ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" червня 2019 р.

м. Харків

Справа № 922/1000/19

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розгянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Ганза", м. Кривий Ріг, до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зім-Електрод", м. Харків, про стягення коштів у розмірі 188 183,97 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "НВФ Ганза", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зім-Електрод", про стягнення 185 000,00 грн. основної заборгованості, 2 000,00 грн. інфляційних втрат та 1 183,97 грн. 3% річних. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

08 квітня 2019 року, ухвалою господарського суду Харківської області, позовну заяву залишено без руху. Ухвалою господарського суду Харківської області від 23 квітня 2019 року вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 922/1000/19, розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

09 лютого 2015 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) було укладено договір поставки № 4/2015. Відповідно до п.1.1 договору, у відповідності з цим договором постачальник зобов'язується передати у зумовлені строки у власність покупцю електроди зварювальні, надалі товар, а покупець зобов'язується прийняти це товар відповідно до умов даного договору. Асортимент та кількість товару передбачається у рахунках фактури (п. 3.1 договору). Постачальник відвантажує товар на умовах EXW - склад продавця, згідно Інкотермс-2010. Термін поставки - 10 днів з моменту отримання письмової заявки. Датою поставки товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної (п.п. 5.1, 5.2, 5.4 договору). Покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною вказаною у рахунках-фактури. Ціна товару є звичайною, договірною і не перевищує рівня звичайних цін та включає: вартість товару, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством. Ціни в рахунках-фактурах вказуються в національній валюті України. Сума договору є сума фактично одержаного товару згідно рахунків-фактури (п.п. 6.1, 6.2, 6.3, 6.4 договору). Форма розрахунків: у безготівковій формі в національній валюті України, в гривнях згідно рахунку-фактури постачальника. Оплата продукції здійснюється покупцем з відстрочкою платежу 14 календарних днів з дати поставки товару на склад покупця (п.п. 7.1, 7.2 договору). У випадку невиконання або неналежного виконання зобов'язань за цим договором, сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України (п. 11.1 договору). Відповідно до п.п. 10,1, 10.2 договору, даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31 грудня 2015 року. Цей договір діє протягом одного року з дня укладення і може бути продовжено на кожен наступний рік при умові відсутності письмового повідомлення будь-якої із сторін за 1 місяць до закінчення строку.

На виконання умов договору позивачем передано, а відповідачем отримано товар на суму 208 229,98 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000511 від 03 січня 2019 року на суму 208 229,98 грн., рахунком-фактурою № СФ-0000502 від 03 січня 2019 року, ТТН № РН-0000511 від 03 січня 2019 року та довіреностю № 1 від 02 січня 2019 р. Втім, відповідачем лише частково оплачено вартість отриманого товару на загальну суму 23 229,98 грн., що й стало для позивача підставою для звернення з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. В розумінні статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). До частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, - господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Водночас, статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму; до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 694 ЦК України встановлено особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу; товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, дослідивши умови договору поставки № 4/2015 від 09 лютого 2015 року, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором поставки та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України. Абзац 1 ч. 1 ст.193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги те, що відповідачем, в порушення умов договору поставки № 4/2015 від 09 лютого 2015 року, не сплачено в повному обсязі (з урахуванням оплати товару на загальну суму 23 229,98 грн.) вартість отриманого товару за видаткової накладної № РН-0000511 від 03 січня 2019 року, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором у розмірі 185 000,00 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Розглянувши частину позовних вимог про стягнення з відповідача 2 000,00 грн. інфляційних втрат та 1 183,97 грн. 3% річних суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем був наданий обґрунтований розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, відповідно до якого сума 3% річних складає - 1 183,97 грн., інфляційних втрат - 2 000,00 грн. Перевіривши правомірність нарахування позивачем інфляційних втрат та 3% річних, враховуючи приписи ст. 625 ЦК України, суд встановив, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, а сума 3% річних складає 1 183,97 грн., інфляційних втрат складає 2 000,00 грн. З огляду на наведе вище, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 183,97 грн. 3% річних та 2 000,00 грн. інфляційних втрат є обґрунтованим та підлягають задоволенню.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 2 822,76 грн. покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 1-5, 8, 10-12, 20, 41-46, 73-80, 86, 91, 123, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст.ст. 232, 233, 236-241, 247, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Зім-Електрод" (61003, м. Харків, вул. Гамарника, 12, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НВФ Ганза" (50085, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. 50-річчя Перемоги, буд. 27, ) 185 000,00 грн. основної заборгованості, 2 000,00 грн. інфляційних втрат, 1 183,97 грн. 3% річних та 2 822,76 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до ст.ст. 256, 257 ГПК України та з урахуванням п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Повне рішення складено "24" червня 2019 р.

Суддя

Н.В. Калініченко