УХВАЛА

м. Київ

24.06.2019Справа № 910/19276/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М.

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк"

про визнання недійсними договорів

В межах справи № 910/19276/16

За заявою Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" (ідентифікаційний код 32203226)

про банкрутство

Суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

від позивача Краснокутська Н.М.- представник, Мензаренко Ю.М. - ліквідатор

від відповідача 1 не з`явилися

від відповідача 2 не з`явилися

від ГУ ДФС у м. Києві Шаповал Є.Ю. - представник

від ПАТ "ДТЕК" Київські електромережі " Оксамитний М.М. - представник

від ПрАТ "АК "Київводоканал" Гарматін К.В. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/19276/16 за заявою Державної податкової інспекції у Дарницькому районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" на стадії процедури ліквідації, введеної постановою Господарського суду м. Києва від 19.12.2018.

01.03.2019 Товариство з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М. звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" про визнання недійсними договорів.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.03.2019 вказану заяву прийнято до розгляду в межах справи № 910/19276/16 та призначено підготовче засідання призначено на 18.03.2019.

18.03.2019 до Господарського суду м. Києва надійшли клопотання Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про залучення третьої особи та відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.03.2019 відкладено розгляд справи на 08.04.2019.

29.03.2019 до Господарського суду м. Києва надійшли відзив відповідача 1 на позовну заяву та клопотання про застосування строків позовної давності.

08.04.2019 до Господарського суду м. Києва надійшла відповідь позивача на відзив відповідача 1 та заперечення на клопотання про застосування строків позовної давності.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.04.2019 відкладено розгляд справи на 22.04.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.04.2019 задоволено клопотання відповідача 1 та відкладено розгляд справи на 15.05.2019.

У судовому засіданні 15.05.2019 оголошено перерву до 20.05.2019.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.05.2019 замінено відповідача 1 - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані", продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 03.06.2019.

Протокольною ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.06.2019 клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про залучення до участі у справі залишено без розгляду.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.06.2019 закрито підготовче провадження та призначено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М. до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" про визнання недійсним договорів в межах справи № 910/19276/16 до судового розгляду по суті на 10.06.2019.

У судовому засіданні 10.06.2019 оголошено перерву до 24.06.2019.

У судовому засіданні 24.06.2019 представник позивача надав пояснення по суті поданого позову та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 30.07.2010 між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" був укладений Іпотечний договір № 25ДС/35/I01/2010-КЛТ, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О. за реєстровим номером 2206, відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія", в забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельна компанія "Урожай" зобов`язань за кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ, передало іпотекодержателю в іпотеку майно, за відсутності правовстановлюючих документів на об`єкт іпотеки, оскільки судові рішення, які підтверджували право власності іпотекодавця на об`єкт іпотеки, станом на момент укладення спірного правочину, були скасовані.

Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

У відзиві на позовну заяву первісний відповідач 1 - Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" щодо позовних вимог заперечив в повному обсязі з підстав відсутності правових підстав для застосування до спірних правовідносин ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також те, що протягом дев`яти років у всіх судових процесах учасниками яких були Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" останнє посилалося на своє право власності на предмет іпотеки, що виникло на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 12.09.2008 та ухвали Господарського суду м. Києва від 23.02.2009 у справі № 31/299.

В подальшому, відповідач 1 подав клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Наведена норма кореспондується з положеннями п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України згідно якого господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М. до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" та Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" про визнання недійсними договорів, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено наступне.

30 липня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк», як кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгівельна компанія «Урожай», як позичальником, було укладено Кредитний договір № 3.3ДС/35/2010-KЛT.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за Кредитним договором 30.07.2010 між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (іпотекодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" (іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір № 25ДС/35/І01/2010-KЛT, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О. за реєстровим № 2206.

В подальшому, 26.06.2013 між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, за умовами якого до АТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за Кредитним договором № 3.3ДС/35/2010-КЛТ від 30.07.2010, зі всіма додатковими договорами та угодами, та Іпотечним договором № 25ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010.

Предметом іпотеки за вказаним Іпотечним договором було нерухоме майно (будівлі та споруди) загальною площею 112 853,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ. вул. Зрошувальна, буд. 5, та складається з наступних складових:

Вагова 30 т. вагами літ С, C', загальна площа 498,8 кв.м.; Бухгалтерія збуту літ. LXVII, загальна площа 154,6 кв.м.; Ковбасний завод, апаратне відділення ковбасного заводу літ. Т, загальна площа 30 447,4 кв.м.; Перехідна галерея ковбасного заводу, адміністративно-побутовий корпус літ. Щ, загальна площа 1 426,4 кв.м.; Консервний завод, мийка тари конс. заводу літ. З, загальна площа 4 347 кв.м.; Оранжерея літ. XXIV, загальна площа 537,5 кв.м.; Контора скотобази літ. LXIV, загальна площа 377,3 кв.м.; Карантин- ізолятор літ. LXXVIII, загальна площа 666 кв.м.; Ветдільниця літ. LXIII, загальна площа 191,1 кв.м.; Цех технічних фабрикатів - ЦТФ, літ. Е, загальна площа 3 689,5 кв. м.; Санітарна бойня, літ. Ц, загальна площа 1 439,6 кв.м.; Слюсарна майстерня, літ. LCI, загальна площа 19,6 кв.м.; Заводоуправління, літ. XXV, загальна площа 1 689,2 кв.м.; Пилорама, літ. XX, загальна площа 359,7 кв.м.; Будівельний цех, літ. LXV, загальна площа 903,00 кв.м.; Цех пінополістиролу, літ. XXXIII, загальна площа 686 кв.м.; М`ясожировий корпус, літ. Б', Б", загальна площа 12 719,7 кв.м.; Забійна бухта, літ. А, загальна площа 2 158 кв.м.; Корпус передзабійного утримання худоби, літ. А', загальна площа 6 504,0 кв.м.; Побутовий корпус МЖК, літ. Д загальна площа 2 165,4 кв.м.; Канижна, літ. Ж загальна площа 173,7 кв.м.; Холодильна секція, літ. Б, загальна площа 10 741,0 кв.м.; Напівфабричний корпус літ. CL, CLI, загальна площа 12 380,2 кв.м.; Холодильник № 2, пельменне відділення, компресорний цех холодильника № 2, ТП-2831 (8), літ. Я, загальна площа 7 040,9 кв.м.; Нежитлова будівля гематогенного цеху, літ. М, загальна площа 786,9 кв.м. Котельня № 1, котельня № 2, котельня МЖК, літ. Г, загальна площа 2 750,7 кв.м.; Експериментальний цех (кулінарія), літ. LXXXVII, загальна площа 1 410,8 кв.м.; Насосна станція оборотного водопостачання, літ. LCVIII, загальна площа 141,9 кв. м.; Насосна станція другого підйому, літ. LXXVI, загальна площа 216,3 кв.м.; Станція перекачки, літ. VIII, загальна площа 30,9 кв.м.; Артсвердловина № 3, літ. LXXV, загальна площа 11,9 кв.м.; Насосна-компресорна станція (№1), літ. LXXXIV, загальна площа 85,6 кв.м.; Розподілпункт (РП-310), літ. Ю, загальна площа 118,3 кв.м.; ТП-1108 (5), літ. 5, загальна площа 45,3 кв.м.; ТП-1955 (6), літ. 6, загальна площа 107,3 кв.м.; ТП-277(3), літ. З, загальна площа 75,2 кв.м.; ТП-3800 (І), літ. І, загальна площа 25,5 кв.м.; ТП-4004 (4), літ. 4, загальна площа 63,3 кв.м.; ТП-РБУ (9), літ. 9, загальна площа 44,2 кв.м.; Зарядна станція аміачних балонів, аміакреховище град., конденсаторная, літ. LVII, загальна площа 882 кв.м.; Хвіртка прохідної № 2, літ. І, загальна площа 36,6 кв.м.; Собакорозплідник, літ. XXX, XXXI, XXXII, загальна площа 237,7 кв.м. Кормокухня для собак, літ. ХХіХ, загальна площа 63,0 кв.м.; Вишки № 2, літ. LXXIV, загальна площа 2,8 кв.м.; Вишки № 3, літ. LXXIII, загальна площа 8,8 кв.м.; Вишки сторожової, літ. LXXVII, загальна площа 2,3 кв.м.; Транспортна галерея ковбасного заводу, літ. Т', загальна площа 885,9 кв.м.; Прохідна скотобази, літ. II, загальна площа 10,3 кв.м.; Контрольна проїздна скотобази, літ. III, загальна площа 8,9 кв.м.; Хлораторна станція (склад балонів), літ. LXII, загальна площа 102 кв.м.; Контора складів палива, літ. XLV, загальна площа 4,7 кв.м.; Вантаж контора, літ. LCVI1, загальна площа 57,9 кв.м.; Будка біля залізничних воріт, літ. LC, загальна площа 10,2 кв. м.; Залізнична будка, літ. IV, загальна площа 4 кв.м.; Сміттєзбирач, літ. XXVIII, загальна площа 308,6 кв.м.; Надбудова над свердловиною, літ. XVIII, загальна площа 19,0 кв.м.; Насосна артезіанської свердловини, літ. LXXXIX, загальна площа 23,7 кв.м.; Станція перекачки, літ. VI, загальна площа 21,3 кв.м.; Станція перекачки фекальних вод, літ. VII, загальна площа 19,5 кв.м.; Жироловка, літ. LXIX, загальна площа 813,2 кв.м.; Каналізаційна насосна станція, літ. XL1I, XLIV, загальна площа 218,2 кв.м.; Артсвердловина № 4, літ. XXIII. загальна площа 27,4 кв.м.; ГРП, літ. XLI, загальна площа 70,8 кв.м.; Насосна мазутосховища, літ. XXXVII, XXXVIII, XXXIX, загальна площа 246,7 кв.м.; Контрольна проїзна, літ. Т", загальна площа 9,4 кв.м.; Компресорна, літ. В, загальна площа 1 528,8 кв.м.

Відповідно до умов Іпотечного договору іпотекодавець передав в іпотеку майно, що належало йому на праві власності на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 12.09.2008 та ухвали Господарського суду м. Києва від 23.02.2009 у справі № 31/299, зареєстрованого 09.07.2010 Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», реєстраційний номер 30914349, номер запису 355-з в книзі д.8з-170, згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 26663015.

Так, рішенням Господарського суду м. Києва від 12.09.2008 у справі № 31/299 задоволено у повному обсязі позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 1003», зокрема:

- поділено нерухоме майно сторін, що перебуває у їх спільній частковій власності, шляхом виділення в натурі частки майна позивачу - співвласнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Централізована енергопостачальна компанія», та складає 996/1000 частин від наведеного переліку, а відповідачу - Товариству з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 1003» відповідно 4/1000 частин від наведеного вище переліку нерухомого майна;

- припинено право спільної часткової власності сторін на нежитлові приміщення, що знаходяться за зазначеною адресою: 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 5 ;

- визнано право власності Товариства обмеженою відповідальністю «Централізована енергопостачальна компанія» на окреме індивідуально визначене нерухоме майно, загальною площею 112 853,4 кв.м.. за адресою: 02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, 5, на підставі даного судового рішення, а саме:

Вагова 30 т. вагами літ С, C', загальна площа 498,8 кв.м.; Бухгалтерія збуту літ. LXVII, загальна площа 154,6 кв.м.; Ковбасний завод, апаратне відділення ковбасного заводу літ. Т, загальна площа 30 447,4 кв.м.; Перехідна галерея ковбасного заводу, адміністративно-побутовий корпус літ. Щ, загальна площа 1 426,4 кв.м.; Консервний завод, мийка тари конс. заводу літ. З, загальна площа 4 347 кв.м.; Оранжерея літ. XXIV, загальна площа 537,5 кв.м.; Контора скотобази літ. LXIV, загальна площа 377,3 кв.м.; Карантин- ізолятор літ. LXXVIII, загальна площа 666 кв.м.; Ветдільниця літ. LXIII, загальна площа 191,1 кв.м.; Цех технічних фабрикатів - ЦТФ, літ. Е, загальна площа 3 689,5 кв. м.; Санітарна бойня, літ. Ц, загальна площа 1 439,6 кв.м.; Слюсарна майстерня, літ. LCI, загальна площа 19,6 кв.м.; Заводоуправління, літ. XXV, загальна площа 1 689,2 кв.м.; Пилорама, літ. XX, загальна площа 359,7 кв.м.; Будівельний цех, літ. LXV, загальна площа 903,00 кв.м.; Цех пінополістиролу, літ. XXXIII, загальна площа 686 кв.м.; М`ясожировий корпус, літ. Б', Б", загальна площа 12 719,7 кв.м.; Забійна бухта, літ. А, загальна площа 2 158 кв.м.; Корпус передзабійного утримання худоби, літ. А', загальна площа 6 504,0 кв.м.; Побутовий корпус МЖК, літ. Д загальна площа 2 165,4 кв.м.; Канижна, літ. Ж загальна площа 173,7 кв.м.; Холодильна секція, літ. Б, загальна площа 10 741,0 кв.м.; Напівфабричний корпус літ. CL, CLI, загальна площа 12 380,2 кв.м.; Холодильник № 2, пельменне відділення, компресорний цех холодильника № 2, ТП-2831 (8), літ. Я, загальна площа 7 040,9 кв.м.; Нежитлова будівля гематогенного цеху, літ. М, загальна площа 786,9 кв.м. Котельня № 1, котельня № 2, котельня МЖК, літ. Г, загальна площа 2 750,7 кв.м.; Експериментальний цех (кулінарія), літ. LXXXVII, загальна площа 1 410,8 кв.м.; Насосна станція оборотного водопостачання, літ. LCVIII, загальна площа 141,9 кв. м.; Насосна станція другого підйому, літ. LXXVI, загальна площа 216,3 кв.м.; Станція перекачки, літ. VIII, загальна площа 30,9 кв.м.; Артсвердловина № 3, літ. LXXV, загальна площа 11,9 кв.м.; Насосна-компресорна станція (№1), літ. LXXXIV, загальна площа 85,6 кв.м.; Розподілпункт (РП-310), літ. Ю, загальна площа 118,3 кв.м.; ТП-1108 (5), літ. 5, загальна площа 45,3 кв.м.; ТП-1955 (6), літ. 6, загальна площа 107,3 кв.м.; ТП-277(3), літ. З, загальна площа 75,2 кв.м.; ТП-3800 (І), літ. І, загальна площа 25,5 кв.м.; ТП-4004 (4), літ. 4, загальна площа 63,3 кв.м.; ТП-РБУ (9), літ. 9, загальна площа 44,2 кв.м.; Зарядна станція аміачних балонів, аміакреховище град., конденсаторная, літ. LVII, загальна площа 882 кв.м.; Хвіртка прохідної № 2, літ. І, загальна площа 36,6 кв.м.; Собакорозплідник, літ. XXX, XXXI, XXXII, загальна площа 237,7 кв.м. Кормокухня для собак, літ. ХХіХ, загальна площа 63,0 кв.м.; Вишки № 2, літ. LXXIV, загальна площа 2,8 кв.м.; Вишки № 3, літ. LXXIII, загальна площа 8,8 кв.м.; Вишки сторожової, літ. LXXVII, загальна площа 2,3 кв.м.; Транспортна галерея ковбасного заводу, літ. Т', загальна площа 885,9 кв.м.; Прохідна скотобази, літ. II, загальна площа 10,3 кв.м.; Контрольна проїздна скотобази, літ. III, загальна площа 8,9 кв.м.; Хлораторна станція (склад балонів), літ. LXII, загальна площа 102 кв.м.; Контора складів палива, літ. XLV, загальна площа 4,7 кв.м.; Вантаж контора, літ. LCVI1, загальна площа 57,9 кв.м.; Будка біля залізничних воріт, літ. LC, загальна площа 10,2 кв. м.; Залізнична будка, літ. IV, загальна площа 4 кв.м.; Сміттєзбирач, літ. XXVIII, загальна площа 308,6 кв.м.; Надбудова над свердловиною, літ. XVIII, загальна площа 19,0 кв.м.; Насосна артезіанської свердловини, літ. LXXXIX, загальна площа 23,7 кв.м.; Станція перекачки, літ. VI, загальна площа 21,3 кв.м.; Станція перекачки фекальних вод, літ. VII, загальна площа 19,5 кв.м.; Жироловка, літ. LXIX, загальна площа 813,2 кв.м.; Каналізаційна насосна станція, літ. XL1I, XLIV, загальна площа 218,2 кв.м.; Артсвердловина № 4, літ. XXIII. загальна площа 27,4 кв.м.; ГРП, літ. XLI, загальна площа 70,8 кв.м.; Насосна мазутосховища, літ. XXXVII, XXXVIII, XXXIX, загальна площа 246,7 кв.м.; Контрольна проїзна, літ. Т", загальна площа 9,4 кв.м.; Компресорна, літ. В, загальна площа 1 528,8 кв.м.

Таким чином, з наведеного вбачається, що право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" на нерухоме майно (будівлі та споруди) площею 112 853,4 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5, що було передано в іпотеку, виникло на підставі судового рішення. Дана обставина була також зазначена сторонами у спірному іпотечному договорі.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, зазначені вище рішення та ухвала Господарського суду м. Києва у справі № 31/299 були скасовані постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2010, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

При цьому, під час нового розгляду справи, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" про поділ нерухомого майна та припинення спільної часткової власності залишено без розгляду ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.07.2010 у справі № 31/299-50/316.

Таким чином, з наведеного вбачається, що право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" на нерухоме майно (будівлі та споруди) площею 112 853,4 кв.м., за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5, скасовано в судовому порядку 13 квітня 2010 року, тобто, ще до моменту укладення оскаржуваного Іпотечного договору.

Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 у справі № 6-1193цс15 вказав, що якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.

За таких умов, у разі скасування судового рішення про виділ у натурі частини нерухомого майна та визнання права власності сторін спору на виділені у натурі об`єкти нерухомого майна, то право власності на частини об`єкта нерухомого майна підлягає відновленню з моменту скасування такого рішення, оскільки відпала підстава набуття права приватної власності на окремо визначені об`єкти нерухомого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме Довідки-характеристики № 1324903 від 24.03.2008, виданої Комунальним підприємством Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» нерухоме майно, загальною площею 113 321,5 кв.м., яким є нежилі будівлі, що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5, зареєстроване в БТІ в реєстровій книзі під реєстровим № 355-3 за наступними власниками:

Товариству з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" належить право власності на нерухоме майно, що складає 996/1000 частин та набуто на підставі:

- договору № 1 купівлі продажу нерухомого майна укладеного між Приватним підприємством "Мікс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" 17.12.2002, акту прийому-передачі від 19.12.2002, зареєстроване комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 27.12.2002 та записано в реєстрову книгу № д. 2з-146 за реєстровим № 355-з;

- договору №3 купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між Приватним підприємством "Мікс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" 17.12.2002, додатку № 1 та № 2 від 17.12.2002, акту прийому-передачі №1 та №2 від 19.12.2002, зареєстроване комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 27 грудня 2002 року та записано в реєстрову книгу № д. 2з-146 за реєстровим № 355-з;

- договору № 96 купівлі-продажу нерухомого майна укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Азовська продовольча компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" 30.07.2003, додатку №1 від 30.07.2003, додатку №2 від 30.07.2003, акту прийому передачі від 30.07.2003, акту прийому передачі №2 від 30.07.2003, зареєстроване комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 07 серпня 2003 року, та записано в реєстрову книгу №д. 2з-146 за реєстровим № 355-з;

- договору № 165Д/2003 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між Закритим акціонерним товариством по виробництву інсуліну "Індар" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" 25.12.2003, акту прийому передачі від 29.12.2003, зареєстроване комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 18 лютого 2004 року та записано в реєстрову книгу №д. 2з-146 за реєстровим № 355-з.

Товариству з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 1003» належить право власності на нерухоме майно, що складає 4/1000 частин та набуто на підставі договору купівлі продажу 4/1000 частин нежилих будівель (мийки автотранспорту) укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеціалізоване автотранспортне підприємство 1003"від 31 січня 2008 року та акту прийому передачі від 31 січня 2008 року, зареєстроване комунальним підприємством Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 06 лютого 2008 року, та записано в реєстрову книгу № д. 2з-146 за реєстровим № 355-з.

Таким чином, станом на день укладення спірного Іпотечного договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" було власником чотирьох із п`яти частин одного об`єкту нерухомого майна (без виділення в натурі), які у сукупності складали 996/1000 частин від нежилих будівель, загальною площею 113 321,50 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5. Власником іншої (однієї) частини вказаного об`єкту нерухомого майна (що становила 4/1000 частин від нежилих будівель) було Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізоване автотранспортне підприємство 1003».

Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла на момент укладення спірного договору) предметом іпотеки можуть бути один або декілька об`єктів нерухомого майна за таких умов: нерухоме майно належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація; нерухоме майно може бути відчужене іпотекодавцем і на нього відповідно до законодавства може бути звернене стягнення; нерухоме майно зареєстроване у встановленому законом порядку як окремий виділений у натурі об`єкт права власності, якщо інше не встановлено цим Законом.

Частина 3 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом.

Таким чином, відповідно до положень наведеної норми, частина об`єкта нерухомого майна не може бути предметом іпотеки до моменту виділення її в натурі та реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості.

На підставі викладеного, суд вважає обґрунтованими твердження позивача щодо того, що при укладанні Іпотечного договору № 25ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010 було порушено вимоги ст. 5 Закону України «Про іпотеку», оскільки з огляду на скасування судового рішення, яким виділено частину нерухомого майна в окремий об`єкт нерухомості, в іпотеку фактично було передано частини нерухомого майна, без виділення їх у натурі та реєстрації права власності на них як на окремі індивідуально визначені об`єкти нерухомості, а саме:

869/1000 частин від нежилих будівель, площа яких становить 113 321,5 кв.м.;

46/1000 частин від нежилих будівель, площа яких становить 113 321,5 кв.м.;

74/1000 частин від нежилих будівель, площа яких становить 113 321,5 кв.м.;

7/1000 частин від нежилих будівель, площа яких становить 113 321,5 кв.м.

Крім того, на момент укладення спірного Іпотечного договору не було жодного правовстановлюючого документу на Об`єкт іпотеки, оскільки судові рішення у справі №31/299, на підставі яких був сформований такий об`єкт нерухомості, було скасовано ще до моменту укладення оспорюваного Іпотечного договору.

Так, визнання правочину недійсним є одним із передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за ст. 16 Цивільного кодексу України і загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені ст. 215 Цивільного кодексу України .

Згідно з п. 8 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями ч.4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

За умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення вказаних спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом (як правило) без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство за для судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

З моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника.

Наведеного правового висновку дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 05.02.2019 у справі № 915/715/16.

Таким чином, наведені вище обставини свідчать про безпідставність тверджень відповідача 1 щодо того, що в межах провадження у справі про банкрутство боржника правочин може бути визнано недійсним виключно з підстав, передбачених ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом недійсним.

Частиною 1 ст. 203 Цивільного кодексу України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Отже, на підставі встановлених вище обставин та наведених норм, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що спірний іпотечний договір № 25ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010 є недійсним, оскільки його укладено з порушенням вимог ч. 1 ст. 203 Цивільного кодексу України, а його зміст суперечить ст. 5 Закону України «Про іпотеку», оскільки частини нерухомого майна, без виділу їх в натурі та реєстрації права власності на них як на окремі об`єкти нерухомого майна, не могли бути предметом Іпотечного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, первісним відповідачем 1 - Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" заявлено вимогу про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно вимог статті 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 261 Цивільного кодексу України, встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно із частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (стаття 236 Цивільного кодексу України).

Отже, перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині першій статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину.

Верховний Суд України у постанові від 03.02.2016 у справі № 6-75цс15 зазначив, що Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини.

Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів (статті 15, 16, 20 ЦК України), за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знати про посягання на права.

Обов`язок доведення часу, з якого особі стало відомо про порушення її права, покладається на позивача.

Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині першій статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме : забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016 у справі № 6-2469цс16 вказав, що порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Суд погоджується з доводами позивача щодо того, що останній не мав об`єктивної можливості отримати відомості про наявність спірного договору оскільки арбітражний керуючий набуває процесуального статусу учасника провадження у справі про банкрутство лише після прийняття судом відповідного процесуального документу.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 09.04.2019 у справі № 908/32/15-г дійшов наступних правових висновків.

Аналізуючи застосування приписів частини 5 статті 267 ЦК України, Суд зазначає, що позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об`єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Закон не встановлює, з чиєї ініціативи суд визнає причини пропуску позовної давності поважними. Як правило, це відбувається за заявою (клопотанням) позивача, з наведенням відповідних доводів і поданням належних та допустимих доказів, однак, суд не обмежений у захисті цивільного права за відсутності такого клопотання, що підтверджується системним аналізом частин 2-5 статті 267 ЦК України. Відповідна ініціатива про захист порушеного права може виходити і від інших учасників судового процесу.

Відповідно до положень статей 263, 264 ЦК України, позовна давність може зупинятись або перериватись; суд може за власним розсудом захистити порушене право, встановивши наявність поважних причин для такого захисту згідно із статтею 267 ЦК України. Однак, апеляційним судом не надано оцінки фактичним обставинам справи щодо наявності кримінального провадження та можливого заявлення у ньому цивільного позову, наявності провадження у суді цивільної юрисдикції та закриття його за непідвідомчістю спору такому суду, на предмет встановлення поважних причин для захисту порушеного права або переривання перебігу позовної давності відповідно до зазначених норм матеріального права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фінікарідов проти Кіпру" механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Так, у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" арбітражний керуючий Мензаренко Ю.М. набув статусу учасника провадження у даній справі з моменту призначення його ліквідатором банкрута постановою Господарського суду м. Києва від 19.12.2018. Відтак, саме з цього моменту ліквідатор має право здійснювати свої повноваження, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", серед яких, зокрема, проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута; формування ліквідаційної маси; подання до суду заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; ведення реєстру вимог кредиторів тощо.

В позовній заяві позивач зазначив, що, під час здійснення ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" повноважень, передбачених ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», було виявлено, що кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» забезпечені нерухомим майном боржника (будівлі та споруди), загальною площею 112 853,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зрошувальна, 5, право власності на яке згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно не зареєстроване за Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія". У зв`язку з чим, ліквідатором банкрута було вжито заходів, направлених на внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про Товариство з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія", як власника зазначеного вище нерухомого майна (будівель та споруд), шляхом виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.07.2016 у справі № 826/24013/15 про поновлення запису про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія".

Разом з тим, в лютому 2019 року при здійсненні державної реєстрації права власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), яке є предметом іпотеки за Іпотечним договором № 25ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, та вивченні наявної у банкрута документації, ліквідатором встановлено, що Іпотечний договір укладено керівництвом Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" з порушенням ст. 5 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного Іпотечного договору).

Таким чином, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд погоджується з доводами позивача щодо поважності причин пропуску строку позовної давності при зверненні до суду з даним позовом про визнання договорів недійсними.

Зважаючи на встановлені обставини недійсності Іпотечного договору № 25ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010 з моменту його укладення, суд також вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013, що був укладений між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» в частині, що стосується передачі Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» прав за вказаним іпотечним договором, оскільки за даним договором купівлі-продажу прав вимоги було передано (відступлено) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» право вимоги за Іпотечним договором, який є недійсним тобто, передано недійсну вимогу.

Крім того, суд також вважає обґрунтованими вимоги позивача про скасування записів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про іпотеку № 2484755 та про обтяження № 2484722 нерухомого майна (реєстраційний номер: 00, заг. площа (кв.м.): 112 853,4, адреса: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5), які внесені на підставі Іпотечного договору № 25ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О. за реєстровим номером 2206.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідачів.

Керуючись ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 129, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд м. Києва,

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Мензаренка Ю.М. до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" про визнання недійсними договорів задовольнити.

2. Визнати недійсним Іпотечний договір № 25ДС/35/I01/2010-КЛТ від 30.07.2010, укладений між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (ідентифікаційний код 21666051) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" (ідентифікаційний код 32203226), посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О. за реєстровим номером 2206.

3. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу прав вимоги від 26.06.2013, укладений між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" (ідентифікаційний код 2166605) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (ідентифікаційний код 34047020), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 1441, в частині, що стосується передачі (відступлення) прав Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" за Іпотечним договором № 25ДС/35/І01/2010-КЛТ від 30.07.2010, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Кредитпромбанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія", посвідченим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О. за реєстровим номером 2206.

4. Скасувати запис про іпотеку за номером 2484755 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер іпотеки: 10093312, дата та час: 30.07.2010, 15:27:29), вчинений 30.07.2010 о 15:27:29 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О. щодо об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер: 00, адреса: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5).

5. Скасувати запис про обтяження за номером 2484722 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження: 10092982, дата та час: 30.07.2010, 15:04:05), вчинений 30.07.2010 о 15:04:05 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О. щодо об`єкту нерухомого майна (реєстраційний номер: 00, адреса: м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5).

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Файненс Компані" (01001, м. Київ, вул. Мала Житомирська, буд. 10, нежитлове приміщення 60, літера "А"; ідентифікаційний код 41090620) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5, кім. 205; ідентифікаційний код 32203226) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

7. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Кредитпромбанк" (01014, м. Київ, бул. Дружби Народів, буд. 38; ідентифікаційний код 21666051) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Централізована енергопостачальна компанія" (02099, м. Київ, вул. Зрошувальна, буд. 5, кім. 205; ідентифікаційний код 32203226) витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

8. Видати накази.

9. Копію ухвали направити учасникам провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя П.П. Чеберяк