ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/23452/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Пількова К.М.,

за участю помічника судді Лазарєвої О.С. (за дорученням головуючого судді),

представників учасників справи:

позивача - товариства з обмеженою відповідальністю "Обмачівські Зорі" - не з`яв.,

відповідача - публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" - не з`яв.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Обмачівські Зорі" (далі - Товариство)

на рішення господарського суду міста Києва від 13.12.2018 (суддя Привалов А.І.) та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 (головуючий суддя - Коробенко Г.П., судді Кравчук Г.А. і Козир Т.П.)

за позовом Товариства

до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Преміум" (далі - Банк)

про визнання договору поруки припиненим.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про визнання договору поруки від 28.05.2013 №11/КЛ/13/П-3 (далі - Договір поруки) припиненим.

2. Позов мотивовано тим, що внаслідок укладення без погодження з позивачем додаткової угоди від 16.06.2017 №10 до договору кредитної лінії від 28.05.2013 №11/КЛ/13, за виконання зобов`язань за яким позивач виступає поручителем, було збільшено обсяг відповідальності позивача (поручителя) в частині оплати процентів за користування кредитними коштами за період з 01.04.2016 по 14.06.2018; тому, на думку позивача, на підставі частини першої статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) Договір поруки є припиненим.

Короткий зміст рішень попередніх судових інстанцій

3. Справа розглядалася господарськими судами неодноразово.

4. Рішенням господарського суду міста Києва від 22.03.2018 у позові відмовлено.

5. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2018: скасовано назване рішення місцевого господарського суду; прийнято нове рішення, яким позов задоволено; визнано припиненим Договір поруки.

6. Постановою Верховного Суду від 04.09.2018: касаційну скаргу Банка задоволено частково; скасовано рішення судів попередніх інстанцій; справу передано на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

7. За результатами нового розгляду справи рішенням господарського суду міста Києва від 13.12.2019, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019, у позові відмовлено повністю.

8. Судові акти мотивовані відсутністю правових підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено збільшення обсягу його відповідальності як поручителя внаслідок укладення додаткової угоди від 16.06.2017 №10 до договору кредитної лінії від 28.05.2013 №11/КЛ/13 (далі - Кредитний договір).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

9. У касаційній скарзі до Верховного Суду Товариство посилається на те, що висновки, викладені в оскаржуваних судових рішеннях, не відповідають обставинам справи, судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права, а також у новому розгляді справи взагалі не враховані зауваження Верховного Суду, викладені в постанові від 04.09.2018 у цій справі, - та просить: скасувати рішення господарського суду міста Києва від 13.12.2018; постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 у справі №910/23452/17; ухвалити в цій справі нове рішення, яким позовні вимоги Товариства задовольнити в повному обсязі; стягнути з Банку на користь Товариства понесені судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 9 600 грн.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

10. Внесеними згідно з додатковою угодою №10 змінами до Кредитного договору збільшено період нарахування процентів за користування кредитом на 27 місяців. Тобто без погодження з поручителем збільшено обсяг його відповідальності за Кредитним договором, а саме: змінено кінцевий термін виконання зобов`язання та збільшено строк нарахування процентів за користування кредитними коштами з 01.03.2016 по 14.06.2018, внаслідок чого розмір його відповідальності збільшився на 3 759 299, 01 грн.

11. Судами попередніх інстанцій не досліджено умови Кредитного договору та Договору поруки в частині порядку та розмірів нарахування процентів за Кредитним договором, обсягу відповідальності поручителя, а взято до уваги лише розрахунки відповідача, які є невірними та такими, що не відповідають умовам Кредитного договору, Договору поруки та чинному законодавству.

12. Після 18.03.2015 позивач не надавав ні в якій формі своєї згоди на зміну своїх зобов`язань як поручителя товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" за Кредитним договором, а саме - збільшення строку користування кредитом, терміну повернення кредитних коштів, порядку застосування та розміру неустойки або щодо зміни інших умов Кредитного договору.

13. Суди попередніх інстанцій дійшли висновків, що не відповідають встановленим на підставі поданих доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, внаслідок чого суди не застосували положення частини першої статті 559 ЦК України щодо припинення Договору поруки, а також статті 1048 ЦК України щодо порядку нарахування процентів, тобто судами ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права.

14. Судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме частини четвертої статті 263 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою до відзиву на апеляційну скаргу додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Однак відповідач не надсилав на адресу позивача відзив на апеляційну скаргу, а надіслав його на іншу адресу.

Доводи відповідача

15. Відзив на касаційну скаргу не надходив.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16. 28.05.2013 Банком та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" (позичальник) укладено Кредитний договір, за умовами якого:

- Банк зобов`язується надати позичальнику в порядку та на умовах цього договору мультивалютну відновлювальну кредитну лінію (далі - кредит), а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути (погасити) банку суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим Договором, а також виконувати інші зобов`язання, передбачені цим договором та чинним законодавством України. Загальний ліміт мультивалютної кредитної лінії встановлюється в розмірі, еквівалентному 18 000 000 грн. (пункт 1.1);

- кінцевий термін повного та остаточного повернення (погашення) позичальником кредиту - 27.02.2015 (пункт 1.3);

- сторони погодили процентну ставку за кредитом в розмірі: 23 % річних - у гривнях; 12,8% річних - у доларах США; 12,5% річних - у євро (пункт 1.4);

- договір набуває чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань (пункт 8.6).

17. На забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 28.05.2013 Банком та Товариством (поручителем) укладено Договір поруки, за умовами якого:

- поручитель прийняв на себе зобов`язання перед Банком у повному обсязі солідарно відповідати за виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" зобов`язань за Кредитним договором та в повному обсязі нести солідарну відповідальність за порушення цих зобов`язань позичальником (пункт 1.1);

- порукою за цим договором забезпечується виконання в повному обсязі всіх зобов`язань позичальника за Кредитним договором, у тому числі, але не виключно:

виконання зобов`язань зі своєчасного повернення позичальником кредиту в розмірі 18 000 000 грн. не пізніше 28.02.2015;

зі сплати процентів за користування кредитом щомісячно в розмірі 23% річних у гривнях та/або 12,8% у доларах США, та/або 12,5% річних у євро не пізніше 5-го робочого дня місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також у день закінчення строку, на який надано кредит відповідно до пункту 1.3 Кредитного договору, в день дострокового повернення кредиту або в останній день дії Кредитного договору в разі його розірвання;

щодо дострокового виконання позичальником зобов`язань за Кредитним договором згідно з пунктами 4.2.2, 4.2.7 Кредитного договору в дату, зазначену в повідомленні Банку, направлення якого позичальнику передбачено пунктом 4.2.7 Кредитного договору;

щодо сплати пені за порушення строку повернення кредиту в розмірі 0,05% від суми своєчасно неповернутого кредиту за кожний день прострочення;

щодо повернення кредиту позичальником та виконання інших зобов`язань за Кредитним договором у разі його розірвання згідно з пунктом 4.2.10 Кредитного договору не пізніш, ніж в останній день дії Кредитного договору;

щодо сплати пені за порушення строку повернення кредиту (його частини) в розмірі 0,05% від суми своєчасно не повернутого кредиту (частини кредиту) за кожний день прострочення;

щодо сплати пені за порушення строку сплати процентів в розмірі 0,05% від суми своєчасно несплачених процентів за кожний день прострочення;

щодо сплати штрафу за нецільове використання позичальником кредиту у розмірі 25% від суми кредитних коштів, що були використані позичальником за нецільовим призначенням;

щодо сплати штрафу за невиконання позичальником хоча б одного із зобов`язань, встановлених пунктами 4.3.6, 4.3.7, 4.3.11 Кредитного договору, в розмірі 0,01% від розміру отриманого позичальником кредиту;

з відшкодування збитків, завданих позичальником Банку за Кредитним договором (пункт 2.1);

- договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором (пункт 5.3);

- порука за цим договором припиняється, якщо Банк протягом трьох років від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, та в інших встановлених законодавством випадках (пункт 5.4).

18. 18.03.2015 сторонами укладено договір №1 про внесення змін до Договору поруки, згідно з яким змінено обсяг відповідальності позивача шляхом викладення пункту 2.1 Договору поруки в новій редакції, зокрема, скореговано строк виконання зобов`язань зі своєчасного повернення позичальником кредиту в розмірі 18 000 000 грн. до 01.03.2015 включно, а також встановлено ставки зі сплати процентів за користування кредитом щомісячно у розмірі 28% річних у гривнях, 16 % річних у доларах США та у євро.

19. 16.06.2017 Банком та товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк" (позичальником) укладено додаткову угоду №10 до Кредитного договору, за умовами якої:

- сторони домовились здійснити перерахунок процентів, нарахованих та не сплачених за Кредитним договором з 01.04.2016 по 31.05.2017 включно, виходячи з процентної ставки у розмірі 19,5% річних (пункт 1);

- сторони погодили внесення таких змін до пунктів 1.3, 1.4 Кредитного договору:

кінцевий термін (дата) остаточного повернення (погашення) кредиту - 14.06.2018 включно, якщо такий термін (строк) не наступить раніше з підстав, що передбачені умовами цього договору або чинним законодавством України;

за користування кредитними коштами в межах строку користування кредитом, встановленого пунктом 1.3 Кредитного договору, процентна ставка встановлюється, починаючи з 01.06.2017 у таких розмірах: 19,5% річних - у гривнях; 16 % річних - у доларах США; 16 % річних - у євро (пункт 5);

- Банк не застосовує до позичальника штрафні санкції, передбачені Кредитним договором, та не застосовуватиме відповідальність, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України за порушення умов Кредитного договору до дати укладання цієї додаткової угоди. Штрафні санкції за порушення умов Кредитного договору з дати укладення цієї додаткової угоди застосовуються на умовах, передбачених Кредитним договором (пункт 7).

20. Товариство зазначає, що внаслідок укладення Додаткової угоди №10 до Кредитного договору без погодження з позивачем відбулося відстрочення терміну повернення кредиту та збільшення періоду нарахування процентів за користування кредитом на 27 місяців і, відповідно, збільшення обсягу відповідальності позивача за процентами.

21. Судами попередніх інстанцій встановлено, що виходячи з умов Додаткової угоди №10 та пунктів 1.3 та 1.4 Кредитного договору, хоча строк користування кредитними коштами і було збільшено, але Банк і позичальник (товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк") домовилися зменшити розмір процентів за користування кредитом, а також Банк відмовився від стягнення з позичальника за час прострочення, яка виникла з 01.03.2016 до 16.06.2017, штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних, що, в свою чергу, свідчить про зменшення обсягу відповідальності позичальника і, відповідно, позивача як поручителя.

22. Станом на дату укладення Додаткової угоди №10 обсяг відповідальності позивача був більшим, ніж станом на 14.06.2018 (пролонгована дата повернення кредиту) з урахуванням умов вказаної угоди.

23. Згідно із здійсненим відповідачем розрахунком заборгованості за Кредитним договором, з урахуванням строкової та простроченої заборгованості по процентах, а також пені, зокрема:

- обсяг відповідальності позивача на дату укладення Додаткової угоди №10 (тобто на 16.06.2017), але без урахування цієї угоди, складає 28 159 276,85 грн.;

- з урахуванням умов Додаткової угоди №10 станом на 14.06.2018 (пролонгована дата повернення кредиту) розмір відповідальності позивача як поручителя становить 25 019 408,40 грн. Без застосування умов Додаткової угоди №10 на ту саму дату розмір відповідальності поручителя склав б 34 354 090,76 грн.

24. Посилання позивача на те, що розрахунки відповідача є невірними і не відповідають умовам Кредитного договору та Договору поруки визнані судом апеляційної інстанції непереконливими та відхилені, оскільки, на відміну від позивача, відповідач здійснив розрахунки з урахуванням обсягу відповідальності позивача, визначеної умовами Договору поруки (в редакції договору від 18.03.2015 №1 про внесення змін до Договору поруки). Відповідальність поручителя перед банком відрізняється від відповідальності позичальника перед банком у розмірі пені та штрафних санкцій за невиконання умов Кредитного договору убік зменшення порівняно із позичальником, і в розрахунках відповідача наявний лише той обсяг відповідальності, за який поручався позивач.

25. У даному випадку має місце фактичне зменшення розміру заборгованості позичальника за Кредитним договором, а відтак і зменшення обсягу відповідальності позивача внаслідок укладення Додаткової угоди №10, що унеможливлює застосування до Договору поруки наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України.

26. Розрахунки сторін з нарахування процентів за користування коштами здійснені після 14.06.2018 (дата повернення кредиту згідно з Додатковою угодою №10) та за ставкою, яка не відповідає умовам Додаткової угоди №10 і Кредитному договору, а тому не можуть свідчити про збільшення обсягу відповідальності позивача у межах спірних правовідносин.

27. Оскільки позивачем не доведено збільшення обсягу його відповідальності як поручителя внаслідок укладення Додаткової угоди від 16.06.2017 №10, то суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

28. Цивільний кодекс України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин):

- за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (стаття 553);

- у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки (стаття 554);

- порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (частина перша статті 559).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків попередніх судових інстанцій

21. Порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки убік збільшення тощо.

Тобто закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призведе до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору.

Отже, на зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається, і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України.

22. Врахувавши наведені законодавчі приписи та встановивши на підставі дослідження доказів зі справи, що: позивачем не доведено збільшення обсягу його відповідальності як поручителя внаслідок укладення Додаткової угоди від 16.06.2017 №10; виходячи з умов Додаткової угоди №10 та пунктів 1.3 та 1.4 Кредитного договору хоча строк користування кредитними коштами й було збільшено, але Банк і позичальник (товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Маяк") домовилися зменшити розмір процентів за користування кредитом, а також Банк відмовився від стягнення з позичальника за час прострочення, яке виникло з 01.03.2016 до 16.06.2017, штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних, що свідчить про зменшення обсягу відповідальності позичальника і, відповідно, позивача як поручителя; з урахуванням умов Додаткової угоди №10 станом на 14.06.2018 (пролонгована дата повернення кредиту) розмір відповідальності позивача як поручителя становить 25 019 408,40 грн.; без застосування умов Додаткової угоди №10 на ту саму дату розмір відповідальності поручителя склав би 34 354 090,76 грн., - суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

22. Доводи касаційної скарги не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки судами попередніх інстанцій на підставі оцінки наявних у матеріалах справи доказів встановлено зменшення розміру заборгованості позичальника за Кредитним договором, а відтак і зменшення обсягу відповідальності позивача у зв`язку з укладенням Додаткової угоди від 16.06.2017 №10, що унеможливлює застосування до Договору поруки наслідків передбачених положеннями частини першої статті 559 ЦК України.

23. Доводи касаційної скарги про те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, а саме частину четверту статті 263 ГПК України, оскільки відповідач не надсилав на адресу позивача відзив на апеляційну скаргу, а надіслав його на іншу адресу, не приймаються судом касаційної інстанції, тому що згідно із статтями 310 та 311 ГПК України дане процесуальне порушення, якщо воно й мало б місце, не є підставою для скасування прийнятої постанови суду апеляційної інстанції.

24. Інші доводи касаційної скарги стосуються з`ясування обставин, вже встановлених судами попередніх інстанцій, та переоцінки вже оцінених ним доказів у справі і спростовуються наведеним в оскаржуваних судових рішеннях зі справи. Водночас касаційна інстанція згідно з частиною другою статті 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

25. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації"), у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації", повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

26. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

27. Звертаючись з касаційною скаргою, позивач не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів такого неправильного застосування ними норм матеріального і процесуального права, яке тягло б за собою наслідки у вигляді скасування прийнятих судових рішень.

28. За таких обставин касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Товариства залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення і постанову попередніх судових інстанцій - без змін за відсутності передбачених процесуальним законом підстав для їх скасування.

Судові витрати

29. Понесені позивачем судові витрати зі справи покладаються на позивача, оскільки касаційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 129, 300, 308, 309, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Обмачівські Зорі" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 13.12.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 910/23452/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя К. Пільков