ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"11" червня 2019 р. м. Київ Справа № 911/956/17

за позовною заявою ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» (07403, Київська обл., м. Бровари, вул. Олега Онікієнка (Кутузова), буд. 131; )

до відповідача ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про визнання договору купівлі-продажу майнових прав припиненим, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння

у відокремленому провадженні в межах справи № 911/956/17

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лексвінхаус», м. Київ () - Кредитор

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Броварський домобудівний комбінат Меркурій», Київська обл., м. Бровари () - Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

За участю секретаря Ющенко А.В.

За участю представників учасників у справі:

від ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій»: ліквідатор арбітражний керуючий Буличов С.О.

ВСТАНОВИВ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/956/17 за заявою ТОВ «Лексвінхаус» про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» у порядку ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (надалі також: «Закон про банкрутство»).

Постановою господарського суду Київської області від 12.06.2018 визнано банкрутом ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» та відкрито його ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого Буличова С.О.; вирішено інші процедурні питання у справі.

До суду надійшла позовна заява ліквідатора ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» від 26.12.2018 № 213 (вх. № 36/19) до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу майнових прав припиненим, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, яка була передана судді Наріжному С.Ю. в порядку ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство для розгляду в межах провадження у справі № 911/956/17 про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій».

В позовній заяві ліквідатор просить суд визнати припиненим договір купівлі-продажу майнових прав № 16-КБ у зв`язку з неналежним виконанням умов договору Відповідачем; витребувати з чужого незаконного володіння Відповідача квартиру № АДРЕСА_2 та визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06) за Позивачем.

Ухвалою суду від 14.01.2019 вказану позовну заяву залишено без руху; зобов`язано Позивача усунути недоліки позовної заяви а саме надати господарському суду Київської області докази доплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, зокрема в сумі 1762,00 грн.

24.01.2019 до суду надійшла заява ліквідатора ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» від 23.01.2019 № 10 (вх. № 1445/19) про усунення недоліків, з доданими доказами сплати судового збору (платіжне доручення № 81 від 22.01.2019).

Враховуючи, що відповідачем по справі є фізична особа - ОСОБА_1 , ухвалою суду від 25.01.2019 витребувано інформацію про зареєстроване місце проживання вказаної особи, відповідно до ст. 176 ГПК України.

На виконання вказаної ухвали до суду надійшла довідка Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області від 09.02.2019 № 1-11/228, згідно якої вказано зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , з 02.09.1999 по теперішній час.

Ухвалою суду від 22.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження щодо розгляду вказаної позовної заяви у відокремленому провадженні в межах справи № 911/956/17 про банкрутство ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 19.03.2019; встановлено процесуальні строки сторонам для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою суду від 19.03.2019 підготовче засідання відкладено на 16.04.2019.

Ухвалою суду від 16.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів; підготовче засідання відкладено на 21.05.2019; витребувано за відповідним клопотанням Позивача від Виконавчого комітету Броварської міської ради в особі Відділу реєстраційних дій центру обслуговування «Прозорий офіс» належним чином засвідчену копію матеріалів реєстраційної справи щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна - квартири АДРЕСА_2 Київської області (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06).

14.05.2019 до суду надійшов лист Відділу реєстраційних дій центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради від 11.05.2019 № 414 (вх. № 9375/19) про надання документів на виконання ухвали суду від 16.04.2019.

Ухвалою суду від 21.05.2019 закрито підготовче провадження у даній справі, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні 11.06.2019.

11.06.2019 в судове засідання з`явився ліквідатор ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» арбітражний керуючий Буличов С.О., позовні вимоги підтримав повністю та під час судових дебатів просив суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. З матеріалів справи вбачається, що Відповідач не скористалась своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву.

Згідно ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд виходить до нарадчої кімнати (спеціально обладнаного для ухвалення судових рішень приміщення) для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

У судовому засіданні 11.06.2019, відповідно до ч. 1 ст. 233 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Детально розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши подані докази, суд встановив наступне.

23.12.2015 між ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» (продавець, позивач у справі) та ОСОБА_1 (покупець, відповідач у справі) укладено Договір № 16-КБ купівлі-продажу майнових прав (надалі також: «Договір»), відповідно до умов якого (п. 2.1., 2.2.) продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором, та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.

Сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним договором, є квартира, розташована в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_2 на території 5 мікрорайону IV житлового району, з наступними характеристиками: кількість кімнат - 1; під`їзд - 1; загальна проектна площа - 42,4 кв.м., поверх - 5; будівельний номер -16. Об`єкт нерухомості також позначається на плані поверху об`єкту капітального будівництва, що є додатком № 1 до даного договору та підписується сторонами.

Відповідно до п. 3.1. Договору, майнові права на об`єкт нерухомості за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання Акту. Акт підписується сторонами не пізніше 60 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% вартості майнових прав, що визначена у пункті 4.2. цього договору, введення об`єкту капітального будівництва в експлуатацію та здійснення розрахунків відповідно до п. 4.5. даного договору.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що право власності на майнові права переходить від продавця до покупця після підписання Акту, для підписання якого та отримання інших документів покупець має з`явитися до продавця на протязі тридцяти днів з моменту отримання відповідного повідомлення. При наявності поважних причин покупець має письмово попередити про них продавця та отримати згоду продавця на продовження терміну підписання акту.

Сторони погоджуються, що у випадку часткової оплати вартості майнових прав, покупець не набуває права власності на частину майнових прав на об`єкт нерухомості (п. 3.3. Договору).

Згідно п. 3.5. Договору, після оформлення права власності на об`єкт нерухомості, з додержанням вимог діючого законодавства, покупець має право володіти, користуватись та розпоряджатися об`єктом нерухомості без обмежень.

Пунктом 3.6. Договору встановлено, що сторони домовляються, що одночасно з підписанням Акту, продавець надає покупцю наступні документи, необхідні для оформлення покупцем права власності на об`єкт нерухомості: завірену своєю печаткою копію Акту вводу в експлуатацію (декларації про готовність) об`єкту капітального будівництва; завірену своєю печаткою копію договору оренди земельної ділянки. Після підписання Акту передачі зазначених документів продавцем покупцю зобов`язання продавця за цим договором вважаються виконаними. Продавець інші документи які потрібні для реєстрації права власності передає безпосередньо до відповідного підрозділу Державної реєстраційної служби України.

Відповідно до п. 4.1.-4.3. Договору, вартість майнових прав на об`єкт нерухомості за 1 кв.м. складає 9800,00 грн, в тому числі ПДВ 1633,33 грн.

Загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним договором складає 415520,00 грн, в тому числі ПДВ 69523,33 грн. Дана сума може бути змінена лише в випадках, передбачених договором або законодавством України.

Покупець здійснює розрахунок за даним договором в наступному порядку та в такі строки: розмір платежу - 415520,00 грн, строки здійснення платежу - до 25.12.2015.

Пунктами 4.5., 4.6. Договору визначено, що після сплати покупцем вартості майнових прав, визначеної п. 4.2. даного договору, продавець видає йому довідку про повну оплату вартості майнових прав згідно цього договору.

Продавець закріплює за покупцем об`єкт нерухомості, за умови оплати покупцем не менше 100% договірної ціни, передбаченої п. 4.2. договору.

Пунктом 5.2.2. Договору визначено, що продавець зобов`язаний після введення об`єкту капітального будівництва в експлуатацію та оформлення всіх необхідних документів, вказаних в п. 3.6., направити покупцю повідомлення про необхідність з`явитися до продавця для підписання Акту.

Згідно п. 5.4.1., 5.4.3., 5.4.5. Договору, покупець зобов`язується здійснити сплату договірної ціни в порядку та на умовах, передбачених даним договором; прийняти від продавця майнові права в порядку та на умовах, передбачених даним договором; протягом 120 календарних днів з дати підписання сторонами Акту, оформити правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомості на себе в установленому чинним законодавством України порядку.

Пунктом 8.1. Договору передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами або їх уповноваженими представниками і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за договором, якщо він не буде припинений раніше у відповідності до положень цього договору та чинного законодавства України.

Згідно підпункту 8.3.2. пункту 8.3. Договору, продавець має право розірвати договір в односторонньому порядку, наслідком чого є його припинення, у випадку порушення покупцем строків оплати майнових прав, згідно п. 4.3. договору більш ніж на 30 календарних днів.

Відповідно до Акту прийому-передачі майнових прав від 01.06.2016, продавець передав, а покупець прийняв у власність майнові права на об`єкт нерухомості: однокімнатна квартира загальною площею 42,4 кв.м., номер 16 , що розташована на 5 поверсі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Об`єкт нерухомості відповідає характеристикам об`єкта нерухомості, визначеним у Договорі № 16-КБ купівлі-продажу майнових прав від 23.12.2015. В Акті зазначено, що даний Акт є підставою для реєстрації права власності на квартиру.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що під час перевірки ліквідатором господарської діяльності було виявлено, що Відповідач, отримавши майнові права на квартиру, не сплатив суму, вказану в Договорі.

Зокрема, відповідно до наявної у ліквідатора інформації, Відповідачем за Договором сплачено лише 112500,00 грн, що підтверджується відповідною банківською випискою з рахунку ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» (платіж від 29.12.2015 з призначенням дольовий внесок Стромко згідно договору № 16-КБ).

Отже Позивач зазначає, що за Відповідачем рахується заборгованість у розмірі 303020,00 грн, яка станом на день подання позову не погашена.

При цьому Позивач зазначає, що у Позивача відсутня можливість надати інформацію щодо зарахування коштів по всіх рахунках ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» у банках, які були наявні у Позивача у період, коли повинна була бути здійснена оплата, отже Позивач вважає за доречне і просить суд обов`язок доказування факту оплати покласти на Відповідача.

Також Позивач зазначає, що оскільки Відповідачем не в повному обсязі сплачено кошти за Договором, отже відповідно до п. 3.3. Договору Відповідач не набула права власності на оплачену частину майнових прав на об`єкт нерухомості, однак Позивачем було передано Відповідачу майнові права на квартиру за вказаним вище Актом.

Таким чином Позивач на підставі ст. 387, 611 ЦК України просить суд визнати припиненим зазначений вище Договір та витребувати з незаконного володіння Відповідача на користь Позивача квартиру АДРЕСА_2 і визнати за Позивачем право власності на вказану квартиру.

При цьому Позивач в позовній заяві вказує, що попереднім керівництвом Боржника не було передано ліквідатору жодної документації Банкрута, у зв`язку з чим ліквідатор допускає, що керівництвом Банкрута видано Відповідачу фіктивну довідку про 100% оплату Відповідачем майнових прав за спірним Договором.

Суд, детально дослідивши матеріали справи та з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору по суті, зазначає наступне.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів серед іншого можуть бути: визнання права; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Щодо позовної вимоги про визнання припиненим Договору купівлі-продажу майнових прав № 16-КБ від 23.12.2015 суд зазначає, що в обґрунтування вказаної вимоги Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем обов`язку щодо оплати вартості майнових прав.

Як вже зазначено вище, пунктом 8.3.2. Договору передбачено право продавця в односторонньому порядку розірвати Договір, наслідком чого є припинення Договору, у випадку порушення покупцем строків оплати більш ніж на 30 календарних днів.

Згідно ч. 1 ст. 651, ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

В той же час, матеріали справи не містять доказів вжиття Позивачем заходів щодо розірвання Договору в односторонньому порядку відповідно до п. 8.3.2. Договору.

Статтями 655, 656 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права.

Як вже зазначено вище, предметом спірного Договору № 16-КБ від 23.12.2015 була купівля-продаж майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 .

За змістом вказаного Договору, обов`язку продавця передати покупцю майнові права на квартиру відповідав обов`язок покупця здійснити оплату вказаних майнових прав.

З наявних у справі доказів (копія Акту прийому-передачі майнових прав від 01.06.2016, Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) вбачається, що майнові права за Договором були передані продавцем покупцю та в подальшому покупцем було реалізовано вказані майнові права шляхом реєстрації права власності на створений об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_2 , у встановленому Законом порядку.

Отже, у зв`язку зі здійсненням державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості - квартиру АДРЕСА_2 , такий об`єкт цивільних прав, як майнові права на квартиру № 16 , припинив своє існування.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Суд зазначає, що умови Договору № 16-КБ від 23.12.2015 (п. 3.1., 3.2., 3.5., 3.6., 5.2.2.) свідчать про те, що складення між сторонами Акту приймання-передачі майнових прав, передача продавцем покупцю всієї необхідної документації для оформлення права власності (у т.ч. довідки про повну оплату майнових прав, виписки з переліку інвесторів) та безпосередньо здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, було можливе лише за умови 100% оплати покупцем отриманих за Договором майнових прав, а припущення ліквідатора в позовній заяві щодо видачі керівництвом Позивача фіктивних документів Відповідачу для оформлення права власності на нерухоме майно, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтями 76, 77, 79 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ч. 3 ст. 2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства серед іншого є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін.

Таким чином суд вважає необґрунтованою позицію Позивача про покладення обов`язку доказування факту оплати вартості майнових прав на Відповідача, оскільки така позиція суперечить наведеним положенням ч. 3 ст. 2 ГПК України.

При цьому суд зазначає, що крім виписки з банківського рахунку Позивача в АТ «Ощадбанк» за період з 07.04.2014 по 31.12.2015 та АТ «Укргазбанк» за період з 01.01.2015 по 01.01.2016, відомостей щодо інших рахунків товариства та рух коштів по них до позовної заяви не додано, як і не надано відомостей про стан розрахунків з контрагентами через касу підприємства.

Твердження Позивача про видачу керівництвом ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» фіктивних довідок про оплату майнових прав ґрунтуються на припущеннях та не підтверджені жодними доказами, отже не беруться судом до уваги.

Враховуючи викладені вище обставини суд зазначає, що Позивачем в порушення ст. 74 ГПК України не доведено за допомогою належних та допустимих доказів своєї позиції про те, що Відповідачем не було здійснено оплату вартості майнових прав за Договором № 16-КБ від 23.12.2015, отже вказана позовна вимога не підлягає задоволенню у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю.

Щодо позовної вимоги про витребування майна з незаконного володіння Відповідача на користь Позивача та визнання за Позивачем права власності на вказане нерухоме майно, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом вище встановлено, що право власності Відповідача на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстроване у встановленому Законом порядку шляхом реалізації своїх майнових прав згідно Договору № 16-КБ від 23.12.2015.

Позивачем не надано доказів того, що він був або є власником вказаного об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні представником Позивача зазначено, що право власності Позивача на спірний об`єкт нерухомості не виникало та виникне безпосередньо з рішення суду у даній справі у разі задоволення позову.

Суд зазначає, що відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 і 376.

У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, в якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує, або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 у справі № 3-576гс16.

Таким чином, оскільки Позивач не був і не є власником спірного об`єкту нерухомості - квартири АДРЕСА_2 , а також враховуючи, що право власності на нерухоме майно не може виникати з рішення суду у даному випадку, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог про витребування спірної квартири з володіння Відповідача на користь Позивача та визнання за Позивачем права власності на спірне нерухоме майно.

Отже суд відмовляє повністю у задоволенні позовної заяви ліквідатора ТОВ «Броварський домобудівний комбінат Меркурій» від 26.12.2018 № 213 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу майнових прав припиненим, визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у вигляді судового збору в сумі 7994,80 грн покладаються на Позивача.

Керуючись ст. 129, 232-235, 255, п. 17.5. розділу ХІ ГПК України, ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Копію ухвали надіслати учасникам у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом десяти днів з дати складення та підписання повного тексту ухвали шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду через господарський суд Київської області.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 18.06.2019.

Суддя С.Ю. Наріжний