ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. Справа№ 910/12785/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

при секретарі судового засідання Костяк В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу б/н від 21.02.2019 (№09.1-04.1/1730/19 від 28.02.2019) Акціонерного товариства закритого типу «Велмед» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 про відмову у забезпеченні позову

у справі №910/12785/18 (суддя Спичак О.М.)

за позовом ОСОБА_1

до 1. Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі"

2.Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанни Мирсаєтівни

3. Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Мосійчук Оксани Василівни

4. Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вегера Людмили Олександрівни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1. Акціонерне товариство закритого типу "Велмед"

7. Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАР"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача-1 -

2. Компанія "Транс-Медіка ЛЛС ЛТД"

3. Приватне підприємство "Інтерконус"

4.ОСОБА_2

5. ОСОБА_3

6. ОСОБА_4

про зобов`язання виконати договір та визнання незаконним дій

за участю представників учасників справи:

від позивача ОСОБА_5 довіреність № ордер серія КВ №416998 від 07.06.19

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 не з`явився

від відповідача-3 не з`явився

від відповідача-4 не з`явився

від третьої особи-1 не з`явився

від третьої особи-2 не з`явився

від третьої особи-3 не з`явився

від третьої особи-4 не з`явився

від третьої особи-5 не з`явився

від третьої особи-6 не з`явився

від третьої особи-7 не з`явився

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі", Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанни Мирсаєтівни, Державного реєстратора Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Мосійчук Оксани Василівни, Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Вегера Людмили Олександрівни про визнання недійсним рішення Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі" про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки, посвідчениого 19.04.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко O.A. за реєстровим №777; скасування запису про право власності 26838612, здійснений державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанною Мирсаєтівною згідно рішення 41840888 від 27.06.2018 року; скасування рішення про державну реєстрацію номер 41853443, рішення 41852216 від 02.07.2018 року, прийняте Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Мосійчук Оксаною Василівною; скасування рішення про державну реєстрацію № 41864117 від 02.07.2018, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Людмилою Олександрівною; скасування рішення про державну реєстрацію № 41864266 від 02.07.2018, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Людмилою Олександрівною.

Ухвалою від 08.11.2018 залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Акціонерне товариство закритого типу «Велмед» та на стороні відповідача-1 Компанію "Транс-Медікал ЛЛС ЛТД", Приватне підприємство "Інтерконус", ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвалою від 03.12.2018 залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи 7, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «СТАР».

07.02.2019 до суду надійшла заява Акціонерного товариства закритого типу «Велмед» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме адміністративну будівлю літера А, розташовану за адресою: м. Київ, провулок Ніжинський, 2-4, за номерами запису про право власності №26860432, №26860529 та заборони державним реєстраторам здійснювати державну реєстрацію зміни права власності на вказане нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 відмовлено у задоволенні заяви Акціонерного товариства закритого типу «Велмед» про забезпечення позову.

Не погодившись з даною ухвалою суду, третя особа-1 - Акціонерне товариство закритого типу «Велмед», 22.02.2019 звернулось з апеляційною скаргою б/н від 21.02.2019 (№09.1-04.1/1730/19 від 28.02.2019), просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 у справі №910/12785/18 скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову. Окрім того, скаржником заявлено клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Так, апелянт стверджує, що місцевим господарським судом не було надано належної юридичної оцінки обставинам відчуження майна відповідачем-1 одразу після реалізації права звернення стягнення на майно згідно договору іпотеки та вчинення дій з поділу будівлі на дві частини.

Згідно Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2019 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Жук Г.А., суддів Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.03.2019 апеляційну скаргу б/н від 21.02.2019 (№09.1-04.1/1730/19 від 28.02.2019) Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 залишено без руху на підставі ст.ст. 174, 206 ГПК України у зв`язку з відсутністю доказів направлення копії апеляційної скарги та доданих до неї документів третій особі-2. Для усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків надати апелянту 10 (десять) днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 продовжено процесуальний строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.04.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою б/н від 21.02.2019 (№09.1-04.1/1730/19 від 28.02.2019) Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 у справі №910/12785/18. Позивачу, відповідачам та третім особам встановлено процесуальний строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також надано сторонам строк на подання заяв, клопотань, пояснень до 26.04.2019.

19.04.2019 від Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019.

Заперечуючи проти доводів апелянта, відповідач-1 вказує на те, що заява про забезпечення позову подана третьою особою без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, проте, Акціонерним товариством закритого типу "Велмед" заяв про зміну процесуального статусу, або про визнання позовних вимог в суді першої інстанції не подавалась.

19.04.2019 від Заблоцького Володимира Костянтиновича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 в повному обсязі.

Обґрунтовуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, сторона вказує на те, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно і заборона державним реєстраторам здійснювати державну реєстрацію змін права власності на вказане майно не може бути здійснено в інтересах апелянта, який має процесуальний статус третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача.

26.04.2019 від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 надійшли письмові відзиви на апеляційну скаргу, в яких треті особи-4, 5 просять ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу зводяться до того, що апелянтом є третя особа, тоді як, у відповідності до ст. ст. 136, 137 ГПК України, заходи забезпечення позову вживаються в інтересах позивача. Також треті особи-4, 5 вказують на те, що вони, як власники майна, не планують вчиняти дії з його відчуження, оскільки нерухомість передана в довгострокову оренду. Крім того, на думку третьої особи-5, накладення арешту на майно не впливає на виконання рішення суду у випадку його задоволення.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2019 справу призначено до розгляду на 10.06.2019.

10.06.2019 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від представника Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" Маленко О.М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, обґрунтоване неможливістю відповідача-1 забезпечити явку свого представника у судове засідання 10.06.2019, посилаючись на зайнятість останнього у розгляді іншої справи, призначеної на вказану дату, у зв`язку з чим просив відкласти розгляд справи.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

За приписами ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ч. 1, п. 10 ч. 3 ст. 2 та ч. 2 ст. 114 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989).

Враховуючи вищевикладене, а також беручи до уваги те, що апеляційне провадження у даній справі відкрито ухвалою суду від 02.04.2019, а також з врахуванням викладених відповідачем-1 своїх заперечень в письмовому відзиві на апеляційну скаргу, судова колегія відмовляє в задоволенні клопотання відповідача-1 про відкладення, оскільки подальше збільшення строків розгляду вказаної скарги, фактично, порушує принцип господарського судочинства щодо розумності строків розгляду справи судом, що не узгоджується із положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практикою Європейського суду з прав людини.

Представники відповідачів та третіх осіб в судове засідання не з`явились.

Надіслані за наявними в матеріалах справи та розміщеними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресами рекомендовані конверти повернуті відділенням поштового зв`язку із відміткою: «за закінченням строку зберігання»; «адресат відсутній»; «інші причини, що не дали змогу виконати обов`язок з пересилання».

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Відповідно до ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Також необхідно зазначити, що за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2019 оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.05.2019 (http://www.reyestr.court.gov.ua), а тому відповідачі-2, 3, 4 та треті особи-1, 2, 3, 6, 7 мали змогу ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Разом із тим, право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за свою природою потребує регулювання державною. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами.

Отже відповідачі-2, 3, 4 та треті особи-1, 2, 3, 6, 7 не були позбавлені об`єктивної можливості дізнатися про рух апеляційної скарги, користуючись засобами поштового зв`язку, відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень тощо, однак наданими їм процесуальними правами не скористалися.

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вищевказане свідчить, що присутність належних представників відповідачі-2, 3, 4 та треті особи-1, 2, 3, 6, 7 у судовому засіданні під час розгляду апеляційної скарги без порушень норм чинного законодавства залежала виключно від їх суб`єктивної поведінки, а тому колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду скарги та вважає за можливе розглянути справу в апеляційному порядку без участі представників відповідачів, третіх осіб.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про відмову у забезпеченні позову.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши копії матеріалів оскарження у справі №910/127785/18, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутнього представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є вимога Заблоцького Володимира Костянтиновича про визнання недійсним рішення Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч. ЕлПі" про звернення стягнення на предмет іпотеки згідно Договору іпотеки, посвідченого 19.04.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенко O.A. за реєстровим №777; скасування запису про право власності 26838612, здійснений державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості" Вітько Маріанною Мирсаєтівною згідно рішення 41840888 від 27.06.2018 року; скасування рішення про державну реєстрацію номер 41853443, рішення 41852216 від 02.07.2018 року, прийняте Державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Мосійчук Оксаною Василівною; скасування рішення про державну реєстрацію № 41864117 від 02.07.2018, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Людмилою Олександрівною; скасування рішення про державну реєстрацію № 41864266 від 02.07.2018, прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вегерою Людмилою Олександрівною.

Вказаний позов обґрунтований тим, що Заблодський В.К., як засновник Акціонерного товариства закритого типу "Велмед", вважає незаконними проведені державними реєстраторами реєстраційних дій з набуття Компанією "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" права власності на об`єкти нерухомості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а також подальше його відчуження третій особі-4 та третій особі-5.

07.02.2019 до господарського суду надійшла заява Акціонерного товариства закритого типу «Велмед» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, а саме адміністративну будівлю літера А, розташовану за адресою: м.Київ, провулок Ніжинський, 2-4, за номерами запису про право власності №26860432, №26860529 та заборони державним реєстраторам здійснювати державну реєстрацію зміни права власності на вказане нерухоме майно.

В обґрунтування означеної заяви Акціонерне товариство закритого типу «Велмед» посилалось на те, що необхідність забезпечення позову викликана правовою природою спірних правовідносин та предметом позову у справі, який фактично направлено на відновлення майнових прав на нерухоме майно.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, місцевий господарський суд, з посиланням на приписи ст. ст. 136, 137 ГПК України, виходив з того, що заявником належними засобами доказування не доведено обставин здійснення відповідачами дій, які б могли призвести до дійсного ускладнення виконання судового рішення по справі.

Крім того, судом першої інстанції зазначено, що заявником не представлено суду доказів, які б вказували на те, що відповідачами чи іншими особами на теперішній час вчиняють дії щодо відчуження спірного об`єкта нерухомого майна та внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що призведе у подальшому до ускладнення судового рішення по справі та відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та забороною іншим особам вчиняти певні дії щодо предмету спору.

Аналіз вищенаведених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Судова колегія вважає за необхідне зауважити, що при вирішенні питання про забезпечення позову підлягають оцінці доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Колегія суддів зазначає, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Матеріалами оскарження підтверджується, що виникнення спору у даній справі обумовлено незгодою позивача із правомірністю набуття відповідачем-1, а згодом і третіми особами-4, 5 права власності на об`єкт нерухомого майна, що стало підставою для оскарження реєстрації права власності на це майно.

Оскільки у даному випадку ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку мала застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведена правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 по справі №910/1040/18).

Так, копіями матеріалів оскарження підтверджується, що третя особа-1 в обґрунтування необхідності застосування заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно та заборони вчинення державної реєстрації змін права власності, посилається на те, що дії відповідача-1 - Компанії "Ей.Ес.Пі.Ай.Ейч.ЕлПі" з незаконного набуття права власності на об`єкт нерухомості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки та негайного відчуження його третім особам-4, 5, свідчать про наявність реальних ризиків перереєстрації права власності на інших осіб.

Однак, на обґрунтування таких тверджень, заявником не представлено належних і допустимих доказів в доведення реальності вчинення відповідачем та третіми особами-4, 5 дій які б давали підстави для висновку щодо подальшого відчуження об`єкту нерухомості, вчинення підготовчих дій для продажу. Разом з цим, судова колегія вважає, що одне лише посилання та припущення про імовірність відчуження майна на корись інших осіб не може бути достатнім обґрунтуванням необхідності застосування відповідного заходу забезпечення.

Таким чином, третьою особою - Акціонерним товариством закритого типу «Велмед» належними засобами доказування, в порядку ст. 74 ГПК України, не доведено наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування заявленого апелянтом заходу забезпечення позову, а відтак, і не доведено того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Крім того, позивачем у даній справі вимога про витребування об`єкту нерухомості не заявлялась, а тому забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не є співмірним та адекватним заявленому позову.

Також суд апеляційної інстанції визнає слушними аргументи відзивів на апеляційну скаргу відносно того, що третьою особою - Акціонерним товариством закритого типу «Велмед» самостійних вимог щодо предмету спору не заявлялись, як і не заявлялось про приєднання до позову позивача. При цьому, у своїй заяві про забезпечення позову третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача 1 зазначає лише про наявність наміру скористатися своїм правом щодо захисту права власності на майно, яке вибуло із власності акціонерного товариства.

За наведеного, доводи апеляційної скарги про порушення місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку. Визначених статтею 280 ГПК України підстав для скасування оскаржуваної ухвали судовою колегіє не встановлено.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 11.02.2019, відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 136, 137, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається. Апеляційна скарга Акціонерного товариства закритого типу «Велмед» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (третю особу-1 у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 253-255, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства закритого типу "Велмед" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 про відмову у забезпеченні позову у справі №910/12785/18 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 про відмову у забезпеченні позову у справі №910/12785/18 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 11.02.2019 про відмову у забезпеченні позову у справі №910/12785/18 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська

Повний текст постанови складено 24.06.2019