ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відвід

"19" червня 2019 р. Справа № 924/372/17

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі судді: Гудак А.В.

розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника ТДВ "Адамс" - адвоката Костенко В.П. про відвід члена колегії-судді Демидюк О. О. у справі № 903/62/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велтс"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Адамс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер.Оіл"

про витребування майна зі зберігання

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Північно-західного апеляційного господарського суду знаходяться апеляційні скарги ТОВ "Адамс" та Кам`янець-Подільського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 24 квітня 2019 року у справі №924/372/17.

18.06.2019 від представника ТДВ "Адамс" - адвоката Костенко В.П. надійшла заява про відвід судді Демидюк Оксани Олександрівни. В обґрунтування даної заяви відповідач зазначає, що законом визначено, що однією із вимог, які пред`являються до судді (кандидата на посаду судді) є доброчесність. Згідно з інформацією, розміщеною на веб-сайті громадської ради доброчесності (http://chesnosud.org/judges/demidyuk-oksana-oleksandrivna/?action=pdf) суддя Демидюк О.О. продемонструвала непрозорість своїх статків. Так, в декларації за 2017 рік зазначено про право користування квартирою загальною площею 34 кв.м (дата набуття прав - 28 серпня 2000 року), однак цієї інформації немає в попередніх деклараціях за 2013 - 2016 роки. Обставини, що викладені вище, викликають сумнів стосовно того, що суддя може забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності, а також ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.06.2019, визнано необґрунтованою заяву ТДВ «Адамс» про відвід судді Демидюк О.О. та зупинено апеляційне провадження. Справу передано для вирішення питання про відвід судді у порядку, встановленому ч. 3 ст. 39 ГПК України.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2019, заяву представника ТДВ "Адамс" - адвоката Костенко В.П. про відвід колегії суддів передано на розгляд судді Північно-західного апеляційного господарського суду Гудак А.В.

Розглянувши заяву представника ТДВ "Адамс" - адвоката Костенко В.П. про відвід судді Демидюк О.О. у справі №924/372/17 суд дійшов висновку про її необґрунтованість, з наступних підстав.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява №7577/02) від 03.05.2007 суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 09.01.2013 зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24.02.1993, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява № 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26.10.1984 у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, №86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява №65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 36 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження в справі.

Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанцій, а також у новому розгляді справи після скасування постанови суду апеляційної інстанції.

Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанцій, а також у новому її розгляді після скасування постанови суду касаційної інстанції.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасоване судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі.

Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява №33949/02) від 09.11.2006 сказано: "стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід судді Демидюк О.О., на думку представника ТДВ "Адамс" - адвоката Костенко В.П., є сумнів стосовно того, що суддя може забезпечити достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу своєї безсторонності, а також ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, тим самим ставиться під сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Між тим, наведені у заяві про відвід судді Демидюк О.О. доводи не підтверджують наявність упередженості та необ`єктивності судді Демидюк О.О. під час розгляду справи №924/372/17 враховуючи наступне.

Суд відзначає, що інформація, яка розміщена на веб-сайті за посиланням http://chesnosud.org/judges/demidyuk-oksana-oleksandrivna/?action=pdf - «В декларації за 2017 рік зазначено про право користування квартирою загальною площею 34 кв.м (дата набуття прав - 28.08.2000), однак цієї інформації немає в попередніх деклараціях за 2013 - 2016 роки» належить громадській організації "Чесно.фільтруй суд!", а не Громадській раді доброчесності, що спростовує посилання представника ТДВ "Адамс" - адвоката Костенко В.П. що дана інформація є висновком даного органу стосовно судді Північно-західного апеляційного господарського суду Демидюк О.О.

Крім того, відповідно до статті 88 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" рішення про підтвердження або не підтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді ухвалює Вища кваліфікаційна комісія суддів України.

На час розгляду справи №924/372/17 відсутній висновок Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо невідповідності критеріям професійної етики та доброчесності судді Північно-західного апеляційного господарського суду Демидюк О.О..

Разом з тим, наведені заявником доводи в обґрунтування заяви про відвід судді Демидюк О.О. у даній справі не можуть бути підставою, в розумінні статей 35, 36 ГПК України, для відводу судді від розгляду даної справи. Доводи, викладені заявником у заяві про відвід, не можна вважати об`єктивно обґрунтованими, оскільки вони не свідчать про упередженість та необ`єктивність суддів, безпосередньо та однозначно не вказують на їх особисту небезсторонність чи упереджене ставлення до заявника або особисту прихильність до інших учасників справи.

Таким чином, заява представника ТДВ "Адамс" - адвоката Костенко В.П. про відвід судді Демидюк О.О у справі №924/372/17 не містить обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Демидюк О.О. та будь-які обставини, які б підтверджували, що дана суддя прямо чи побічно заінтересована у результаті розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заявленого відводу.

Керуючись ст.ст. 35, 39, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника ТДВ "Адамс" - адвоката Костенко В.П. про відвід судді Демидюк О.О. у справі №924/372/17.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Гудак А.В.