ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2019 року м. ОдесаСправа № 916/652/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, М.А. Мишкіної,

розглянувши порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019 (суддя Щавинська Ю.М., м. Одеса, повний текст рішення складено 20.05.2019)

у справі № 916/652/19

за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний"

про стягнення 26 284,54 грн.,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2019р. Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний", в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 26 284,54 грн, у тому числі: пеню у сумі 18 592,62 грн., 3% річних у сумі 2 034,66 грн., інфляційні втрати у сумі 5 657,26 грн., а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про переведення боргу №3999/16-23/ТЕ від 19.12.2016р., за умовами якого до ОСББ "Цегляний" перейшли обов`язки ПП "ЖЕК "Наш Дім" щодо сплати суми боргу, а також штрафних санкцій, інфляційних втрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням ПП "ЖЕК "Наш Дім" своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 21.12.2015р. №3104/16-ТЕ-23.

Враховуючи порушення первісним боржником строків сплати за поставлений природний газ, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 15.05.2019 у справі № 916/652/19 позов задоволено частково: стягнуто з з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" (65044, м. Одеса, провулок Цегляний, буд. 3/1, ) на користь Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) пеню у сумі 5 000 /п`ять тисяч/ грн, 3% річних у сумі 2 034 /дві тисячі тридцять чотири/ грн. 66 коп., інфляційні втрати у сумі 5 657 /п`ять тисяч шістсот п`ятдесят сім/ грн 26 коп., а також судовий збір у сумі 1 921 /одна тисяча дев`ятсот двадцять одна/ грн. В решті позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що, між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Постачальник) та Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №3104/16-ТЕ-23 (а.с.15-21), згідно якого Постачальник зобов`язався передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору. Первісним боржником Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" зобов`язання щодо оплати поставленого природного газу за основним договором не було виконано у передбачений договором строк, ОСББ "Цегляний", у відповідності до умов договору про переведення боргу, було нараховано штрафні санкції у вигляді пені у сумі 18 592,62 грн, а також 3% річних у сумі 2 034,66 грн та інфляційні втрати у сумі 5 657,26 грн. Суд, перевіривши розрахунок пені, сума якої становить 18 592,62 грн. (а.с.28-29), вважає його вірним, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими. З урахуванням викладеного у сукупності суд, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені до 5000 грн. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат у сумі 5 657,26 грн. та 3% річних у сумі 2 034,66 грн., доданий позивачем до позовної заяви (а.с.28-29), суд вважає його вірним, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019 року у справі №916/652/19 в якій просить рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені в розмірі 13 952,62грн. скасувати. Прийняти нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» щодо стягнення пені в розмірі 13 592,62 грн., у стягненні якої було відмовлено, - задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга скарга мотивована тим, що, Господарський суд при вирішенні питання щодо зменшення пені повинен був об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, а не лише відповідача, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення. Проте, під час розгляду справи не було враховано інтереси позивача. Беручи до уваги ті обставини, що відсутність вини відповідача у виникненні боргу, його важкий фінансовий стан не є винятковим випадком та підставою для зменшення пені, суд не надав належної уваги ступеню виконання зобов`язання боржником, не виконавши при цьому вимоги закону щодо оцінки майнового стану сторін, які беруть участь у зобов`язанні, та інших інтересів сторін, які заслуговують на увагу.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.06.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019 у справі № 916/652/19; встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу; розгляд справи №916/652/19 почати через 15 днів з дня відкриття апеляційного провадження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

21.12.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Постачальник) та Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" (Споживач) було укладено договір постачання природного газу №3104/16-ТЕ-23 (а.с.15-21), згідно якого Постачальник зобов`язався передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору.

Відповідно до п. 6.1. договору постачання природного газу оплата за газ здійснюється споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п. 8.2. договору у разі невиконання споживачем умов пункту 6.1. цього договору постачальник має право не здійснювати поставку газу Споживчу або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання споживачем пункту 6.1. цього договору він зобов`язується сплатити постачальнику, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Однак ПП "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" в порушення прийнятих на себе зобов`язань за отриманий природний газ розрахувалося не в повному обсязі.

19.12.2016р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Кредитор), Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" (Первісний боржник) та Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" (новий боржник) було укладено договір про переведення боргу №3999/16-23/ТЕ (а.с.33-35), за умовами якого за згодою кредитора первісний боржник переводить на Нового боржника свій борг, який виник у Первісного боржника перед Кредитором за договором постачання природного газу від 21.12.2015р. №3104/16-ТЕ-23, укладеним між Первісним боржником та кредитором, а Новий боржник приймає на себе борг Первісного боржника у цьому зобов`язанні та замінює Первісного боржника у зобов`язанні.

Сторони встановили, що сума боргу, яка переводиться на нового боржника, станом на момент укладання даного договору дорівнює 127 175,56 грн, в тому числі по місяцях, у яких використовувався природний газ: березень 2016 р. - 94 256,80 грн, квітень 2016р. - 32 918,76 грн (п.2.1. договору про переведення боргу).

За умовами п.3.1. договору про переведення боргу за цим договором до нового боржника переходять обов`язки Первісного боржника щодо сплати суми боргу, що встановлена у пункті 2.1. статті 2 цього договору, а також штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням Первісним боржником своїх зобов`язань за договором постачання природного газу від 21.12.2015р. №3104/16-ТЕ-23.

У відповідності до п.3.2. договору про переведення боргу новий боржник зобов`язався перераховувати грошові кошти у сумі, зазначеній у п.2.1. статті 2 цього договору, в порядку та на умовах, визначених договором постачання природного газу.

Згідно п. 4.1. договору про переведення боргу новій боржник несе відповідальність за прострочення виконання зобов`язань у розмірах, передбачених договором постачання природного газу від 21.12.2015р. №3104/16-ТЕ-23.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення їх підписів печатками сторін, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.6.1. договору про переведення боргу).

Як вказує позивач, оскільки первісним боржником Приватним підприємством "Житлово-експлуатаційна компанія "Наш дім" зобов`язання щодо оплати поставленого природного газу за основним договором не було виконано у передбачений договором строк, ОСББ "Цегляний", у відповідності до умов договору про переведення боргу, було нараховано штрафні санкції у вигляді пені у сумі 18 592,62 грн, а також 3% річних у сумі 2 034,66 грн та інфляційні втрати у сумі 5 657,26 грн.

Враховуючи встановлення судом факту прийняття відповідачем зобов`язань за договором про переведення боргу щодо оплати як суми основної заборгованості, так і нарахованих штрафних санкцій за невиконання зобов`язання первісним боржником, суд, перевіривши розрахунок пені, сума якої становить 18 592,62 грн. (а.с.28-29), вважає його вірним, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Розглянувши спір по суті, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку що у відповідності до умов договору про переведення боргу, було нараховано штрафні санкції у вигляді пені у сумі 18 592,62 грн., а також 3% річних у сумі 2 034,66грн. та інфляційні втрати у сумі 5 657,26 грн.

Судова колегія погоджується із висновками суду першої інстанції щодо вірності розрахунку пені, сума якої становить 18 592,62 грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За приписами частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 343 Господарського кодексу України встановлено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вирішуючи питання щодо зменшення розміру пені суд першої інстанції послався на положення ст.233 ГК України, ч.3 ст. 551 ЦК України, які встановлюють, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Судова колегія, погоджується із висновками суду першої інстанції, зокрема з тими, що створене власниками квартир та нежитлових приміщень, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Цегляний" є неприбутковою організацією та згідно наявної у матеріалах справи довідки про рахунок та залишок коштів (а.с.70) має незадовільний матеріальний стан, про що свідчить залишок коштів на рахунку загальним розміром 562,30 грн. Джерелом надходження коштів на рахунок ОСББ, з яких фактично і проводиться сплата штрафних санкцій є здійснення внесків співвласниками багатоквартирного будинку, здебільшого фізичними особами, за надані їм послуги.

Судова колегія звертає увагу на те, що ОСББ є неприбутковою організацією, яка використовує газ для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (мешканцям багатоквартирного будинку, що перебуває на балансі ОСББ), і оплата поставленого газу залежить виключно від розрахунків споживачів.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат у сумі 5 657,26 грн. та 3% річних у сумі 2 034,66 грн., доданий позивачем до позовної заяви, судова колегія вважає його вірним, а вимоги в цій частині цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI господарського процесуального кодексу України", у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

З огляду на викладене, врахувавши необхідність дотримання збалансованості інтересів обох сторін, приймаючи до уваги специфіку господарської діяльності відповідача, на якого покладено обов`язок безперебійного постачання теплової енергії споживачами протягом опалювального сезону, низьку платоспроможність значної кількості споживачів теплової енергії, господарський суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про справедливість зменшення розміру пені до 5 000 грн. на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч.1 ст. 233 ГК України.

Враховуючи викладене, доводи АТ "НАК "Нафтогаз України", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують наведених висновків господарського суду першої інстанції, а, відтак, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення у даному випадку відсутні.

Згідно із ст.129 ГПК України витрати скаржника зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281-284 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 15.05.2019 у справі №916/652/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя М.А. Мишкіна