УХВАЛА

21 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 916/1059/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Пількова К. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей"

на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі

за позовом Національного банку України,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей",

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк",

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

18.03.2019 до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 916/1059/18, яку ухвалою Касаційного господарського суду від 22.03.2019 повернуто скаржникові на підставі положень пункту 1 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Усунувши обставину, що стала підставою для повернення касаційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" 15.05.2019, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції Південно - Західного апеляційного господарського суду, повторно подало касаційну скаргу на зазначене судове рішення із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження.

11.06.2019 зазначену касаційну скаргу разом зі справою № 916/1059/18 передано до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей", судом встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 290 Господарського процесуального кодексу України виходячи з такого.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти, розміри ставок судового збору, порядок сплати та звільнення від сплати судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

За приписами статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення з касаційною скаргою) ставку судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу господарського суду встановлено 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2019 становив 1 921 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у сумі 1 921,00 грн.

Разом з тим до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору. Водночас до касаційної скарги додано клопотання про відстрочку сплати судового збору, обґрунтоване складним фінансовим становищем товариства.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З огляду на відсутність умов, визначених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", не вбачається правових підстав для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору.

Враховуючи викладене, господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення від сплати судового збору.

У зв`язку з цим, з метою усунення допущених недоліків оформлення касаційної скарги скаржнику слід сплатити судовий збір у сумі 1 921,00 грн, який має бути перерахований за такими реквізитами УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача: 6007; код класифікації доходів бюджету: 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055)"; символ звітності банку: 207 (лист Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві від 18.06.2018 № 05-12/1731-6167) та надати належні докази сплати судового збору касаційному суду.

Крім цього статтею 288 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 4 статті 293 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала Одеського апеляційного господарського суду прийнята 24.09.2018, а тому останній день строку, встановленого для оскарження зазначеної ухвали в касаційному порядку, припадав на 14.10.2018, але оскільки 14.10.2018 та 15.10.2018 були неробочими днями (День захисника України), то згідно частини 4 статті 116 Господарського процесуального кодексу України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день, то останнім днем звернення із касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 було - 16.10.2018.

Разом з тим вперше з касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 916/1059/18 Товариство з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" звернулося лише 28.02.2019, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції Південно - Західного апеляційного господарського суду (т. 2, а.с.156), тобто після перебігу строку встановленого для подання касаційної скарги, передбаченого статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Як вже зазначалося, вперше подану касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у цій справі було повернуто ухвалою від 22.03.2019 на підставі пункту 1 частини 4 статті 292 Господарського процесуального кодексу України. Повторно Товариство з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" подало касаційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження 15.05.2019, що підтверджується відбитком штампу вхідної кореспонденції Південно - Західного апеляційного господарського суду.

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтовано тим, що повторне подання касаційної скарги було здійснено невідкладно (одразу після отримання інформації про повернення первісної скарги), а також наявністю причин, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами для своєчасного вчинення процесуальних дій, проте доказів в підтвердження зазначеного скаржником не надано.

Зважаючи на викладене, суд касаційної інстанції зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким він користується, виходячи із поважності причин пропуску строку. У цьому випадку обставин, які б об`єктивно перешкоджали скаржникові реалізувати своє право на подання касаційної скарги протягом законодавчо встановленого терміну, не вбачається, а підстави наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження, з урахуванням відсутності доказів на підтвердження таких підстав, визнаються судом неповажними.

Відповідно до частини 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 288 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог чинного процесуального законодавства, підлягає залишенню без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

З огляду на викладене, касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 916/1059/18 підлягає залишенню без руху на підставі положень частин 2 та 3 статті 292 Господарського процесуального кодексу України, із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків, шляхом наведення Суду інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження і наданням відповідних доказів на підтвердження цих підстав, а також надання доказів доплати судового збору за подання касаційної скарги.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гаджибей" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 24.09.2018 у справі № 916/1059/18 залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення недоліків до 02 липня 2019 року, але строк виконання цієї ухвали не може перевищувати десяти днів з дня вручення її скаржникові.

3. У разі невиконання вимог Суду, касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю .Я. Чумак

Судді Т. Б. Дроботова

К. М. Пільков