ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.06.2019 Справа № 927/241/19

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В. при секретарі судового засідання Гордієнко Ж.М., розглянувши матеріали справи № 927/241/19 в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Фізичної особи-підприємця Брязкало Олега Івановича ( 16400, Чернігівська область, Борзнянський район, м. Борзна, провулок Котовського, б. 1 , код НОМЕР_1 ),

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Буринський молокозавод» (41700, Сумська область, м. Буринь, вул. Конотопське шосе, 1, код 39580318),

про стягнення заборгованості у сумі 26561 грн. за договором № 34 від 05.01.2017,

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

УСТАНОВИВ:

Позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Буринський молокозавод" заборгованість в розмірі 26 561 грн., за неналежне виконання зобов`язань за договором № 34 від 05.01.2017. А також просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 25.03.2019 позовну заяву б/н від 06.03.2019 Фізичної особи-підприємця Брязкало Олега Івановича було направлено за встановленої територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Сумської області.

12.04.2019 позовну заяву позовну заяву б/н від 06.03.2019 Фізичної особи-підприємця Брязкало Олега Івановича було залишено без руху.

03.05.2019 позивачем було подано заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 06.05.2019 позовну заяву б/н від 06.03.2019 Фізичної особи-підприємця Брязкало Олега Івановича було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено до розгляду по суті.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч.ч. 1-2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст.. 248 Господарського процесуального кодексу України).

У ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

04.06.2019 ухвалою господарського суду Сумської області розгляд справи по суті було відкладено на 19.06.2019, 11:20 та зобов`язано відповідача повторно подати відзив на позовну заяву.

У призначене судом на 19.06.2019 судове засідання представники сторін не з`явились.

18.06.2019 позивач надіслав до суду електронною поштою заяву б/н, в якій просить суд провести судове засідання без його участі та зазначає, що позов підтримує у повному обсязі.

Відповідачем у встановлений судом строк письмового відзиву на позов не подано, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надано.

При цьому судом встановлено, що відповідачу ухвалу суду про відкриття провадження в даній справі було направлену на адресу, визначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованим повідомленням вручено 10.05.2019 та ухвалу суду від 04.06.2019 про відкладення розгляду справи по суті вручено 10.06.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 19.06.2019, яке знаходиться в матеріалах справи.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №920/241/19.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Оскільки наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними у справі матеріалами.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановлено наступне.

05.01.2017 між Позивачем - Фізичною особою-підприємцем Брязкало Олегом Івановичем (Продавець) та Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Буринський молокозавод» (Покупець) був укладений договір № 34 відповідно до якого Продавець зобов`язується поставити і передати у власність Покупцю певну продукцію (далі Товар), а Покупець зобов`язується приймати цей товар та своєчасно здійснити його оплату відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач передав у власність відповідачу продукцію загальною вартістю 26561 грн. що підтверджується накладними № 425 від 24.01.2018 на суму 11158 грн. 00 коп. (а.с. 20-21) та № 458 від 13.02.2018 на суму 15403 грн. 50 коп.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що якість та комплектність запчастин, що поставляються повинні відповідати ТУ (ГОСТ, ДСТУ).

Згідно з п. 2.6. Договору оплату товару Покупець зобов`язується провести на протязі 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку.

Відповідно до п. 2.7. Договору момент оплати вважається зарахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Пункт 4.2. Договору зазначає, що за не виконання або неналежне виконання зобов`язань за даним Договором, сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством України.

Крім того, позивачем 10.10.2018 відповідачу надсилалася претензія відповідно до якої він вимагав від ТОВ «Буринський молокозавод» виконати свої зобов`язання за Договором № 34 від 05.01.2017 належним чином та перерахувати на його рахунок суму заборгованості в розмірі 26561 грн. 50 коп. Вказана претензія відповідачем залишена без відповіді.

Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо сплати за спожиту поставлену продукцію не виконав. Тому станом на день звернення позивача до суду з позовом сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 26561 грн.

Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов`язок суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до вимог частини першої статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За приписами частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Пунктом 1 частини першої статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару (ст. 664 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає, що наявність у відповідача заборгованості у розмірі 26561 грн. перед позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не було спростовано, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача у даній справі підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в сумі 1921,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 123, 129, ст. ст. 232, 233, 236 238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Буринський молокозавод» (41700, Сумська область, м. Буринь, вул. Конотопське шосе, 1, ) на користь Фізичної особи-підприємця Брязкало Олега Івановича ( АДРЕСА_1 ; код НОМЕР_1 ) заборгованість за договором № 34 від 05.01.2017 в розмірі 26561 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст. 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст. 256 ГПК України). Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України). Відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст рішення складено 20.06.2019.

Суддя С.В. Заєць