ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.04.2019 Справа №905/242/19

Господарський суд Донецької області у складі судді Шилової О.М.,

розглянув у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», м.Нікополь Дніпропетровської області

до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області

про: стягнення 785655,64грн штрафу.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство «Нікопольський завод феросплавів», м.Нікополь Дніпропетровської області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 785655,64грн штрафу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на несвоєчасну поставку відповідачем продукції коксохімічного виробництва за специфікацією №21 від 08.06.2018 до Договору поставки №012/18-03/1800447 від 15.12.2017.

Після відкриття провадження у справі сторони надали суду:

відповідач відзив №09-10/48 від 05.03.2019 з додатками (вх.№4966/19 від 11.03.2019, а.с.134-207), в якому просив суд зменшити штраф на 80% від суми, що підлягає стягненню;

позивач заяву №2019.02.19/29-4016 від 19.02.19 з додатками (вх.№3921/19 від 22.02.2019 а.с.130-132) на виконання вимог ухвали суду від 05.02.2019; відповідь на відзив №2019.03.18/58-7578/4016 від 18.03.2019 (з додатками, вх.№5931/19 від 22.03.2019, а.с.209-213), в якій проти зменшення судом штрафу заперечив та зазначив, що відповідач як суб`єкт господарювання свідомо порушив вимоги ст.ст.193, 226 Господарського кодексу України в частині вжиття усіх заходів, необхідних для належного виконання своїх зобов`язань.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, ст.ст.7, 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Розглянувши наявні у матеріалах справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням докази, які мають значення для вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

15.12.2017 між Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (Постачальник, відповідач) та Публічним акціонерним товариством «Нікопольський завод феросплавів» (Покупець, позивач) був укладений договір поставки №012/18-03 (далі Договір, а.с.8-17), за п.1.1 якого Постачальник зобов`язався поставити і передати у власність Покупцю продукцію коксохімічного виробництва (Товар) відповідно до сортаменту, якості, строків, у обсязі, за цінами та на умовах, передбачених у специфікаціях до Договору, які є його невід`ємними частинами, а Покупець зобов`язався прийняти Товар та оплатити його на умовах Договору. Витрати за перевезення Товару від пункту відправлення до пункту призначення (зал.тариф) відносяться на Постачальника, якщо інше не передбачено специфікаціями.

За умовами п.2.1 Договору Постачальник, зокрема, зобов`язався: здійснювати поточні поставки Товару, обумовленого в Специфікаціях до Договору, на умовах СРТ залізнична станція Нікополь Придніпровської залізниці (відповідно до правил ІНКОТЕРМС-2010), якщо інші умови поставки не обумовлені Специфікаціями до Договору; повідомляти Покупця про здійснені поставки Товару протягом одного робочого дня.

За п.2.2 Договору Покупець, зокрема, зобов`язався: прийняти Товар на умовах, визначених в Договорі, за актом приймання-передачі та один екземпляр акта передати Постачальнику; оплатити вартість Товару на умовах, визначених в Договорі.

Згідно з п.2.3 Договору під поточними поставками в ході виконання Договору розуміється поставка запланованого обсягу товару відповідно до підписаної Специфікації.

Відповідно до п.2.5 Договору узгодженим обсягом Товару є обсяг поставки, зазначений у діючій Специфікації до Договору, з моменту підписання цієї Специфікації.

За п.2.6 Договору допускається щомісячна поставка товару з відхиленням у кількості +/-5% від обсягів, обумовлених у Специфікаціях.

Постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки Товару, з моменту передачі його в розпорядження транспортній організації (перевізнику) у місці передачі відповідно до пункту 2.1 Договору (п.2.7 Договору).

Сторони домовились, що ціна Товару за одиницю та за позиціями зазначається у Специфікаціях до Договору (п.3.1 Договору).

Відповідно до п.5.3 договору Покупець здійснює приймання Товару за кількістю на підставі залізничних накладних відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженою постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 №П-6 зі змінами та доповненнями та СОУ МПП 75.160-323:2010.

Згідно з п.8.4 Договору в разі порушення строків або порушення обсягу поставки, обумовленого в узгодженій сторонами Специфікації, Постачальник сплачує Покупцю неустойку у розмірі 5,0% від вартості недопоставленого у строк обсягу Товару, обумовленого у Специфікації.

Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 28.02.2019 та, відповідно, за грошовими розрахунками до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (п.9.5 Договору).

У Специфікації №21 від 08.06.2018 до Договору (далі Специфікація №21, а.с.42) сторони погодили найменування Товару, його кількість, ціну реалізації, умови оплати та поставки: протягом червня 2018 року відповідач зобов`язався відповідно до орієнтовного графіку відвантаження товару (7-8 вагонів на добу) в період з 08.06.2018 відвантажити позивачу Товар відсів коксу доменного, ТУ У 23.1-3-2004, у кількості 4000т (+/-5%) сухої ваги загальною вартістю 27447600,00грн з ПДВ (5718,25грн за тону сухої ваги без ПДВ, що складає еквівалент 218,49дол США за курсом НБУ станом на 08.06.2018).

Договір і Специфікація №21 підписані обома сторонами без зауважень і скріплені печатками сторін.

Фактично у червні 2018 року відповідач поставив позивачу 1510,093 сухих тонн товару, що Постачальником у відзиві не заперечується і підтверджується залізничними накладними:

- №50346949 від 22.06.2018 (виставлені рахунки за поставку 148,212 та 199,718 сухих тонн Товару),

- №50470103 від 30.06.2018 (виставлені рахунки за поставку 180,607 та 221,432 сухих тонн Товару),

- №50479229 від 30.06.2018 (виставлені рахунки за поставку 246,806, 256,478 та 256,840 сухих тонн Товару) (а.с.49-60).

Зобов`язання з поставки товару за Договором мало бути виконане не пізніше 30.06.2018 (п.7 Специфікації №21).

За розрахунком позивача, з яким погоджується суд, загальний обсяг недопоставки за Специфікацією №21 з урахуванням визначеного за п.2.6 Договору 5% толерансу складає 2289,907т сухої ваги відсіву коксу доменного.

В п.3 Специфікації №21 сторони погодили, що базова ціна на умовах поставки СРТ складає еквівалент 218,49 доларів США/тонну сухої ваги без урахування ПДВ у національній валюті України за курсом НБУ, який діє на дату оплати. Ціна, вказана у Специфікації, розрахована за курсом НБУ станом на 08.06.2018 26,171679грн/дол та складає 5718,25грн за тонну без ПДВ.

Оскільки відомості про дату оплати допоставленого за Специфікацією №21 Товару у матеріалах справи відсутні, суд під час розрахунку суми штрафу виходить з ціни Товару, визначеної у Специфікації №21 станом на 08.06.2018 (5718,25грн за тонну без ПДВ).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми штрафу за невиконання договірного обсягу поставки у червні 2018 року (п.8.4 Договору, Специфікація №21), суд визнає його вірним: 5718,25грн х 2289,907т + 20% ПДВ = 15713112,84грн (вартість недопоставленого у строк обсягу товару); 15713112,84грн х 5% = 785655,64грн.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу (далі ЦК) України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі наявних у справі документів (а.с.49-60) судом встановлено, що відповідач свого обов`язку з поставки обумовленого Специфікацією №21 обсягу Товару не виконав, чим порушив умови Договору, вимоги ст.ст.525, 526, 530 ЦК України та ст.193 Господарського кодексу (далі ГК) України щодо обов`язковості виконання зобов`язання належним чином відповідно до умов договору та у строк, встановлений у зобов`язанні.

За приписами ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На момент розгляду даної справи факт недопоставки Товару в червні 2018 року відповідачем в порядку норм ст.ст.13, 74 Господарського процесуального кодексу України не заперечується.

З огляду на викладене позовна вимога про стягнення 785655,64грн штрафу є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

У відзиві №09-10/48 від 05.03.2019 Приватне акціонерне товариство «Металургійний комбінат «Азовсталь» просило суд у випадку задоволення вимог про стягнення штрафу зменшити його розмір на 80%.

Згідно з ч.1 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

За приписами ч.4 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру неустойки є правом суду, при використанні якого мають враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

В чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання віршується судом з урахуванням приписів ст.86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтовуючи подане клопотання, відповідач посилається на погіршення свого фінансово-економічного стану, наявність заборгованості підприємств-контрагентів (в тому числі позивача), дефіцит порожніх вагонів, проведення бойових дій на території Донецької області та участь комбінату у відновленні інфраструктури регіону, що негативно вплинуло на господарську діяльність відповідача.

На час укладення Договору, на підставі якого заявлений позов, Антитерористична операція тривала (Указ Президента України від 14.04.2014 №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України»). Тому проведення бойових дій на території Донецької області, що негативно вплинуло на господарську діяльність відповідача, за переконанням суду не є винятковою обставиною щодо правовідносин сторін саме за Договором №012/18-03 15.12.2017.

За висновками суду надані відповідачем в обґрунтування свого клопотання докази не доводять винятковість обставин та появу об`єктивних перешкод для належного виконання зобов`язань, які відповідач не міг передбачити під час взяття на себе зобов`язань за Договором та Специфікацією №21.

В матеріалах справи наявні докази усунення Постачальником допущеного порушення (допоставка обумовленого Специфікацією №21 обсягу Товару тривала до 25.07.2018 включно а.с.61-103). Водночас оскільки у червні 2018 року відповідач недопоставив більше половини запланованого обсягу Товару, на який позивач обґрунтовано розраховував, суд визнає розмір неустойки співрозмірним з допущеним порушенням.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що клопотання відповідача про зменшення штрафу не підлягає задоволенню.

Судовий збір в сумі 11784,83грн покладається на відповідача відповідно до приписів п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 13, 14, 74, 86, 129, 210, 233, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів», м.Нікополь Дніпропетровської області, до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області, про стягнення 785655,64грн штрафу задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул.Лепорського, 1; ідентифікаційний код 00191158) на користь Акціонерного товариства «Нікопольський завод феросплавів» (53200, Дніпропетровська обл., м.Нікополь. вул.Електрометалургів, 310; ідентифікаційний код 00186520) 785655,64грн штрафу, 11784,83грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням приписів підп.17.5 п.17 ч.1 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.04.2019.

Суддя О.М. Шилова

надруковано 3 прим.:

1 до справи, 2 сторонам