічні закупівлі" (відсутність подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт і послуг), прийнято та оприлюднено згідно вимог чинного законодавства, а саме: рішення оформлено протоколом засідання тендерного комітету, на веб-порталі уповноваженого органу розміщено відповідний документ протягом 1 дня з дня прийняття замовником (відповідачем) відповідного рішення (ч. 4 ст. 11, ч.3 ст. 31 Закону України "Про публічні закупівлі").

При цьому, доказів у підтвердження незаконності вказаного рішення позивачем не надано та матеріали справи не містять. Правом на оскарження рішення позивач також не скористався.

Посилання скаржника щодо відсутності в тендерній документації замовника такої підстави як відміна процедури закупівлі внаслідок подальшої потреби в закупівлі товарів, робіт і послуг спростовуються наявними в матеріалах справи документами, а саме протоколом засідання тендерного комітету №100 від 13.12.2018 р. (а.с.23), оголошенням про відміну проведення відкритих торгів (а.с.24-25).

Апеляційний суд також приймає до уваги, що відхилення тендерної пропозиції ТОВ "Інженерно-будівельна компанія Вестбуд" на участь у процедурі відкритих торгів не гарантувало б позивачу набуття статусу переможця у вказаному тендері, та відповідно укладення договору на виконання будівельних робіт та виникнення господарських відносин з Смизькою селищною радою, оскільки тендерна документація позивача не досліджувалась та ПП "ІБК "Дедал" залишилося не єдиним учасником тендеру по закупівлі. Вказане спростовує посилання апелянта, що за ціною тендерної пропозиції переможцем конкурсу мав стати саме позивач.

Крім того, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що договірна ціна (тендерна пропозиція) в поточних цінах станом на 25.09.2018 року (а.с.29), зведений кошторисний розрахунок вартості об`єкта будівництва (а.с.66-67), розрахунок прямих та загальновиробничих витрат (а.с.68-69), пояснювальна записка, не є належними доказами в підтвердження підстав для стягнення упущеної вигоди, оскільки відсутній підписаний договір на виконання будівельних робіт між підприємством та радою, а вказані документи складені позивачем одноосібно, тобто отримання доходів, на які розраховував позивач, є лише його припущенням та не підтверджуються будь-якими доказами у відповідності до ст.76, 77, 78 ГПК України.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення непрямих збитків (упущеної вигоди) у розмірі 95310,00 грн. є безпідставною та необґрунтованою, тому не підлягає до задоволення.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що 26.12.2018 року Радою було повторно оголошено закупівлю робіт "Капітальний ремонт нежитлового приміщення адміністративного будинку по вул. Заводській 1Б в смт.Смига Рівненської області з метою розміщення в ньому апарату селищної ради та центру надання адміністративних послуг (ЦНАП)", однак позивач не скористався правом прийняти участь в оголошеному тендері повторно.

Оскільки Закон України "Про публічні закупівлі" не містить обмежень щодо здійснення закупівель товарів, робіт або послуг за тим самим предметом закупівлі повторно у разі виникнення потреби протягом поточного року, суд не вбачає порушень відповідачем прав позивача у зв`язку з припиненням процедури закупівлі внаслідок відсутності подальшої потреби та повторного її оголошення.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (Заява №4909/04) від 10.02.2010 р. у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

У відповідності до ч. 3 ст.13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. За змістом ч.1 ст.14 ГПК України суд розглядає справу не інакше як, зокрема, на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та досліджені судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст.73, 76-79, 86 ГПК України.

В силу приписів ч.1 ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи ґрунтуються на помилковому тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Оскільки відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, судовий збір за подачу апеляційної скарги покладається на скаржника згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Рівненської області від 02.04.2019 р. у справі №918/64/19 залишити без змін, апеляційну скаргу приватного підприємства "ІБК "Дедал" без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "27" червня 2019 р.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Грязнов В.В.