ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 923/759/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І.В. (головуючий), Пількова К.М. та Селіваненка В.П.,

за участю секретаря судового засідання Хоменко І.М.

учасники справи:

позивач - громадське формування з охорони громадського порядку та захисту державного кордону "Добровільна народна дружина самооборони Херсонської області",

представник позивача - Дунаєв М.І. , адвокат (ордер від 01.06.2019 № 1000263),

відповідач - Управління комунальної власності Херсонської міської ради,

представник відповідача - Ващук О.В. (довіреність від 29.12.2018 № 2586-16),

відповідач - Херсонська міська рада,

представник відповідача - Фокін А.А. (довіреність від 22.12.2018 № 9-753-9/21),

розглянув касаційні скарги Управління комунальної власності Херсонської міської ради та Херсонської міської ради

на рішення господарського суду Херсонської області від 22.11.2018 (головуючий суддя Гридасов Ю.В.)

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 (головуючий: Мишкіна М.А., судді: Будішевська Л.О., Таран С.В.)

у справі № 923/759/18

за первісним позовом громадського формування з охорони громадського порядку та захисту державного кордону "Добровільна народна дружина самооборони Херсонської області"

до Управління комунальної власності Херсонської міської ради,

Херсонської міської ради

про визнання договору поновленим та вважати укладеною додаткову угоду, та

за зустрічним позовом Управління комунальної власності Херсонської міської ради (далі - Управління)

до громадського формування з охорони громадського порядку та захисту державного кордону "Добровільна народна дружина самооборони Херсонської області"(далі - Формування),

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за зустрічним позовом - Херсонська міська рада (далі - Рада),

про виселення з нежитлового приміщення.

За результатами розгляду касаційних скарг Касаційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Формування звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до Управління та Ради про визнання поновленим договору від 04.09.2015 № 1783 безоплатного користування (позички) комунального майна міської територіальної громади (далі - Договір) та вважати укладеною додаткову угоду про поновлення строку дії Договору на той самий строк і на тих самих умовах.

Позовна заява мотивована тим, що Договір укладено на термін з 04.09.2015 по 04.08.2018, за 60 календарних днів до закінчення строку його дії Формування листом - повідомленням від 04.05.2018 повідомило Управління та Раду про намір продовжити термін дії Договору на 5 років, однак на момент звернення з позовною заявою рішення комісії щодо спірних відносин Управлінням та Радою не приймалось. При цьому позивач зазначав, що він належним чином виконує свої обов`язки за договором, використовує приміщення за цільовим призначенням та відповідно до умов Договору. Окрім того, про намір використовувати зазначене майно для власних потреб Управління або Ради за три місяці до закінчення терміну Договору не попереджався.

Водночас Управління звернулося до господарського суду Херсонської області із зустрічною позовною заявою до Формування про виселення з нежитлового приміщення першого поверху, загальною площею 46,2 кв.м будинку № 5 по вул . Маяковського в місті Херсоні із передачею за актом прийняття-передачі управлінню комунальної власності Херсонської міської ради.

Позовна заява мотивована тим, що 04.05.2018 Формування звернулося до Херсонської міської ради з листом-повідомленням про намір продовжити термін дії Договору на підставі зазначеного повідомлення. 11.05.2018 питання щодо продовження терміну дії договору було винесено на розгляд постійної комісії з питань містобудування, архітектури, комунальної власності та регулювання земельних відносин Херсонської міської ради, за результатами розгляду якої Постійна комісія рекомендувала Управлінню не продовжувати Договір у зв`язку із закінченням терміну дії Договору та невиконанням умов договору в частині цільового використання приміщень та рядом виявлених порушень. Формування неодноразово повідомлялось про необхідність звільнення займаного нежитлового приміщення проте, на порушення умов Договору, не виконує зобов`язання з повернення майна у встановлений законом і договором строк, незаконно і без відповідної правової підстави користується майном та перешкоджає передачі майна.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 22.11.2018, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2018, первісний позов задоволено частково. Постановлено вважати укладеною Додаткову угоду про поновлення строку дії Договору № 1783 безоплатного користування (позики) комунального майна міської територіальної громади нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 46,2 кв. м, що розташовані за адресою: м . Херсон, вул. Маяковського, 5, на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором, у такій редакції:

«Позичкодавець: (уповноважена ним особа): Управління комунальної власності Херсонської міської ради, з однієї сторони, і Користувач: Громадське формування з охорони громадського порядку та державного кордону "Добровільна народна дружина самооборони Херсонської області", в особі начальника Усачової Інни Павлівни , яка діє на підставі Статуту, уклали дану додаткову угоду про наступне:

1.Поновити строк дії Договору на 3 (три) роки, строком до 04.08.2021.

2.Всі інші умови Договору, не відображені даною угодою, залишаються незмінними.

3.Ця додаткова угода є невід`ємною частиною Договору і набирає чинності після підписання Сторонами.

4.Додаткова угода укладена у трьох автентичних примірниках, що мають однакову юридичну силу, два з яких знаходяться у Позичкодавця, один у Користувача.»

У задоволенні іншої частини первісного позову відмовлено. Стягнуто з Управління на користь Формування 440,50 грн витрат зі сплати судового збору. Стягнуто з Ради на користь Формування 440,50 грн витрат зі сплати судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили. В задоволенні зустрічного позову відмовлено у повному обсязі.

Судові рішення попередніх інстанцій мотивовано тим, що відповідачами було порушене переважне право Формування на укладення Договору на новий термін, передбачене частиною третьою статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", оскільки Власник приміщення відповідним Рішенням міської ради не підтвердив свій намір використовувати зазначене майно для власних потреб та письмово не попередив Формування за три місяці до закінчення терміну дії Договору про таку необхідність. Не підтверджено на час винесення рекомендації Постійної комісії з питань містобудування, архітектури, комунальної власності та регулювання земельних відносин Херсонської міської ради (11.05.2018) невиконання Формуванням умов договору в частині цільового використання приміщень. Визнані безпідставними аргументи Управління про наявність підстав для задоволення вимог про виселення Формування з нежитлового приміщення, яке є предметом Договору.

Управління, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні первісних позовних вимог та задоволення зустрічного позову. Так, згідно з доводами позивача, викладеними у касаційній скарзі, судами попередніх інстанцій у вирішенні спору не враховано того, що:

- укладений Договір передбачає безоплатне користування нежитловими приміщеннями, а тому зазначені відносини не можуть регулюватися Законом України "Про оренду державного та комунального майна", а відтак на Формування не розповсюджується норма щодо права першості на укладання угоди;

- судом першої інстанції, з чим погодився апеляційний господарський суд, продовжено дію договору на три роки, а відтак такий договір потребує нотаріального посвідчення; до того ж у судовому рішенні не зазначено, з якого періоду поновлено договір і хто саме з відповідачів має його виконувати;

- судами не враховано того, що звільнення нежитлового приміщення для його передачі Суворовській районній у місті раді для розміщення управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у місті ради - є потребою власника приміщення, який діє в інтересах територіальної громади міста;

- управління наголошує на тому, що Формування було обізнане про намір дострокового розірвання Договору, окрім того, переважне право на укладення договору оренди на новий термін передбачає саме укладення нової угоди, а не додаткової угоди до нього.

Рада, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить суд касаційної інстанції судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати та прийняти нове рішення про задоволення зустрічного позову. Касаційна скарга обґрунтована тим, що:

- судами не враховано, що Рада є неналежним відповідачем у даній справі оскільки незрозуміло, яку вимогу вона повинна виконати у разі виконання судових рішень;

- укладений Договір не є договором оренди комунального майна, а тому до Формування не може бути застосовано Закон України "Про оренду державного та комунального майна";

- судами попередніх інстанцій не враховано того, що Управління повідомляло Формування про намір відмовити у продовженні спірного договору безоплатного користування.

У відзиві на касаційну скаргу Формування просило залишити касаційну скаргу Управління без задоволення, зазначаючи, зокрема про те, що:

- управління не є органом, уповноваженим приймати рішення щодо продовження або непродовження строку дії позички, оскільки відповідно до пункту 3.1 Положення про управління комунальної власності міська рада наділила управління правами орендодавця, а не позичкодавця комунального майна, а тому Управління не має права приймати рішення по суті звернення, направленого Формуванням;

- Формування не отримувало від уповноваженої особи (Ради), яка приймає рішення про передачу або непередачу комунального майна у позичку, - відповіді стосовно його звернення про продовження договору позички;

- Управлінням не доведено, яким чином Формування порушувало умови договору позички щодо цільового використання приміщення.

У судовому засіданні 26.06.2019 представники сторін приймали участь у режимі відеоконференції згідно з ухвалою Суду від 03.06.2019.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, заслухавши доповідь судді - доповідача та пояснення представників сторін, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг з огляду на таке.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.05.2011 Територіальній громаді міста Херсон в особі Ради належать на праві власності нежилі приміщення першого поверху за адресою Херсонська область, м . Херсон, вул. Маяковського, буд. 5.

28.08.2015 Радою прийнято рішення № 1987 "Про передачу в безоплатне користування (позичку) об`єктів комунальної власності міської територіальної громади", яким передбачено, зокрема, передачу в безоплатне користування (позичку) Формуванню об`єкта комунальної власності міської територіальної громади, а саме, нежитлові приміщення першого поверху будинку № 5 по вул. Маяковського в м. Херсоні, строком на 2 роки 11 місяців.

04.09.2015 на підставі рішення Ради № 1987 від 28.08.2015 року між Управлінням та Херсонським обласним штабом (є структурною одиницею Формування) було укладено Договір безоплатного користування (позички) комунального майна міської територіальної громади та підписано Акт прийняття-передачі зазначеного об`єкта комунальної власності міської територіальної громади.

Згідно з пунктами 1, 10.1 Договору сторони узгодили, що Позичкодавець передає, а Користувач приймає у безоплатне користування (позичку) нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 46,2 кв.м, що розташовані за адресою: м . Херсон, вул. Маяковського, 5, для розміщення штабу формування, строком до 04.08.2018.

Пунктом 10.2 Договору передбачено, що внесення змін до Договору або його розірвання можуть мати місце за погодженням Сторін. Зміни та доповнення, що вносяться , розглядаються Сторонами протягом одного місяця.

Відповідно до умов пункту 10.6 Договору сторони узгодили, що дія Договору припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку, на який його укладено.

Пунктами 10.7, 10.8 Договору визначено, що у разі припинення дії Договору, Користувач за вказівкою Позичкодавця зобов`язаний негайно повернути об`єкт позички за актом прийняття-передачі. Якщо користувач бажає продовжити термін дії Договору, то він зобов`язаний письмово повідомити про це Позичкодавця за 60 календарних днів до закінчення строку дії Договору, в іншому випадку Договір пролонговано не буде.

04.05.2018 Формування направило Управлінню повідомлення №1, в якому висловило бажання продовжити термін дії Договору та просило розглянути можливість його продовження не менше, ніж на 5 років.

11.05.2018 листом начальника Управління № 1064-7 вих. питання щодо продовження терміну дії Договору було винесено на розгляд постійної комісії з питань містобудування, архітектури, комунальної власності та регулювання земельних відносин Харківської міської ради (далі - Постійна комісія). За результатом розгляду питання, Постійна комісія рекомендувала Управлінню не продовжувати вказаний Договір у зв`язку із закінченням терміну дії договору та невиконанням умов договору в частині цільового використання приміщень та низкою виявлених порушень. Передати вивільнені приміщення Суворовській районній у місті раді для розміщення управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у місті ради.

Листами від 06.06.2018 вих. № 8-5023-19/17, від 29.08.18 вих. № 8-8739-19/17 та від 30.08.18 вих. № 1735-21 Управління повідомляло Формування про вказане рішення Постійної комісії та про необхідність звільнення займаних приміщень після закінчення строку дії договору позички за актом приймання-передачі.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що Формуванням факт отримання вказаних листів заперечується.

Підставою подання касаційної скарги є незгода Управління та Ради з рішенням господарського суду Херсонської області від 22.11.2018 та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26. 03 .2019

Як передбачено статтею 827 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку. Користування річчю вважається безоплатним, якщо сторони прямо домовилися про це або якщо це випливає із суті відносин між ними. До договору позички застосовуються положення глави 58 цього Кодексу (найм (оренда)).

Відповідно до статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму (оренди), то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Таким чином, після закінчення строку договору він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним протягом одного місяця після закінчення строку договору.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що Позичкодавцем були висловлені заперечення проти продовження користування Формуванням спірним приміщенням протягом одного місяця після закінчення строку дії договору 04.08.2018, про що був обізнаний користувач, а відтак суди дійшли правомірного висновку про відсутність підстав для автоматичного продовження договору на той же строк та на тих самих умовах відповідно до положень статті 764 ЦК України та частини другої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Окрім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що 04.05.2018 Формування звернулося до Херсонського міського голови та Управління з повідомленням №1 про бажання продовжити термін дії Договору .

11.05.2018 листом начальника Управління вих. № 1064-7 питання щодо продовження терміну дії Договору було винесено на розгляд Постійної комісії. За результатом розгляду питання Постійна комісія рекомендувала Управлінню не продовжувати вказаний Договір у зв`язку із закінченням терміну дії договору та невиконанням умов договору в частині цільового використання приміщень та низкою виявлених порушень. Передати вивільнені приміщення Суворовській районній у місті раді для розміщення управління праці та соціального захисту населення Суворовської районної у місті ради .

При цьому судами встановлено, що доказів направлення вказаного рішення Постійної комісії чи своєчасного направлення повідомлень про відмову у продовженні договору позички на адресу Формування матеріали справи не містять, а наявні в матеріалах справи листи від 06.06.2018 вих. № 8-5023-19/17 (а.с. 80), від 29.08.2018 вих. № 8-8739-19/17 (а.с. 108) та від 30.08.2018 вих. № 1735-21 (а.с. 112) не містять доказів вручення саме цих листів Формуванню.

Відповідно до статті 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк. Наймач, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору найму на новий строк, зобов`язаний повідомити про це наймодавця до спливу строку договору найму у строк, встановлений договором, а якщо він не встановлений договором, - в розумний строк. Умови договору найму на новий строк встановлюються за домовленістю сторін. У разі недосягнення домовленості щодо плати та інших умов договору переважне право наймача на укладення договору припиняється. Наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.

За змістом частини третьої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов`язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

При цьому необхідно з`ясувати обставини, які пов`язані з наміром власника використовувати спірне приміщення саме для власних потреб. В силу загальних положень частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доводити намір використовувати орендоване майно для власних потреб має саме орендодавець, а спростовувати, на основі принципу змагальності, - орендар. При цьому вибір кола таких доказів здійснюється на повний розсуд сторін у справі, оцінка яких (доказів) у кожній окремій господарській справі, у свою чергу, здійснюється судами першої та апеляційної інстанції відповідно до статті 86 ГПК України.

Порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди:

- з новим орендарем - при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право;

- укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю у поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об`єкт оренди для власних потреб.

Крім того, Суд вважає за необхідне зауважити про те, що намір власника використовувати орендоване майно для власних потреб означає відсутність інших претендентів на отримання в оренду майна, а, отже, і повну відсутність, як такого, переважного права у попереднього наймача перед такими претендентами.

Судами попередніх інстанцій було встановлено, що за час дії договору власник майна не направляв користувачу зауважень щодо неналежного виконання договору чи використання майна не за цільовим призначенням ( в матеріалах справи такі докази відсутні), не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору не повідомив користувача про намір використання майна для власних потреб, докази протилежного в справі відсутні.

Відтак за ненаправлення власником майна за 3 місяці до закінчення строку дії договору оренди заяви про намір використовувати об`єкт оренди для власних потреб та встановлення наміру власника на укладення нового договору найму позивач має переважне право на укладання договору на новий строк, у тому числі на умовах, визначених попереднім договором позички.

Судами попередніх інстанцій встановлено і з матеріалів справи вбачається, що власник приміщення в особі Ради не планує використовувати приміщення для власних потреб, адже передача майна в користування іншій юридичній особі, у тому числі Управлінню соціального захисту Суворовської районної у місті Херсоні ради (тим більше, що немає даних, що це планується зробити на інших, ніж із Формуванням, умовах), не доводить обставину потреби власника у використанні майна саме у власних цілях та потребах.

Згідно зі статтею 15 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, посадові особи цих органів, керівники підприємств, установ, організацій у межах своєї компетенції, а також громадяни сприяють громадським формуванням в охороні громадського порядку і державного кордону.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», який є правовою основою діяльності позивача, органи місцевого самоврядування та місцеві державні адміністрації мають право вирішувати питання щодо забезпечення діяльності громадських формувань, надавати їм службові приміщення, необхідний інвентар та засоби зв`язку. Службові приміщення надаються громадським формуванням у місячний термін після їх реєстрації.

За встановлених судом обставин належного виконання користувачем обов`язків за Договором позички, завчасного звернення Користувача до Позичкодавця із листом-повідомленням від 04.05.2018 про поновлення Договору позички на новий термін, Касаційний господарський суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій інстанції про те, що Позичкодавець порушив право Користувача на поновлення Договору позички, а, отже, і на укладення Додаткової угоди до Договору позички у простій письмовій формі.

Так, згідно з пунктом 10.8 Договору якщо користувач бажає продовжити термін дії Договору, то він зобов`язаний письмово повідомити про це Позичкодавця за 60 календарних днів до закінчення строку дії Договору, в іншому випадку Договір пролонговано не буде.

Отже, можливість пролонгації договору, у тому числі шляхом укладення на новий строк після закінчення його дії, погоджена Позичкодавцем при укладенні договору; при цьому Користувачем за 60 днів до закінчення строку дії договору повідомлено власника (Раду) про бажання продовжити строк дії договору згідно з пунктом 10.8 Договору листом від 04.05.2018 №1, що був отриманий відповідачем.

Що ж до неправильного визначення строку, на який продовжено договір (3 роки замість 2 років 11 місяців, як у договорі), то зазначене узгоджується із нормою частини третьої статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», адже йдеться про укладення договору на новий строк та реалізацію переважного права користувача, а не про автоматичне продовження договору згідно з частиною другою статті 17 цього Закону.

Якщо із закінченням строку договору найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) його дію було продовжено і наведене призвело до збільшення загального строку користування орендованим майном, який складає понад три роки, це не може бути підставою для визнання такого договору нікчемним у зв`язку з відсутністю його нотаріального посвідчення та державної реєстрації, якщо на момент укладення такого договору він відповідно до частини другої статті 215 ЦК України відповідав вимогам частини другої статті 793 та статті 794 ЦК України.

Водночас, як правильно встановлено судом першої інстанції:

- відповідно до пункту 7.7 Положення про порядок передачі в оренду об`єктів комунальної власності Херсонської міської територіальної громади у разі надходження заяви про оренду цілісного майнового комплексу, його структурного підрозділу, або про передачу в безкоштовне тимчасове користування об`єктів комунальної власності, питання виноситься на розгляд постійної комісії міської ради з питань комунальної власності, регуляторної політики, інвестицій, енергозбереження та охорони навколишнього середовища. За рекомендаціями комісії, Управління комунальної власності міської ради готує відповідний проект рішення міської ради.

- пунктом 10.17 вказаного Положення передбачено, що дія договору оренди припиняється внаслідок закінчення строку, на який його укладено. Орендар, який бажає продовжити термін користування об`єктом оренди, зобов`язаний письмово повідомити про це орендодавця за 60 календарних днів до закінчення строку дії договору, в іншому випадку договір пролонговано не буде. Питання пролонгації договору оренди виноситься на розгляд постійно діючої комісії з питань оренди об`єктів комунальної власності Херсонської міської територіальної громади, оформлюється протоколом, на підставі якого видається рішення комісії;

- відповідно ж до пункту 10.18 цього Положення у разі позитивного вирішення питання щодо пролонгації договору орендар повинен укласти договір на новий термін.

Господарські суди, вирішуючи питання щодо права орендодавця самостійно, без відповідного рішення ради, передавати в оренду майно, належне до комунальної власності, мають виходити з кола його повноважень, передбачених положеннями про таких орендодавців, затвердженими у встановленому порядку радою. При цьому слід також враховувати, що орендодавець здійснює свої повноваження тільки за наявності рішення ради і не наділений повноваженнями самостійно приймати рішення про передачу об`єктів комунальної власності в оренду, якщо інше не передбачено положенням про нього.

Отже, з урахуванням викладених обставин, договір оренди або позички щодо комунального майна вперше укладається на підставі рішення власника - Херсонської міської ради, а пролонгація договору здійснюється шляхом укладення договору на новий строк і не потребує прийняття Радою відповідного рішення.

Разом з тим, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене Касаційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційних скарг, оскільки судами було прийнято рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що надає підстави залишити їх без змін.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє у задоволенні касаційних скарг та залишає без змін раніше прийняті у даній справі судові рішення, а також враховуючи, що учасники справи не подавали заяв про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд покладає на скаржників витрати зі сплати судового збору за подання касаційних скарг.

Керуючись статтями 129, 308, 309, 315 ГПК України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Управління комунальної власності Херсонської міської ради та Херсонської міської ради залишити без задоволення, а рішення господарського суду Херсонської області від 22.11.2018 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.03.2019 у справі № 923/759/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков

Суддя В. Селіваненко