ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2019 р.            Справа№ 910/643/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Грека Б.М.

суддів:           Сотнікова С.В.

Отрюха Б.В.

за участю секретаря судового засідання: Романової Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний"

на ухвалу

Господарського суду міста Києва від 01.04.2019

у справі

№ 910/643/19 (Суддя Чеберяк П.П.)

за позовом

Приватного акціонерного товариства "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний"

до

Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"

про

стягнення 303 818,73 грн

за участю представників сторін:

від позивача:

Піддубний С.О.

від відповідача:

не з‘явились;

ВСТАНОВИВ

Ухвалою Господарського суду міста від 01.04.2019 у справі № 910/643/19 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний" до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 303 818,73 грн. залишено без розгляду.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою місцевого господарського суду, Приватне акціонерне товариство "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу та відкрити апеляційне провадження, скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 у справі № 910/643/19, передати справу на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.05.2019 справу № 910/643/19 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Грек Б.М., судді: Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.05.2019 відкрито апеляційне провадження у справі № 910/643/19 за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 та призначено справу до розгляду на 06.06.2019.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 № 09.1-08/1558/19, у зв’язку із перебуванням судді Остапенка О.М. з 05.05.2019 по 07.06.2019, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2019, справу № 910/643/19 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя – Грек Б.М., судді: Сотніков С.В., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2019 прийнято матеріали справи до провадження колегії у складі вищезазначеної колегії.

Апеляційна скарга мотивована порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме було порушено ст. 266 ГПК України, п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України. Суд не врахував положення п. 4 ст. 10, ч. 8 ст. 23 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Одним із складових елементів права на справедливий розгляд згідно зі статтею 6 конвенції, є право бути присутнім на розгляду своєї справи (рішення суду у справах «Тьерс та інші проти Сан-маріно», «Романов проти Росії», «Бадер та інші проти Швеції». Вказане право може бути дотримано, зокрема, шляхом належного повідомлення сторонам про розгляд справи судом.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає за можливе здійснювати розгляд скарги, так як сторони належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, учасниками якої вони є, а часткова неявка не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – задоволенню.

Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 44/258-б про банкрутство Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на стадії процедури санації, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.02.2013.

Приватне акціонерне товариство "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний" подав на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про стягнення 303818,73 грн., з яких 276 913,50грн. основного боргу, 1 011,05 грн пені, 2,77 грн штрафу, 17 584,01 грн інфляційних втрат, 8 307,40 грн -3% річних з а Договором поставки від 20.02.2017 № 06-14.

Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що нормами Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” від 14.05.1992 в редакції від 30.06.1999 не передбачено права суду щодо розгляду в межах справи про банкрутство майнових спорів з вимогами до боржника, суд, на підставі ч.ч. 11-13 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції не може погодитись з доводами місцевого господарського суду та вважає їх передчасними, з огляду на наступне.

Згідно частини 4 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, в редакції чинній до 15.12.2017, визначено, що господарським судам підвідомчі спори з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

Особливість вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна та коштів боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (правова позиція ВС №910/10829/17 від 20.02.2018).

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об'єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що ця норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони втілені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, ЄСПЛ указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Оскільки спір про стягнення на користь Товариства грошових коштів в рахунок відшкодування, завданої неправомірними діями, стосується наслідків реалізації майна банкрута під час провадження у справі про банкрутство в межах її процедур, а вимоги ліквідатора Товариства у вказаному спорі безпосередньо направлені на реалізацію визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повноважень.

Відповідно, суд апеляційної інстанції визнає неправомірним висновок місцевого господарського суду, що даний спір підлягає вирішенню судом в порядку окремого позовного провадження та не повинен розглядатись в межах справи про банкрутство Товариства.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов'язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов'язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга – задоволенню.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275 Господарського процесуального кодексу України, Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Асфальтобетонний завод "АБ Столичний" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2019 у справі № 910/643/19 – скасувати.

Матеріали справи №910/643/19 направити до Господарського суду міста Києва для розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Б.М. Грек

Судді                                                                                С.В. Сотніков

Б.В. Отрюх