ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
12.06.2019м. ДніпроСправа № 904/765/19
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Рудь І.А., , за участю секретаря судового засідання Михайлової К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром", подану в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром", м. Дніпро
до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області
про стягнення заборгованості в сумі 501 975 грн. 01 коп. за договором поставки від 23.01.2017 № 3786-ПУ-УМТС
від заявника: Якубук М.В., ордер № 2617/002 від 25.02.2019, адвокат;
від відповідача: не з'явився.
Рішенням господарського суду від 28.05.2019 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" задоволені повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача 448 806 грн. 24 коп. основного боргу, 14 263 грн. 53 коп. 3% річних, 38 905 грн. 24 коп. інфляційних втрат, 7 529 грн. 63 коп. витрат по сплаті судового збору.

У судовому засіданні 28.05.2019 під час розгляду справи по суті, до закінчення судових дебатів, представником позивача зроблено заяву про надання встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України п'ятиденний строк для подання доказів понесення судових витрат позивачем.

03.06.2019 на адресу суду надійшло клопотання позивача від 03.06.2019 про розподіл судових витрат.

Ухвалою господарського суду від 04.06.2019 для вирішення питання про судові витрати позивача на надання правової допомоги призначене судове засідання на 12.06.2019.

У судове засідання 12.06.2019 представник відповідача не зв'явився, заперечення проти поданого позивачем клопотання не надав.

Господарський суд вважає за можливе розглянути клопотання позивача без участі представника відповідача, який повідомлений про час та місце проведення судового засідання відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 12.06.2019 підтримав вимоги клопотання та просив задовольнити їх у повному обсязі.

В порядку ст. 240 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Так, у судовому засіданні 28.05.2019 під час розгляду справи по суті, до закінчення судових дебатів, представником позивача зроблено заяву про надання встановленого ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України п'ятиденного строку для подання доказів понесення судових витрат позивачем.

Після ухвалення судом рішення у справі № 904/765/19 позивачем подано до суду клопотання, в якому просив суд розподілити судові витрати на оплату професійної правничої допомоги, стягнути з відповідача на користь позивача 25 000 грн. 00 коп. понесених позивачем витрат.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, рішення у справі № 904/765/18 ухвалено судом 28.05.2019, а клопотання позивача щодо розподілу витрат на правничу допомогу, надійшла до суду 03.06.2019.

З огляду на викладене, позивачем в межах строків, визначених ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, подано документи в підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу.

Положеннями ст. 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у заявленій сумі, позивачем до матеріалів справи надано:

- копію договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 № 02/19, укладеного між Адвокатським об'єднанням "Легарт" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" (клієнт), відповідно до умов якого адвокатське об'єднання зобов'язалось надавати правову допомогу клієнту, детальний зміст, конкретизація та обсяг якої, визначаються у підписаних сторонами завданнях до цього договору;

- копію завдання № 01/19 до договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 № 02/19, відповідно до умов якого клієнт доручив адвокатському об'єднанню надавати юридичну допомогу та здійснювати представництво клієнта щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" суми заборгованості та штрафних санкцій за договором поставки від 23.01.2017 № 3786-ПУ-УМТС;

- копію рахунку-фактури від 15.02.2019 № 0001 на суму 5 000 грн. 00 коп. та рахунку-фактури від 28.05.2019 № 0004 на суму 20 000 грн. 00 коп.;

- копії меморіального ордеру від 18.02.2019 № @2PL304795 на суму 5000 грн. 00 коп., меморіального ордеру від 30.05.2019 № @2PL468562 на суму 5 500 грн. 00 коп., меморіального ордеру від 30.05.2019 № @2PL459351 на суму 14 500 грн. 00 коп.;

- копію акту про надані послуги за завданням № 01/19 до договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 № 02/19

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

За умовами п. 3.1 договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 № 02/19 розмір гонорару (винагороди) адвокатського об'єднання за годину роботи становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. Фіксований розмір гонорару (винагороди) адвокатського об'єднання може визначатися у завданнях до цього договору з урахуванням Рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару, затверджених рішенням Ради адвокатів Харківської області № 17 від 21.03.2018.

Як встановлено судом та вбачається з наданого заявником завдання № 01/19 до договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 № 02/19, сторони договору узгодили фіксований розмір гонорару (винагороди) адвокатського об'єднання, який становить:

- 5 000 грн. 00 коп. - за усну консультацію та ознайомлення з документами, що надані клієнтом (договором поставки, накладними, специфікаціями, рахунками, товарно-транспортними накладними до договору та банківськими виписками); складання позовної зави клієнта до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" щодо стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором поставки;

- 16 000 грн. 00 коп. (+ 2000 грн. 00 коп. за кожне наступне судове засідання, але не більше 26 000 грн. 00 коп.) - за участь адвоката у судовому розгляді справи у Господарському суді Дніпропетровської області за позовом ТОВ "Доненергопром" до ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про стягнення заборгованості.

Відповідно до акту про надані послуги за завданням № 01/19 до договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 № 02/19, розмір гонорару за надану у період з 13.02.2019 по 28.05.2019 правову допомогу становить 25 000 грн. 00 коп., з яких:

- 5 000 грн. 00 коп. за надання інформації, консультацій і роз'яснень з правових питань, пов'язаних з предметом договору поставки; підготовка та подання до Господарського суду Дніпропетровської області позовної заяви про стягнення суми заборгованості за договором поставки №3786-ПУ-УМТС від 23.01.2017 та штрафних санкцій;

- 20 000 грн. 00 коп. за подання до Господарського суду Дніпропетровської області заяви про зменшення розміру позовних вимог; участь у підготовчому засіданні по справі 904/765/19 про стягнення суми заборгованості за договором поставки №3786-ПУ-УМТС від 23.01.2017 та штрафних санкцій; складання та подання до Господарського суду Дніпропетровської області відповіді на відзив ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля"; участь у підготовчому засіданні по справі 904/765/19 про стягнення суми заборгованості за договором поставки №3786-ПУ-УМТС від 23.01.2017 та штрафних санкцій; подання до Господарського суду Дніпропетровської області клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 904/765/19; ознайомлення у Господарському суді Дніпропетровської області з матеріалами справи № 904/765/19, зокрема, клопотанням ПрАТ "ДТЕК "Павлоградвугілля" про витребування доказів; підготовка та надання до Господарського суду Дніпропетровської області заперечення на клопотання ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" про витребування доказів; участь у підготовчому засіданні та засіданні з розгляду справи по суті по справі 904/765/19 про стягнення суми заборгованості за договором поставки №3786-ПУ-УМТС від 23.01.2017 та штрафних санкцій.

Аналіз наведених норм частини четвертої ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, а також статей 129 та 247 цього Кодексу дає підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов'язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

За ч. 1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції.

Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04), заявник має право на відшкодування витрат у розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений (справа «Немайстер проти Австрії), у рішенні "Лавентс проти Латвії" також зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд зазначає, що справа не є досить складною та не містить значний обсяг документів та доказів, у зв'язку із чим витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн. 00 коп. є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З огляду на викладене, враховуючи подані позивачем докази щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, оцінюючи пов'язаність цих витрат з розглядом справи; пропорційність до предмета спору, з урахуванням значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, суд дійшов до висновку про покладення на відповідача понесених позивачем витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20 000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 221, 232, 233, 236-238, 240, 241, 244, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, 76, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Доненергопром" (49049, м. Дніпро, пров. Добровольців, 17, ) 20 000 грн. 00 коп. (двадцять тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

У решті заяви відмовити.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Рудь

Повне рішення складено - 24.06.2019.