ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/10577/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Сухового В.Г.

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеренерготрейд"

на постанову Північного апеляційного господарського суду у складі Хрипуна О.О. - головуючого, Суліма В.В., Чорногуза М.Г. від 22 січня 2019 року та рішення Господарського суду Черкаської області у складі Єфіменко В.В. від 12 липня 2018 року

за позовом Акціонерного товариства закритого типу "Промбутуніверсал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеренерготрейд"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Захід Ойл Груп"

про стягнення коштів,

Історія справи

Обставини справи, встановлені судами

1. У листопаді 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеренерготрейд" (ТОВ "Інтеренерготрейд", постачальник, відповідач) та Акціонерним товариством закритого типу "Промбутуніверсал" (АТЗТ "Промбутуніверсал" покупець, позивач) був укладений договір поставки нафтопродуктів, за умовами якого постачальник зобов`язується на замовлення покупця на умовах, визначених в цьому договорі, передавати у власність останнього нафтопродукти за асортиментом, кількістю, якістю та ціною, погодженими в додаткових угодах до цього договору, а покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його відповідно до умов цього договору та погоджених додаткових угод.

1.1. Поставка товару здійснюється на умовах і в строки, визначені в додаткових угодах відповідно до Інкотермс-2010 з урахуванням особливостей, встановлених цим договором, на підставі замовлень покупця, викладених у письмовому документі та направлених на електронну пошту постачальника або переданих особисто (п. 2.1 договору). Кожна поставка здійснюється на підставі замовлення (заявки) покупця і є погодженою і прийнятою до виконання постачальником з моменту підписання додаткової угоди та договору та виставлення рахунку-фактури для оплати.

1.2. Відповідно до пункту 2.5 договору датою поставки (відгрузки) товару та датою переходу права власності та товар до покупця, а також усі пов`язані з ним ризики, є дата підписання уповноваженими представниками сторін відповідної товарно-транспортної накладної та/або видаткової накладної на відпуск матеріалів на сторону. Також постачальник вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки з моменту завантаження його в автотранспорт покупця або перевізника, який зазначений в замовленні.

1.3. У пункті 2.6 договору зазначено, що на поставлений товар постачальник виписує та передає покупцю пакет документів: 1) видаткова накладна; 2) товарно-транспортна накладна; 3) копія сертифікату якості (за вимогою покупця). Покупець зобов`язаний у семиденний строк з дня отримання товару підписати та передати по одному екземпляру зазначених у цьому пункті документів постачальнику. Постачальник надає покупцю податкові накладні на поставлений товар в порядку відповідно до чинного законодавства України.

1.4. Ціна товару, що поставляється в кожній окремій партії, узгоджується сторонами та зазначається у додатковій угоді (п. 4.2 договору). Оплата здійснюється в національній валюті України, шляхом сплати на банківський рахунок постачальника, зазначений в рахунку-фактурі, або внесення готівкових коштів в касу постачальника (п. 4.2 договору). Покупець здійснює оплату в строк, погоджений в додатковій угоді на підставі виставленого рахунку-фактури (п. 4.3 договору).

2. 11.11.2016 між сторонами укладена додаткова угода щодо поставки 31 439,000 літрів дизельного палива Євро сорт С клас К5 (ДТ-Л-К5) загальною вартістю 508 557,26 грн.; термін поставки 11.11.2016; умови поставки: СРТ, місце розвантаження: м. Дніпро, вул. Кузбаська, 31; розрахунки за товар здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 1 банківського дня з моменту виставлення постачальником рахунку-фактури.

3. Судами також встановлено, що сторонами спору надані два різні примірники договору поставки. Наданий позивачем примірник договору датований 11.11.2016 за №13, підписаний та скріплений печатками обох сторін, а примірник відповідача датований 01.11.2016 за № 01/11-01 та підписаний та скріплений печаткою тільки ТОВ "Інтеренерготрейд". Надані сторонами примірники додаткової угоди № 1 від 11.11.2016 також різняться лише номером та датою основного договору.

Короткий зміст позовних вимог та заперечень на позов

4. У грудні 2017 року АТЗТ "Промбутуніверсал" звернулось з позовом до ТОВ "Інтеренерготрейд" про стягнення 508 557,26 грн. коштів, сплачених за непоставлену продукцію та 70 055,47 грн. пені.

5. За твердженням позивача ним було отримано від відповідача рахунки-фактури від 16.11.2016 № СФ-0000020 на суму 245 001,70 грн. та № СФ-0000020.1 на суму 263 557,26 грн., які були повністю оплачені позивачем за платіжними дорученнями: № 35 від 16.11.2016 на суму 245 000 грн. та № 45 від 16.11.2016 на суму 263 557,26 грн. Проте свої зобов`язання за договором відповідач так і не виконав, погоджене в додатковій угоді паливо поставлене позивачу не було.

6. У свою чергу відповідач, визнаючи факт отримання від позивача коштів двома платежами 16.11.2016 та 23.11.2016 (відповідно до банківських виписок), натомість стверджує, що ТОВ "Інтеренерготрейд" не підписувало і не направляло покупцю рахунків-фактур від 16.11.2016, а виставило один рахунок-фактуру від 10.11.2016 № СФ-0000020 на суму 508 557,26 грн. 11.11.2016 замовлене позивачем дизельне паливо у кількості 31 439 л було передане перевізникові - ТОВ "Захід Ойл Груп" для перевезення до м. Дніпро для АТЗТ "Промбутуніверсал" разом із товарно-супровідними документами, які не були підписані і повернуті покупцем постачальнику. Також, 16.11.2016 ТОВ "Інтеренерготрейд" була зареєстрована відповідна податкова накладна від 11.11.2016 № 7.

6.1. Отже, за твердженням відповідача, ним у повному обсязі виконано зобов`язання з поставки товару, обумовленого в додатковій угоді від 11.11.2016, який у подальшому був повністю оплачений позивачем, тобто свої зобов`язання за договором поставки обидві сторони виконали в повному обсязі та належним чином.

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій

7. Рішенням Господарського суду Черкаської області від 12 липня 2018 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 22 січня 2019 року, позов задоволений, стягнуто з відповідача на користь позивача 508 557,26 грн. боргу та 70 055,47 грн. пені.

8. Суди попередніх інстанцій встановили, що незважаючи на спірність дати та номеру договору поставки, підпису та печатки відповідача на примірнику позивача, обидві сторони визнають факт його укладення, укладення додаткової угоди до нього та їх умови. Умови обох примірників договору та обох наданих сторонами примірників додаткової угоди є ідентичним. Факт здійснення позивачем оплати товару в сумі 508 557,26 грн. також встановлений судами та не заперечується сторонами. Спірною є лише обставина поставки товару.

9. Проте судами не встановлено обумовлених умовами пункту 2.5 договору поставки доказів - підписаних позивачем товарно-транспортних накладних або видаткових накладних, які б підтверджували факт поставки товару. Оскільки перевізник був обраний відповідачем самостійно, то з огляду на погоджені сторонами в договорі умови поставки передача товару перевізнику ТОВ "Захід Ойл Груп" не підтверджує факт виконання відповідачем зобов`язань за договором.

10. Надана ж відповідачем товарно-транспортна накладна від 11.11.2016 № 22 містить лише підпис особи, яка відпустила вантаж та водія, який прийняв вантаж; жодних відміток щодо доставки вантажу вантажоодержувачу зазначений документ не містить.

11. Також судами критично оцінені посилання відповідача на оформлення ним податкової накладної від 11.11.2016 № 7 на спірну поставку та формування позивачем 16.11.2016 податкового кредиту, оскільки формування податкового кредиту в бухгалтерському обліку відбувається по факту перерахування коштів, а вказана обставина сама по собі є формою бухгалтерського обліку та не підтверджує виконання відповідачем зобов`язань з поставки товару.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12. Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Аргументи учасників справи

Доводи відповідача, який подав касаційну скаргу (узагальнено)

13. Судами не досліджено ті обставини, що з метою поставки позивачу товар 11.11.2016 був переданий відповідачем перевізнику - ТОВ "Захід Ойл Груп" разом з повним комплектом товаросупровідних документів, у тому числі видатковою накладною від 11.11.2016, проте відповідні документи не були підписані з боку позивача та повернуті відповідачу. Факт здійснення транспортування підтверджується листом ТОВ "Захід Ойл Груп" від 20.12.2016 №156/20.12, заявою свідка - директора перевізника, здійсненням позивачем повної оплати товару, а також фактом оформлення податкової накладної від 11.11.2016 №7, її реєстрації в податковому органі 16.11.2016 та оформленням позивачем податкового кредиту.

14. Судами порушено приписи статей 15, 530 Цивільного кодексу України, оскільки позивач не заявляв відповідачу вимогу про повернення попередньої оплати, а отже відповідний обов`язок відповідача з повернення суми попередньої оплати на момент звернення з позовом не виник. Стягнення з відповідача сум пені також є безпідставним, оскільки умовами договору та чинним законодавством не передбачено відповідальності продавця за порушення строків повернення попередньої оплати у вигляді сплати пені.

Позиція Верховного Суду

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої й апеляційної інстанцій

15. Верховний Суд зазначає, що імперативними приписами частини 2 статті 300 ГПК України чітко встановлено межі перегляду справи судом касаційної інстанції, а саме: суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. Компетенція суду касаційної інстанції відповідно до частини 1 вказаної статті полягає виключно в перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи.

16. Згідно з приписами статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

17. Щодо доводів відповідача в пункті 13 Постанови Верховний Суд зазначає, що з огляду на регламентований в статті 13 ГПК України принцип змагальності сторін відповідач, спростовуючи правомірність заявлених до нього позовних вимог, зобов`язаний довести належними та допустимими доказами факт виконання зобов`язань за договором.

18. Судами у справі встановлено факти: (1) укладення договору поставки, (2) досягнення між сторонами в додатковій угоді згоди щодо обсягу та вартості поставленого товару; (3) здійснення позивачем оплати товару в обсязі, визначеному в додатковій угоді від 11.11.2016 №1.

19. За умовами пункту 2.5 договору поставка товару покупцю є виконаною (1) або з моменту підписання покупцем товарно-транспортної накладної та/або видаткової накладної, (2) або з моменту завантаження товару в автотранспорт покупця чи перевізника, який визначений в замовленні, тобто визначений покупцем.

20. Оскільки перевізник ТОВ "Захід Ойл Груп" був визначений відповідачем самостійно, то єдиним належним доказом поставки товару відповідно до умов договору є підписана позивачем товарно-транспортна накладна та/або видаткова накладна.

21. Проте в порушення вимог статті 74 ГПК України відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факту поставки товару позивачу (пункт 9 Постанови), а отже не спростовано твердження позивача про те, що відповідачем свої зобов`язання за договором поставки не виконані, обумовлений в додатковій угоді від 11.11.2016 №1 товар на загальну суму 508 557,26 грн. поставлений не був.

22. Доводи касаційної скарги (пункт 13 Постанови) зводяться до вимог скаржника про дослідження та надання переваги судом касаційної інстанції доказам, які вже були досліджені та оцінені судами попередніх інстанцій (пункти 10, 11 Постанови). У зв`язку з чим такі доводи Верховним Судом відхиляються як неприйнятні і такі, що виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції.

23. Доводи в пункті 14 Постанови Верховним Судом також відхиляються. У даному випадку особою, яка прострочила виконання зобов`язання, є саме відповідач, а тому позивач, як кредитор, може за своїм вибором вимагати повернення попередньої оплати (частина 2 статті 693 Цивільного кодексу України) у будь-який час з моменту прострочення відповідача, у тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом, що і було реалізовано позивачем. Щодо сум пені, то її нарахування здійснено позивачем не на суму попередньої оплати, як помилково вважає відповідач, а на підставі пункту 5.6. договору на суму вартості непоставленого товару.

24. Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд як джерелом права керується практикою Європейського суду з прав людини, зокрема в рішенні у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації" де Суд дійшов висновку, що принцип правової визначеності вимагає, серед іншого, щоб якщо суди ухвалили остаточне рішення з питання, то їх рішення не піддавалося би сумніву. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Такі рішення можуть бути скасовані лише у виняткових обставинах, а не тільки з метою одержання іншого рішення у справі.

25. Також Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, зокрема у справі "Устименко проти України", що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії").

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

26. Враховуючи вищенаведене та межі перегляду справи судом касаційної інстанції, касаційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін, як такі, що прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеренерготрейд" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 22 січня 2019 року та рішення Господарського суду Черкаської області від 12 липня 2018 року у справі № 904/10577/17 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Міщенко І.С.

Судді Берднік І.С.

Суховий В.Г.