ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

27.05.2019 р. м. Ужгород Справа № 907/739/18

За позовом ОСОБА_2 , м. Київ

до відповідача Приватного підприємства "Ужгородські аграрні інвестиції", с. Дубрівка Ужгородського району

про визнання недійсним з моменту його прийняття рішення позачергових зборів Приватного підприємства "Ужгородські аграрні інвестиції", затвердженого протоколом від 16.12.2016 року,

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

Секретар судового засідання - Тягнибок К.О.

представники:

Позивача (в режимі відеоконференції) - Бровко О.М., адвокат,

довіреність № 226 від 09.03.2017 року

Відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_2, м. Київ заявлено позов до відповідача Приватного підприємства "Ужгородські аграрні інвестиції", с. Дубрівка Ужгородського району про визнання недійсним з моменту його прийняття рішення позачергових зборів Приватного підприємства "Ужгородські аграрні інвестиції", затвердженого протоколом від 16.12.2016 року.

Позивач просить заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, обґрунтовуючи їх тим, що йому, як учаснику підприємства, не було відомо про зазначені загальні збори учасників від 16.12.2016 року.

Ознайомлюючись із матеріалами справи № 907/726/16 представником ОСОБА_2 встановлено, що у матеріалах містяться документи, подані директором ПП "Ужгородські Аграрні Інвестиції" ОСОБА_3., а саме: протокол позачергових зборів № 16/12 від 16.12.2016 року на підставі начебто проведених загальних зборів учасників ПП "Ужгородські Аграрні Інвестиції", однак, на думку позивача, є підстави вважати, що зазначені збори не проводились та формально відображені директором ОСОБА_3 з метою уникнення відповідальності за розорення активів підприємства шляхом відчуження основних засобів.

Позивач вказує на те, що відповідно до порядку денного протоколу позачергових зборів № 16/12 від 16 грудня 2016 року були винесені наступні питання, а саме, щодо обрання голови зборів, щодо схвалення правочину № 23/01-2014р щодо продажу майна підприємства, стану їх виконання та оцінки дій директора.

Однак, питання, які були винесені на розгляд до порядку денного під час проведення позачергових зборів, про схвалення правочину, розглянуті підприємством без участі та належного повідомлення учасника ОСОБА_2. (повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів згідно ст. 61 Закону України "Про господарські товариства"), при цьому. ОСОБА_2. не мав можливості не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасників товариства ознайомитися з документами (ст. 61 Закону України "Про господарські товариства"), внесеними до порядку денного загальних зборів учасників та не мав можливості включити свої питання, які необхідно вирішити.

Позивач стверджує, що із рішення, затвердженого протоколом позачергових зборів від 16.12.2016 року № 16/12, вбачаються дії, направлені на уникнення відповідальності, які відповідач усвідомлено вчиняє з порушенням вимог скликання для ненадання можливості ОСОБА_2 ні скористатись своїми правами, ні захистити їх. Отже, позивач - ОСОБА_2 . внаслідок вищевикладених дій був позбавлений можливості участі на позачергових зборах ПП "Ужгородські Аграрні Інвестиції", як і був позбавлений можливості поставити на розгляд до порядку денного власний перелік питань, чим грубо порушено надані йому чинним законодавством та статутом підприємства права, з огляду на що просить визнати оспорюване рішення недійсним.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, на виклик суду жодного разу не з`явився, хоча підготовче провадження судом неодноразово відкладалося. Враховуючи, що про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду було надіслано на його офіційну юридичну адресу), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи,

заслухавши пояснення представника позивача,

суд встановив:

Відповідно до положень Статуту Приватного підприємства "Ужгородські Аграрні Інвестиції" (Відповідача у справі), останнє створене з метою отримання прибутку шляхом вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, розведення великої рогатої худоби молочних порід, розведення свиней, допоміжна діяльність у рослинництві, торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням, що не суперечить чинному законодавству України здійснює свою діяльність на підставі статуту.

Частиною 1 ст. 140 Цивільного кодексу України (в редакції на момент прийняття оспорюваного рішення) визначено, що товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Згідно положень ч. 1 ст. 50 Закону України "Про господарські товариства" товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Цивільного кодексу України (в редакції на момент прийняття оспорюваного рішення), ч. ч. 1, 2 ст. 82 Господарського кодексу України установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут. Установчі документи господарського товариства повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, склад і компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, з яких необхідна одностайність або кваліфікована більшість голосів, інші відомості, передбачені статтею 57 ГК України.

Статут товариства з обмеженою відповідальністю, крім відомостей, зазначених у частині другій цієї статті, повинен містити відомості про розмір часток кожного з учасників, розмір, склад та порядок внесення ними вкладів (ч. 4 ст. 82 Господарського кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, учасниками підприємства, згідно п. п. 3.1., 8.2. статуту, є: ОСОБА_2 (надалі - Позивач) - внесок на суму 1 282 115 грн. 85 коп., що складає 37,19% Статутного капіталу Підприємства; ОСОБА_4 - внесок на суму 2 165 358 грн. 87 коп., що складає 62,81% Статутного капіталу Підприємства, в тому числі 202 662 грн. 52 коп., що складає 5,8786% статутного капіталу Підприємства внесених в майновому виразі згідно з Актом прийому-передачі та грошової оцінки майна від 27.03.2013 року.

16 грудня 2016 року відбулись позачергові збори ПП "Ужгородські Аграрні Інвестиції" з порядком денним: 1) Про обрання Голови та Секретаря Позачергових зборів учасників; 2) Про схвалення умов укладення та виконання договору купівлі-продажу № 23/01-2014р від 23.01.2014 року з Товариством з обмеженою відповідальністю "Мукачево Агро"; 3) Про висловлення відсутності претензій до директора ОСОБА_3 з приводу укладення і виконання умов договору купівлі-продажу № 23/01-2014р від 23.01.2014 року з Товариством з обмеженою відповідальністю "Мукачево Агро".

За результатами даного порядку денного було прийнято рішення, оформлене протоколом № 16/12 від 16.12.2016 року, про схвалення укладення договору купівлі-продажу № 23/01-2014р від 23.01.2014 року, його умови, стан виконання, акти приймання-передачі та відзначено, що його укладення відповідає інтересам ПП "Ужгородські Аграрні Інвестиції"; про висловлення відсутності претензій до директора ОСОБА_3. з приводу укладення і виконання умов договору купівлі-продажу № 23/01-2014р від 23.01.2014 року з ТОВ "Мукачево Агро".

За твердженням позивача, він, як учасник Підприємства, не був повідомлений про час, місце проведення та порядок денний Позачергових зборів не отримав копію протоколу № 16/12 від 16.12.2016 року. ОСОБА_2. дізнався про проведення Позачергових зборів затверджених протоколом № 16/12 від 16.12.2016 року вже після їх проведення, тобто, з порушенням процедури скликання загальних зборів учасників підприємства та без належного повідомлення.

Тому, вважає, що вищезазначене рішення позачергових зборів від 16 грудня 2016 року, затверджене протоколом № 16/12 від 16.12.2016 року приватного підприємства "Ужгородські Аграрні Інвестиції", є недійсним та протиправним, прийнятим з порушенням вимог закону та статуту у частині проведення та скликання, з позбавленням Позивача (учасника) можливості участі на таких зборах, внесення питань до порядку денного. З огляду на вищенаведене, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав з даним позовом.

В подальшому, представник ОСОБА_2. у межах господарської справи № 907/726/16 ознайомився з вищевказаним рішенням загальних зборів від 16.12.2016 року.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

За положеннями ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Реалізація учасником господарського товариства передбачених законом прав учасника господарського товариства відбувається в рамках корпоративних відносин.

Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України).

Приватним підприємством, яким є відповідач у справі, згідно з положеннями ст. 113 Господарського кодексу України визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці.

Порядок створення та діяльності уповноважених власником органів управління приватним підприємством не врегульований ні Цивільний кодексом України (далі - ЦК України), ні ГК України. Зокрема, наведеними нормативно-правовими актами не передбачений порядок скликання та проведення загальних зборів учасників приватного підприємства. Відтак - відповідно до положень ст. 8 Цивільного кодексу України щодо вказаних правовідносин слід застосувати правові норми цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Оскільки підприємство відповідача засноване на приватній власності кількох осіб (засновників), а його статутний капітал поділений між учасниками на частки, правильним є застосування до спірних у справі правовідносин положень ЦК України та ГК України, які регулюють правовідносини щодо порядку скликання та проведення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду зазначеній у постанові від 06.03.2018 року у справі № 907/167/17.

Рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію" (п. 2.14. Постанови Пленуму ВГСУ від 25.02.2016 року № 4).

Права учасника (акціонера) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Позивачеві не може бути відмовлено у задоволенні вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів тільки з мотивів недостатності його голосів для зміни результатів голосування з прийнятих загальними зборами учасників (акціонерів, членів) рішень, оскільки вплив учасника (акціонера, члена) на прийняття загальними зборами рішень не вичерпується лише голосуванням (п. 2.16. Постанови Пленуму ВГСУ від 25.02.2016 року № 4).

Крім того, у п. 2.25. Постанови Пленуму ВГСУ від 25.02.2016 року № 4 вказано, що згідно з положеннями частини п`ятої статті 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів ТОВ чи ТДВ учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Наведені норми законодавства вказують на те, що обов`язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний).

Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 82 Господарського кодексу України установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю і товариства з додатковою відповідальністю є статут. Установчі документи господарського товариства повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, склад і компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, з яких необхідна одностайність або кваліфікована більшість голосів, інші відомості, передбачені статтею 57 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 145 Цивільного кодексу України (в редакції на момент прийняття оспорюваного рішення) та ч. 1 ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Вказана норма кореспондується з пунктом 10.1. статуту ПП "Ужгородські Аграрні Інвестиції", згідно якого найвищим органом товариства є збори учасників.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів (п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів"). При цьому, відповідно до п. 21 вказаної постанови Пленуму права учасника (акціонера) господарського товариства внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів необхідно вважати порушеними, якщо він не міг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, внести пропозиції до порядку денного, зареєструватись для участі у загальних зборах тощо.

Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Приписами ч. 1 ст. 60 Закону України „Про господарські товариства" (в редакції на момент прийняття оспорюваного рішення) передбачено, що загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Статтею 61 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Позивач, як учасник товариства, не був повідомлений у визначений законодавством строк про час, місце, дату проведення загальних зборів учасників товариства 16.12.2016 року та їх порядок денний, а також ним не було отримано копію вказаного протоколу. Належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що відповідач належним чином повідомив позивача (з урахуванням вимог ст. 61 Закону України "Про господарські товариства") про дату, час, місце проведення загальних зборів 16.12.2016 року та їх порядок денний відповідачем до суду не подано.

Підставами для визнання акта, в тому числі статуту, недійсним є його невідповідність вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав (затвердив) цей акт, а також порушення у зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивача, зокрема, такими підставами можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Таким чином, враховуючи те, що позивач належним чином не був повідомлений про порядок денний та дату проведення позачергових зборів, має місце порушення корпоративного права позивача, як учасника товариства та наявність правових підстав для визнання рішення позачергових зборів ПП "Ужгородські Аграрні Інвестиції" від 16.12.2016 року, оформлених протоколом № 16/12 недійсним.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 1 762 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Визнати недійсним з моменту його прийняття рішення позачергових зборів Приватного підприємства "Ужгородські аграрні інвестиції", затвердженого протоколом від 16.12.2016 року.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Ужгородські аграрні інвестиції", 89445, Ужгородський район, с. Дубрівка, будинок 193 () на користь ОСОБА_2 , 03150, м. Київ , БЦ "Капітал", вул. Велика Васильківська, 77а, 5 поверх (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) суму 1 762 (Одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

5. Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі - http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

У зв`язку з тимчасовою втратою працездатності судді Пригари Л.І. повне судове рішення складено 20.06.2019 року.

Суддя Пригара Л.І.