ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" червня 2019 р. м. Київ Справа№ 911/3268/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясний двір «Тарасово»

на рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2018р. (повне рішення складено 06.12.2018р.)

у справі №911/3268/17 (суддя Бабкіна В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Антонівський м`ясокомбінат»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясний двір «Тарасово»

про стягнення 1 890 531,25 російських рублів за контрактом №3 від 30.01.2017р.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Київської області від 22.11.2018р. у справі №911/3268/17, враховуючи заяву про зменшення розміру позовних вимог, позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясний двір «Тарасово» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Антонівський м`ясокомбінат» 1 890 531 рос. руб. 25 коп. основного боргу, 17 184,67 грн. судового збору.

Приймаючи зазначене рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення відповідачем умов контракту №3 від 30.01.2017р. в частині оплати за поставлений товар.

Не погодившись з вищезазначеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «М`ясний двір «Тарасово» звернулося до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2018р. у справі №911/3268/17 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що м`ясопродукція за контрактом була поставлена не того виду (не того асортименту), про що зазначено у листі №77 від 17.02.2017р. Претензія, про яку йде мова у оскаржуваному рішенні не відповідає Національному стандарту України Державної уніфікованої системи документації, затвердженої наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.02.2019р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясний двір «Тарасово» на рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2018р. у справі №911/3268/17.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичної зміни складу суддів від 13.05.2019р., сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Чорна Л.В. судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б. у зв`язку із перебуванням судді Разіної Т.І., яка не є головуючим (суддею-доповідачем), у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.05.2019р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «М`ясний двір «Тарасово» на рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2018р. у справі №911/3268/17 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Антонівський м`ясокомбінат» заперечує проти апеляційної скарги, посилаючись на порушення відповідачем п.п. 4.2.3., 10.2. контракту.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

30.01.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Антонівський м`ясокомбінат» (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «М`ясний двір «Тарасово» (покупець) було укладено контракт № 3, за умовами якого продавець зобов`язувався поставити, а покупець оплатити і прийняти м`ясопродукцію виробництва підприємств України, згідно Реєстру підприємств третіх країн, що мають дозвіл Россельхознагляду, у відповідності до специфікацій, які є невід`ємною частиною даного контракту. /а.с. 14, т.1/.

Згідно з п. 1.2. контракту на кожну окрему партію товару сторонами складається і підписується окрема специфікація, кожна з яких є невід`ємною частиною даного контракту.

Кожна специфікація повинна містити наступну інформацію: асортимент товару, ціну, кількість товару, умови поставки, строк поставки і порядок оплати (п. 1.3 контракту).

Згідно з п. 2.1. контракту ціни на товар, купівля-продаж якого є предметом даного контракту, зазначаються в специфікаціях до даного контракту, які є невід`ємною частиною даного контракту, і встановлюються в російських рублях. Ціна на товар формується з урахуванням базису поставки, передбаченого «ІНКОТЕРМС 2010», на умовах, зазначених в специфікації, і включає в себе вартість неповернутої експортної тари (упаковки) і маркування.

Продавець поставляє товар на умовах, які погоджуються сторонами на кожну окрему поставку в специфікаціях, які є невід`ємною частиною даного контракту (п. 3.1 контракту).

Згідно з пп. 4.2.3 п. 4.2 контракту покупець зобов`язується при виявленні невідповідності якості товару, на протязі 48 годин з часу приймання товару, в письмовому вигляді (електронною поштою) повідомити продавцю про факт такої невідповідності по якості і викликати його представника.

Згідно з п. 5.1. контракту покупець здійснює оплату партії товару згідно виставленого продавцем інвойсу в розмірі 100% її вартості по факту поставки на протязі трьох банківських днів з часу оформлення покупцем митної декларації і надання її сканкопії продавцю, якщо інше не передбачено в специфікації.

Згідно з п. 6.1. контракту товар, який поставляється продавцем на умовах даного контракту, повинен бути вироблений в Україні і відповідати ДСТУ та ТУ, діючим на території Митного Союзу.

Приймання товару по кількості та якості здійснюється уповноваженим спеціалістом покупця, шляхом огляду товару і звірки його фактичної кількості і якості з даними, вказаними в супровідних документах. (п. 7.1 контракту).

Згідно з п. 8.1. контракту продавець гарантує, що якість товару, який поставляється на умовах даного контракту, буде повністю відповідати ДСТУ, ТУ, діючим на території Митного Союзу, що буде підтверджено сертифікатами постачальників окремо по видам продукції в кожній із поставлених партій товару.

Згідно з п. 10.2. контракту у випадку виникнення спірних питань із-за невідповідності якості товару стандартам і сертифікатам постачальника, покупець має право оспорити якість товару протягом 10 днів і заявити рекламацію. При цьому покупець зобов`язаний прикласти до неї акт, оформлений у відповідності з міжнародними нормами і правилами, за участю однієї із незалежних контрольних організацій, компетентних у проведені подобного роду експертиз.

Згідно з п.п. 12.1., 12.2. контракту всі спори, пов`язані з умовами виконання даного контракту, сторони будуть намагатися вирішити шляхом переговорів і консультацій. Якщо вказані спори не можуть бути вирішені шляхом переговорів, то будь-який спір, що виник у відношенні цього контракту або у зв`язку з ним, підлягає передачі на розгляд і кінцеве вирішення в суд держави позивача.

Згідно з п. 12.4. контракту правом, яке буде застосовуватись до даного контракту, сторони визнають законодавство Республіки Білорусь.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 25 094 531,25 рос. руб., що підтверджується міжнародними товарно-транспортними накладними CMR, згідно специфікацій № 1 від 30.01.2017р., № 2 від 30.01.2017р., № 3 від 10.02.2017р., №4 від 15.05.2017р., №5 від 22.05.2017р., № 6 від 26.05.2017р., №7 від 29.05.2017р., №8 від 02.06.2017р., №9 від 16.06.2017р. /а.с. 19-27, 37-45, т.1/.

За отриманий товар відповідач розрахувався частково на суму 22 604 000,00 рос. руб.

28.07.2017р. позивач направив відповідачу претензію про сплату заборгованості в розмірі решти вартості поставленого товару 4 859 273,25 рос. руб. /а.с. 166-171, т.1/.

Доказів реагування, як і оплати заборгованості, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 290 Цивільного кодексу Республіки Білорусь зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов зобов`язання і вимог законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до вимог, що зазвичай пред`являються.

Відповідно до ст. 291 Цивільного кодексу Республіки Білорусь одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не витікає із законодавства або договору.

Відповідно до ст. 476 Цивільного кодексу Республіки Білорусь за договором постачання постачальник-продавець, що здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати в обумовлений термін або терміни вироблені або закуповувані ним товари покупцеві для використання їх в підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім і іншим подібним використанням.

Відповідно до ст. 486 Цивільного кодексу Республіки Білорусь що покупець оплачує товари, які поставляються, з дотриманням порядку і форми розрахунків, передбачених договором постачання. Якщо угодою сторін порядок і форма розрахунків не визначені, то розрахунки здійснюються платіжними дорученнями. Якщо договором постачання передбачено, що оплата товарів здійснюється одержувачем (платником), і останній необґрунтовано відмовився від оплати або не сплатив товари у встановлений договором термін, постачальник має право вимагати оплати поставлених товарів від покупця.

Судом встановлено, що товар відповідач отриманий, без зауважень, частково оплачений.

Листом №77 від 17.02.2017р. відповідач повідомив позивача про те, що м`ясопродукція поставлена не того виду. /а.с. 208, т.1/.

Відповідно до ст. 438 Цивільного кодексу Республіки Білорусь покупець, не відмовившись від товарів, асортимент яких не відповідає умовам договору купівлі-продажу, зобов`язаний їх оплатити за ціною, погодженою з продавцем. У разі, коли продавцем не вжито необхідних заходів до узгодження ціни в розумний строк, покупець оплачує товари за ціною, яка в момент укладення договору при порівнянних обставинах звичайно стягувалася за аналогічні товари.

Враховуючи те, що товар отриманий відповідачем без зауважень, рекламація у встановленому порядку та строк не заявлялась, відповідач зобов`язаний оплатити отриманий товар.

Статтею 1 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 р. (набула чинності для України 01.02.1991р.) передбачено, що ця Конвенція застосовується до договорів купівлі-продажу товарів між сторонами, комерційні підприємства яких перебувають у різних державах: a) коли ці держави є договірними державами; або b) коли згідно з нормами міжнародного приватного права застосовано право договірної держави. Та обставина, що комерційні підприємства сторін розміщені в різних державах, не береться до уваги, якщо це не випливає ні з договору, ні з ділових відносин або обміну інформацією між сторонами, що мали місце до чи в момент його укладення. Ні національна належність сторін, ні їх цивільний чи торговельний статус, ні цивільний чи торговельний характер договору не беруться до уваги при визначенні застосовності цієї Конвенції.

Приписами статті 36 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980р. встановлено, що продавець несе відповідальність за договором і за цією Конвенцією за будь-яку невідповідність товару, яка існує в момент переходу ризику на покупця, якщо навіть ця невідповідність стає очевидною тільки пізніше. Продавець також несе відповідальність за будь-яку невідповідність товару, яка виникає після моменту, зазначеного в попередньому пункті, і є наслідком порушення ним будь-якого свого зобов`язання, включаючи порушення будь-якої гарантії того, що протягом того чи іншого строку товар буде залишатися придатним для звичайних цілей чи якої-небудь конкретної цілі, або буде зберігати обумовлені якості чи властивості.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).

Дослідивши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що Господарським судом Київської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з`ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених у даній постанові обставин, колегія суддів дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2018р. у справі №911/3268/17.

керуючись ст.ст. 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Київської області від 22.11.2018р. у справі №911/3268/17 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №911/3268/17 повернути до місцевого господарського суду.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено та підписано 01.07.2019р.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б.Михальська