Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2019

м. Івано-Франківськ

Справа № 909/409/19

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., секретар судового засідання Назарчук І. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська

теплоененергетична компанія"

(вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76014)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "СТК ПРОМ"

(вул. Крутий Узвіз, 6/2А, Печерський район, м. Київ, 01004)

про стягнення коштів у розмірі 5 418 525, 88 гривень,

за участю:

від позивача: Вацовської Марини Миколаївни,

від відповідача: представник в судове засідання не з'явився,

В С Т А Н О В И В:

1. Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "СТК ПРОМ", згідно з приписами статті 120 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду справи, однак, не скористалося передбаченим законом правом на участь повноважного представника у судовому засіданні.

Ухвали суду з відомостями про дату, час та місце розгляду справи направлені відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. При цьому, суд зауважує, що згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 25.04.2019 місцезнаходженням відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "СТК ПРОМ" , вказано: вул. Крутий Узвіз, 6/2А, Печерський район, м. Київ, 01004, що є ідентичною тій адресі по якій надсилались ухвали відповідачу.

Матеріали справи містять повідомлення про вручення поштового відправлення вх. № 10168/19 від 30.05.2018, яке свідчить про отримання відповідачем ухвали суду від 16.05.2019.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

В силу частини 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, учасники судового процесу зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Повідомлення про зміну місцезнаходження чи місце проживання відповідачем суду не подано, як і не подано інформації про офіційну електронну адресу чи інші засоби зв'язку відповідача.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

За таких обставин, беручи до уваги приписи статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку та норми частин 1, 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті і суд розглядає справу за відсутності такого учасника, враховуючи той факт, що відповідач, у відповідності до чинного законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

2. Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

3. Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

4. За результатами розгляду справи суд бере до уваги таке.

І. СУТЬ СПОРУ

5. У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоененергетична компанія" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТК ПРОМ" про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 5 418 525, 88 гривень.

ІІ. ВИРІШЕННЯ ПРОЦЕСУАЛЬНИХ ПИТАНЬ ПІД ЧАС РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

6. 25.04.2019 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 16.05.2018.

7. 16.05.2019 судом відкладено підготовче засідання на 06.06.2019.

8. 06.06.2019 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 20.06.2019.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

9. Позиція позивача. Позовні вимоги ґрунтуються невиконанням взятих на себе відповідачем зобов'язань за договорами підряду, внаслідок чого позивач просить суд стягнути з відповідача кошти у розмірі 5 418 525, 88 гривень.

10. Позиція відповідача. Відповідач відзив на позов не надав, проти позову не заперечив, доказів оплати не надав.

ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

11. 03.04.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоененергетична компанія" (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Спецкомбудмонтаж" (з 19.12.2018 змінено найменування на ТОВ «СТК ПРОМ» і місцезнаходження) (підрядником) укладено договори підряду: № ДГ - 0000075 від 03.04.2018, № ДГ - 0000077 від 04.04.2018, № ДГ - 0000082 від 18.04.2018, № ДГ - 0000084 від 19.04.2018.

12. Відповідно до пунктів 1.1. договорів, підрядник зобов'язався на свій ризик виконати наступні роботи:

- реконструкцію ділянки тепломережі від теплової камери ТК-4-23-3-016 до теплової камери ТК-4-23-3-020 по вул. Гвардійська в м. Івано-Франківську, що зазначені у додатках до цього договору (згідно договору підряду № ДГ - 0000075 від 03.04.2018);

- реконструкцію ділянки тепломережі від теплової камери ТК-4-23-2-051 (ТК271) до ТК4-23-2-058 (ТК278), що зазначені у додатках до цього договору (згідно договору підряду № ДГ - 0000077 від 04.04.2018; згідно додатку до договору «Договірна ціна» адреса реконструкції - вул. Сахарова і Коновальця у м. Івано-Франківську);

- реконструкцію ділянки тепломережі від теплової камери ТК-4-23-3-060 (ТК406/1) до повороту по вул. Коновальця, що зазначені у додатках до цього договору (згідно договору підряду № ДГ - 0000082 від 18.04.2018);

- реконструкцію ділянки тепломережі від теплової камери ТК-4-23-2-060 (ТК279) до ТК-4-23-2-065 (ТК283), що зазначені у додатках до цього договору; (згідно договору підряду № ДГ - 0000084 від 19.04.2018; згідно додатку до договору «Договірна ціна» адреса реконструкції - вул. Сахарова і Коновальця у м. Івано-Франківську),

а замовник зобов'язався - прийняти і оплатити роботи.

13. Роботи, повинні бути виконані протягом 90 календарних днів з моменту отримання підрядником авансового платежу (п. 1.2. договорів).

14. Розділами 3 договорів сторонами погоджено вартість робіт.

15. В силу пунктів 3.1. договорів, вартість робіт зазначена у договірній ціні (додатках до договорів підряду), зокрема:

- 2 986 511, 53 гривень (згідно договору підряду № ДГ - 0000075 від 03.04.2018);

- 3 001 028, 00 гривень (згідно договору підряду № ДГ - 0000077 від 04.04.2018);

- 504 264, 12 гривень (згідно договору підряду № ДГ - 0000082 від 18.04.2018);

- 4 634 532, 84 гривень (згідно договору підряду № ДГ - 0000084 від 19.04.2018).

16. Відповідно до пунктів 4.2. договорів, замовник здійснює оплату вартості робіт у наступному порядку:

- попередню оплату в розмірі 40 % від загальної вартості робіт, в тому числі ПДВ - протягом 5 календарних днів з моменту підписання договору;

- остаточний розрахунок в розмірі 60 % від загальної вартості робіт, в тому числі ПДВ - протягом 30 календарних днів від дати підписання сторонами акту прийому - передачі робіт КБ - 2 В.

17. На виконання умов договорів замовник здійснив попередню оплату, зокрема:

- 03.04.2018 року - 1 454 431, 11 гривень (згідно договору підряду № ДГ - 0000075 від 03.04.2018);

- 04.04.2018 року - 1 461 500, 64 гривень (згідно договору підряду № ДГ - 0000077 від 04.04.2018);

- 18.04.2018 року - 245 576, 63 гривень (згідно договору підряду № ДГ - 0000082 від 18.04.2018 );

- 19.04.2018 року - 2 257 017, 50 гривень (згідно договору підряду № ДГ - 0000084 від 19.04.2018).

18. Пунктами 5.1. договорів сторонами погоджено строк (термін) виконання робіт - до 30.09.2018, за умови отримання підрядником авансового платежу, у розмірі та у строки передбачені в пункті 4.2. договору, та надання замовником підряднику можливості доступу до об'єкту робіт.

19. Так, замовник здійснив авансові платежі у розмірі 48, 7 %. Даний факт підтверджується банківськими виписками та оборотно-сальдовою відомістю, копії яких знаходяться в матеріалах справи і є додатками до позовної заяви.

20. Підрядником кошти отримано, однак в порушення умов договорів роботи не розпочато.

21. Розділом 6 договору сторонами визначено права та обов'язки сторін.

22. Відповідно до пункту 6.1. договорів, підрядник зобов'язався забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договором; забезпечити виконання робіт, якість яких відповідає умовам, установленим розділом 2 цих договорів, інше.

23. В засіданні суду представник позивача зазначила, що 10.09.2018 підрядник направив замовнику проекти додаткових угод до договорів підряду про продовження строків (термінів) виконання робіт - до 31.09.2019 та продовження строку дії договорів підряду до 31.12.2019.

24. Договори підряду набирають чинності з моменту їх підписання та скріплення печатками сторін, і діють до 31.12.2018 року, а в частині розрахунків до повного їх виконання (пункти 10.1. договорів).

25. 30.11.2018 позивач направив відповідачу претензію № 01/2800 з вимогою виконати роботи, що визначені договорами, до 30.12.2018 або повернути сплачені кошти у розмірі 5 418 525, 88 гривень (сплачені в рахунок попередньої оплати).

26. Відповідач відповіді на претензію не надав, кошти не повернув.

27. Станом на день звернення позивача до суду, відповідачем не виконано взяті на себе зобов`язання.

28. Вказані обставини стали підставою звернення позивача з даним позовом до суду.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

29. В силу статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами на підставі договору виникли зобов`язальні відносини.

30. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (статті 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

31. Договори підряду, укладені між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки їх недійсність прямо не встановлена законом та вони не визнані судом недійсними (стаття 204 Цивільного кодексу України).

32. Згідно з частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

33. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

34. Статтею 854 Цивільного кодексу України визначено порядок оплати роботи. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Таким чином, стаття 854 Цивільного кодексу України встановлює загальне правило порядку оплати робіт, яке є логічним та виправданим розвитком притаманних підрядному договору ознак, де зазвичай підрядник виконує роботи своїм коштом, силами, на власний ризик. Замовник зобов'язаний сплатити підряднику обумовлену в договору ціну в повному обсязі після остаточної здачі йому результатів роботи. Разом із цим, в договорі підряду сторони можуть встановити самостійно інший порядок проведення оплати роботи: 1) попередньо за всю роботу або окремі етапи (види); 2) за результатом виконання певних етапів чи видів робіт. Попередня оплата може здійснюватись також шляхом авансу або завдатку. Аванс - це сума яка сплачується у рахунок грошового зобов'язання на перед і не має забезпечувального характеру, властивого завдатку. Відповідно до частини 2 статті 854 Цивільного кодексу України у підрядника є право вимагати виплати авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Водночас, попередня оплата товару – це аванс. Попередня оплата здійснюється на виконання умов договору.

35. Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

36. В силу частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

37. Із аналізу викладених вище правових норм та умов договорів випливає, що наявність обов`язку виконання робіт виникає у відповідача з моменту здійснення оплати (попередньої оплати в розмірі 40 % від загальної вартості робіт). Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що відповідачем не розпочато та не виконано роботи, визначені договорами підряду. Разом із тим, і не повернуто кошти отримані в якості авансу в розмірі 5 418 525, 88 гривень.

38. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

39. В силу пункту 2 статті 614 Цивільного кодексу України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідач доводи позивача не спростував.

40. При дослідженні судом матеріалів справи встановлено, що в порушення зазначених вище норм Цивільного та Господарського кодексів України та умов договорів, визначених та погоджених сторонами, та які є обов`язковими до виконання, незважаючи на те, що терміни договорів закінчилися, відповідач не виконав свої зобов'язання, а тому суд приходить до висновку, що позовна вимога щодо стягнення коштів в розмірі 5 418 525, 88 гривень є обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Щодо посилання позивача на статтю 1212 Цивільного кодексу України.

41. При цьому, помилковим визнається судом посилання позивача, зокрема, на статтю 1212 Цивільного кодексу України, як на одну із матеріально-правових підстав для повернення попередньої оплати. Положенням статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз вказаної норми права дає підстави для висновку, про те, що цей вид позадоговірних зобов’язань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки між сторонами у справі, укладено договори підряду, а кошти, які позивач просить суд стягнути з відповідача, отримано останнім у якості попередньої оплати за роботи, які повинні бути виконані за договорами, то такі кошти набуто за наявності правової підстави, а тому вони не можуть бути витребувані відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України, оскільки договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статті 1212 Цивільного кодексу України.

42. З огляду на вимоги частин 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

43. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

44. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

45. Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

46. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (частини 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

47. Суд також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).

48. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

49. Позивачем доведено обставини на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

Висновок суду за результатами розгляду справи.

50. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Судові витрати.

51. Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України врегульовано питання розподілу судових витрат. Судовий збір в розмірі 81 277, 89 гривень суд покладає на відповідача.

Керуючись статтями 73, 86, 123, 129, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоененергетична компанія" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТК ПРОМ" про стягнення коштів у розмірі 5 418 525, 88 гривень - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТК ПРОМ" (вул. Крутий Узвіз, 6/2А, Печерський район, м. Київ, 01004; ідентифікаційний код: 39441193) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Станіславська теплоененергетична компанія" (вул. Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ,76014; ідентифікаційний код: 38162272) кошти у розмірі 5 418 525, 88 гривень (п’ять мільйонів чотириста вісімнадцять тисяч п’ятсот двадцять п’ять гривень вісімдесят вісім копійок) та 81 277, 89 гривень (вісімдесят одну тисячу двісті сімдесят сім гривень вісімдесят дев’ять копійок) судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

5. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

6. Повний текст рішення складено 24.06.2019.

Суддя В. В. Михайлишин