Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р. м. Житомир Справа № 906/54/19

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Гекалюк О.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Карачун Н.М., представник за довіреністю №14-201 від 18.10.2018р (адвокат, посвідчення №000246 від 02.07.2018),

від відповідача: Костюкевич-Тарнавська О.В., адвокат, договір від 22.03.2019 про надання послуг, ордер серії ЖТ №49789 від 22.03.2019,

від третьої особи-1: не з`явився,

від третьої особи-2: Козир В.К., представник за довіреністю №007.2-181-1218 від 29.12.2018, адвокат, посвідчення №000882 від 19.09.2017,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ) в особі Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м.Київ)

до Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи" (с.Орепи, Новоград-Волинський район, Житомирська область)

третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- Житомирської обласної державної адміністрації (м. Житомир),

- Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (м.Житомир)

про зобов`язання включити грошові вимоги на суму 627000 грн до проміжного ліквідаційного балансу.

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа за позовом ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи" за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Житомирської обласної державної адміністрації та Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" про зобов`язання включити грошові вимоги в розмірі 627000,00грн до проміжного ліквідаційного балансу.

Розгляд справи у підготовчому провадженні неодноразово відкладався. Зокрема, ухвалою Господарського суду Житомирської області від 15.05.2019 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 27.05.2019.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 27.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 10.06.2019.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.06.2019 відкладено розгляд справи по суті на 18.06.2019.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 18.06.2019 замінено найменування третьої особи-2 - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" на Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз".

Представник позивача в судовому засіданні 18.06.2019 заявила клопотання про долучення до матеріалів справи витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 29.03.2019 щодо АТ "НАК "Нафтогаз України", який судом долучено до матеріалів справи. Позовні вимоги представник позивача підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, відповіді на відзив №50/05-275 від 05.04.2019 (т.1, а.с.133-136), поясненнях №50/05-362 від 11.05.2019 (т.1, а.с.212-213), запереченнях №50/05-386 від 23.05.2019 (т.2, а.с.36-40) та просила позов задовольнити. Вказала, що до даних правовідносин не можна застосовувати позицію Верховного Суду викладену у постанові від 20.02.2019 по справі №923/563/17, оскільки позовними вимогами у справі №923/563/17 було стягнення грошових коштів, в той час коли у даній справі предметом розгляду є зобов`язання включити грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.06.2019 проти позову заперечила, просила у позові відмовити, з підстав наведених у відзиві на позовну заяву від 25.03.2019 (т.1, а.с.101). Також підтримала подану заяву від 25.03.2019 про застосування строків позовної давності.

Третя особа - Житомирська обласна державна адміністрація свого представника в судове засідання не направила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. В пояснення по справі від 19.04.2019 третя особа вказала, що рішення у даній справі жодним чином не порушить права та охоронювані законом інтереси Житомирської обласної державної адміністрації (т.1, а.с.154-156).

Представник третьої особи - Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" в судовому засіданні 18.06.2019 проти позову заперечив, просив у позові відмовити з підстав наведених у поясненнях від 13.05.2019 (т.1, а.с.191-195) та від 10.06.2019 (т.2, а.с.90-93).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи - АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз", всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 28.02.2012 розпорядженням голови Житомирської обласної державної адміністрації №60 "Про затвердження Переліку об`єктів газопостачання Житомирської області" серед іншого було затверджено Перелік об`єктів газопостачання Житомирської області на 2012-2015 роки, у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", згідно з додатком, в п.85 зазначено про об`єкт газопостачання с.Орепи Новоград-Волинського району (II черга будівництва - розподільчі мережі) (т.1, а.с.123-124).

28.05.2012 між Обслуговуючим кооперативом по газифікації с.Орепи (замовником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укргазіндустрія" (підрядник) було укладено договір підряду №2805-01, відповідно до п.1.1 якого, на умовах цього договору підрядник зобов`язується на свій ризик, власними силами/засобами за завданням замовника відповідно до проектно-кошторисної документації виконати роботи по будівництву II-ої черги розподільчих мереж села Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області (далі-об`єкт), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану належним чином роботу (т.1, а.с.218-222).

На виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009р №1001-р "Про добудову підвідних газопроводів" (далі-Розпорядження) і діючого законодавства України, 27.06.2012 між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (позивач) та Обслуговуючим кооперативом по будівництву газопроводів "Орепи" (замовник/відповідач) було укладено договір №3-Б/12 (далі-договір), (т.1, а.с.18-22).

Відповідно до п.1.1 договору, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", відповідно до розпорядження та на умовах цього Договору, на підставі затвердженого рішенням правління Нафтогазу "Переліку об`єктів газопостачання, у спорудженні яких передбачено фінансову участь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", (далі - Перелік) та графіку фінансування спорудження об`єкта газопостачання (Додаток 1), здійснює фінансування добудови об`єкту газопостачання: "Газопостачання с.Орепи Новоград-Волинського району (II черга будівництва - розподільчі мережі)" (далі - Об`єкт), а замовник зобов`язується здійснити добудову об`єкта, введення його в експлуатацію згідно з діючим законодавством України і умовами договору, забезпечити передачу його, як цілісного об`єкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на баланс спеціалізованого підприємства з газопостачання та газифікації та повернути грошові кошти, отримані від Нафтогазу на добудову об`єкта.

Пунктом 2.1 договору визначено обов`язки Нафтогазу. Так, за умовами п.2.1.1 договору при наявності фінансової можливості Нафтогаз зобов`язався здійснити фінансування добудови об`єкта за рахунок власних коштів (не коштів державного бюджету) в обсягах, передбачених фінансовим планом Нафтогазу на відповідний період, згідно з додатком №1. Фінансування здійснюється шляхом банківських переказів грошових коштів на рахунок замовника або іншими способами, що не суперечать діючому законодавству України.

Пунктом 2.1.2 договору сторони передбачили: щоквартально на звітну дату та в місячний термін після завершення робіт по добудові об`єкта в установленому порядку оформити акти звірки взаємних розрахунків із замовником з підтвердженням заборгованості замовника перед Нафтогазом у сумі здійсненого Нафтогазом фінансування.

Відповідно до пункту 2.3.13 договору, замовник протягом місяця з дати передачі об`єкта у державне управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України зобов`язався надати Нафтогазу завірені підписом уповноваженої особи та печаткою замовника копії декларації про готовність об`єкта до експлуатації або акт готовності об`єкта до експлуатації з сертифікатом, акт приймання-передачі об`єкта у державну власність до сфери управління Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та протоколу комісії про прийняття об`єкта державної форми власності до експлуатації.

Згідно з пунктом 2.3.14 договору, замовник зобов`язується своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову об`єкта газопостачання для забезпечення повернення Нафтогазу до кінця року, наступного за роком введення об`єкта в експлуатацію, суми грошових коштів, перерахованих ним на добудову об`єкта газопостачання.

Після отримання компенсації витрат на добудову об`єкта газопостачання замовник протягом трьох робочих днів зобов`язався повернути Нафтогазу, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Нафтогазу, суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову об`єкта (пункт 2.3.15 договору).

Згідно пункту 3.1 договору, загальний обсяг фінансування за цим Договором (ціна договору) складає 627000,00грн (Шістсот двадцять сім тисяч гривень 00 коп.).

Відповідно до пункту 4.6 договору, в разі невиконання пунктів 2.3.12, 2.3.13 договору або непідтвердження суми заборгованості замовника перед Нафтогазом у сумі здійсненого Нафтогазом фінансування, замовник протягом 10 (десяти) робочих днів з дати надходження письмової вимоги Нафтогазу, повертає всю суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу згідно з договором.

Цей договір вважається укладеним з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення їх підписів печатками і діє до повного повернення Нафтогазу суми грошових коштів, перерахованих ним в якості фінансування добудови об`єкта згідно з договором (пункт 7.1 договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений печатками підприємств.

Згідно поданих до справи доказів, позивачем на виконання своїх зобов`язань за договором №3-Б/12 було перераховано 07.07.2012 Обслуговуючому кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи" 627000,00грн, що підтверджується реєстром перерахованих платежів на користь ОК "Орепи" за період 01.07.2012 по 30.06.2017 (т.1, а.с.82).

Зазначені кошти в сумі 627000,00грн були перераховані відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Укргазіндустрія" на виконання умов договору підряду №2805-01 від 28.05.2012, що підтверджується платіжним дорученням №2 (#27156492) від 10.07.2012 (т.2, а.с.50).

Згідно з довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2012 року та актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2012 року, вартість виконаних ТОВ "Укргазіндустрія" робіт по газопостачанню с.Орепи Новоград-Волинського району (II черга будівництва - розподільчі мережі) згідно договором підряду №2805-01 від 28.05.2012 становить 627000,00грн (т.1, а.с.223-226).

Судом встановлено, що об`єкт газопостачання с.Орепи Новоград-Волинського району (II черга будівництва - розподільчі мережі) побудовано та введено в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованою Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Житомирській області 02.10.2012 за № ЖТ (т.1, а.с.25-30)

Таким чином, поданими до справи доказами підтверджується, що укладений між сторонами договір №3-Б/12 в частині фінансування будівництва та в частині побудови об`єкта та введення його в експлуатацію було виконано.

В подальшому, Обслуговуючим кооперативом по будівництву газопроводів "Орепи" було передано Орепівській сільській раді на баланс розподільний газопровід по с.Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області балансовою вартістю 1649357,00грн, що підтверджується актом прийому-передачі розподільного газопроводу с. Орепи (т.1, а.с.227).

24.10.2012 Орепівська сільська рада передала, а Новоград-Волинське УЕГГ безкоштовно прийняло на баланс розподільний газопровід по с.Орепи Новоград-Волинського району Житомирської області балансовою вартістю 1649357,00грн, що підтверджується актом прийому-передачі основних і оборотних фондів та Авізо від 24.10.2012 (т.1, а.с.231-232).

Згідно підписаного між сторонами акту звірки розрахунків за період з 01.01.2014 по 31.03.2014 підтверджується та визнається відповідачем надходження коштів за договором №3-Б/12 від 31.03.2014 в сумі 627000,00грн (т.1, а.с.31).

В листі позивача №11-5424/1.10-14 від 21.08.2014, адресованому відповідачу, позивач вимагав протягом 10 робочих днів з моменту отримання цієї вимоги повернути, шляхом перерахування на поточний рахунок ПАТ НАК "Нафтогаз України" суму грошових коштів в розмірі 627000,00грн (т.1, а.с.32-33).

В подальшому, Філія "Центр метрології та газорозподільних систем" Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулась до відповідача з заявою №50/05-43 від 16.01.2018 про задоволення вимог кредитора, в якій просила розглянути кредиторські вимоги компанії в особі філії "ЦМГС", які складаються із зобов`язань щодо повернення Обслуговуючим кооперативом по будівництву газопроводів "Орепи" грошових коштів, отриманих від компанії на добудову об`єкта за договором №3-Б/12 від 27.06.2012 та включити кредиторські вимоги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" на суму 627000,00грн до реєстру акцептованих вимог кредиторів (проміжного ліквідаційного балансу) Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи" та задовольнити їх в порядку черговості (т.1, а.с.34-35).

18.12.2018 позивач повторно звернувся до відповідача з заявою №50/05-1297 від 17.12.2018 про розгляд та включення кредиторських вимог позивача на суму 627000,00грн до реєстру акцептованих вимог кредиторів (проміжного ліквідаційного балансу) Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи" (т.1, а.с.36-37).

Однак, відповідач відповіді на зазначені вимоги позивача не надав, вимоги до проміжного ліквідаційного балансу не включив, що стало підставою для звернення позивача з позовом у даній справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі, позивач вказує, що відповідач ухиляється від включення кредиторських вимог у розмірі 627000,00грн до реєстру вимог кредиторів (проміжного ліквідаційного балансу), отриманих Обслуговуючим кооперативом по будівництву газопроводів "Орепи" на добудову об`єкту "Газопостачання с.Орепи Новоград-Волинського району (II черга будівництва - розподільчі мережі)" за договором №3-Б/12 від 27.06.2012.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

Відповідно п.1 ч.1 ст.110 ЦК України, юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно ст.105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Виконання функцій комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) може бути покладено на орган управління юридичної особи.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Згідно ч.5 ст.105 ЦК України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

За приписами п.п.1, 2, 26 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: найменування юридичної особи, у тому числі скорочене (за наявності); ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; дані про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо) та про строк, визначений засновниками (учасниками) юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог.

З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач - Обслуговуючий кооператив по будівництву газопроводів "Орепи" (ідентифікаційний код 37692213) з 14.12.2017 перебуває в стані припинення підприємницької діяльності, строк для заявлення кредиторських вимог - 20.02.2018 (а.с.38-40).

20.02.2018 державним реєстратором Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області було внесено запис №3001093 про державну реєстрацію припинення Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи", , в результаті ліквідації.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 у справі №806/3009/18 за позовом ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі філії "Центр метрології та газорозподільних систем" ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області про визнання протиправним та скасування запису від 20.02.2018 №3001093 про припинення юридичної особи, було визнано протиправним реєстраційний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 20.02.2018 №3001093 про припинення юридичної особи - Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи" та скасовано його (т.2, а.с.51-52).

05.12.2018 державним реєстратором Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області було внесено запис №4001093 про скасування вказаної реєстраційної дії за рішенням суду, що підтверджується довідкою Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області №103 від 22.05.2019 (т.2, а.с.50 а).

З дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов`язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки. Ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи (ч.1 ст.111 ЦК України).

Відповідно до ч.6 ст.105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Згідно з частиною 8 статті 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред`явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст.112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.5 Господарського кодексу України, правовий господарський порядок в Україні формується на основі оптимального поєднання ринкового саморегулювання економічних відносин суб`єктів господарювання та державного регулювання макроекономічних процесів, виходячи з конституційної вимоги відповідальності держави перед людиною за свою діяльність та визначення України як суверенної і незалежної, демократичної, соціальної, правової держави.

У зазначеній нормі встановлено загальну вимогу фундаментального характеру до формування правового господарського порядку, якою повинні керуватися органи влади, приймаючи управлінські рішення стосовно суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин.

За приписами ч.3 ст.5 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

При цьому, враховуючи те, що суб`єкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах суспільного господарського порядку, вони повинні додержуватись не тільки вимог законодавства, а й стратегічних економічних рішень держави.

Згідно з ч.1 ст.9 Господарського кодексу України, у сфері господарювання держава здійснює довгострокову (стратегічну) і поточну (тактичну) економічну і соціальну політику, спрямовану на реалізацію та оптимальне узгодження інтересів суб`єктів господарювання і споживачів, різних суспільних верств і населення в цілому.

Правове закріплення економічної політики здійснюється шляхом визначення засад внутрішньої і зовнішньої політики, у прогнозах і програмах економічного і соціального розвитку України та окремих її регіонів, програмах діяльності Кабінету Міністрів України, цільових програмах економічного, науково-технічного і соціального розвитку, а також відповідних законодавчих актах (ч.4 ст.9 ГК України).

Відповідно до ст.113 Конституції України, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Одним з повноважень Кабінету Міністрів України є визначення доцільності розроблення державних цільових програм з урахуванням загальнодержавних пріоритетів та забезпечення їх виконання (абзац 2 п.1 ч.1 ст.20 Закону України "Про Кабінет Міністрів України").

Державна цільова програма - це комплекс взаємопов`язаних завдань і заходів, які спрямовані на розв`язання найважливіших проблем розвитку держави, окремих галузей економіки або адміністративно-територіальних одиниць, здійснюються з використанням коштів Державного бюджету України та узгоджені за строками виконання, складом виконавців, ресурсним забезпеченням (ст. 1 Закону України "Про державні цільові програми").

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2007 №1158 (в редакції на момент укладення договору №3-Б/12) затверджено Державну цільову програму розвитку українського села на період до 2015 року, метою якої є забезпечення життєздатності сільського господарства, його конкурентоспроможності на внутрішньому і зовнішньому ринку, гарантування продовольчої безпеки країни, збереження селянства як носія української ідентичності, культури і духовності.

Серед шляхів та способів розв`язання проблем, зокрема, зазначено удосконалення на законодавчому рівні міжбюджетних відносин центральних та місцевих органів виконавчої влади, а саме тих, що пов`язані з вирішенням питань фінансування проектів комплексного розвитку сільських територій.

У розділі ІІ Державної цільової програми розвитку українського села до 2015 року конкретизовано завдання та шляхи їх реалізації для досягнення мети програми.

Пунктом 4 розділу ІІ вказаної програми врегульовано питання удосконалення інженерної інфраструктури сільських територій, що повинно здійснюватись шляхом розроблення і виконання програм будівництва газопроводів-відводів, розвитку газових мереж високого та середнього тиску і регіональних програм поетапної газифікації сільських населених пунктів.

Фінансове забезпечення відповідно до пункту 15 розділу ІІ цієї програми здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Додатком 2 до програми "Завдання і заходи з виконання Державної цільової програми розвитку українського села на період до 2015 року" визначено конкретні завдання, показники та їх значення, найменування заходів, що будуть здійснюватись, джерела їх фінансування тощо.

Серед визначених Кабінетом Міністрів України завдань та заходів у пункті 4 зазначеного додатку виділено поліпшення інженерної інфраструктури шляхом будівництва підвідних газопроводів до сільських населених пунктів. Головними розпорядниками бюджетних коштів з виконання цього заходу є Мінрегіон та Мінагрополітики, а джерелом фінансування визначено Державний бюджет України. Прогнозований обсяг фінансових ресурсів для виконання завдань визначено на рівні 2 002,3 млн грн.

Тобто, з наведеного вище вбачається, що саме Держава, з метою виконання загальнодержавного завдання розвитку українського села, взяла на себе обов`язок здійснити фінансування добудови (будівництва) підвідних газопроводів до сільських населених пунктів виключно за рахунок коштів Державного бюджету України, що відповідає приписам ст.1 Конституції України, за якими Україна є соціальною державою, та підтримка і розвиток українського села є невід`ємною складовою реалізації конституційного принципу соціальної держави.

Результатом здійснення державної політики у цій сфері є прийняте Кабінетом Міністрів України розпорядження №1001-р від 26.08.2009 "Про добудову підвідних газопроводів" зі змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України №1881-р від 13.09.2010 (далі розпорядження №1881-р).

У пункті 1 розпорядження №1001-р визначено: "Погодитися з пропозицією Міністерства палива та енергетики та Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" щодо фінансування Компанією робіт з добудови підвідних газопроводів (далі - газопроводи) відповідно до затвердженого Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" переліку".

Пунктом 2 розпорядження вирішено взяти до відома, що для забезпечення добудови газопроводів НАК "Нафтогаз України" укладає відповідні договори із замовниками їх будівництва на загальну суму фінансування, визначену фінансовим планом НАК "Нафтогаз України".

Відповідно до пункту 3 розпорядження №1001-р, замовник будівництва газопроводів здійснює за державні кошти закупівлю товарів, робіт і послуг, пов`язаних із завершенням будівництва, згідно із законодавством.

За змістом пунктів 4 та 5 розпорядження №1001-р, після закінчення будівництва газопроводів та введення їх в експлуатацію, газопроводи повинні бути передані у державну власність.

Зазначені положення розпорядження повністю узгоджуються з приписами Державної цільової програми розвитку українського села на період до 2015 року.

Розпорядження Кабінету Міністрів України, відповідно до положень ст. 117 Конституції України, є обов`язковими до виконання.

Розпорядженням НАК "Нафтогаз України" (яка створена відповідно до Указу Президента України №151 від 25.02.1998 "Про реформування нафтогазового комплексу України" та постанови Кабінету Міністрів України №747 від 25.05.1998 "Про утворення Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", засновником та єдиним акціонером НАК "Нафтогаз України" є Держава) була уповноважена Державою укласти відповідні договори із замовниками добудови (будівництва) газопроводів та здійснити фінансування робіт з добудови (будівництва) газопроводів.

Судом встановлено, що договір №3-Б/12 від 27.06.2012 укладено між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та Обслуговуючим кооперативом по будівництву газопроводів "Орепи" на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 26.08.2009 №1001-р "Про добудову підвідних газопроводів" зі змінами і доповненнями, внесеними розпорядженням Кабінету Міністрів України від 13.09.2010 №1881-р, відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України та діючого законодавства України.

Водночас, враховуючи вищенаведене та зміст укладеного сторонами договору, господарський суд доходить до висновку про те, що відповідач не є "замовником" в розумінні того поняття, що зустрічається у визначеннях окремих видів господарських зобов`язань, оскільки у цьому випадку відповідач, на відміну від "замовника" у звичайному значенні, є лише учасником договору, зобов`язаним вчинити певні дії для отримання результату робіт та його подальшої передачі Державі у власність, при цьому розпорядженням на відповідача, по суті, покладено лише функції організатора (оператора) будівництва газопроводу за рахунок виділених йому державних коштів.

Судом враховується, що вигодонабувачем за договорами про добудову (будівництво) підвідних газопроводів є Держава. Саме Державі ці газопроводи передаються у власність.

Таким чином, враховуючи наведене, відповідач не є власником газопроводу, не експлуатує зазначений об`єкт, прибутків від транспортування газу газопроводом не отримує.

Отже, Держава в особі Кабінету Міністрів України, декларуючи свій обов`язок з добудови (будівництва) підвідних газопроводів у сільській місцевості, здійснювала його реалізацію, що знайшло свій прояв у виданому Кабінетом Міністрів України розпорядженні №1001-р від 26.08.2009, на підставі якого, власне, і було укладено договір між позивачем та відповідачем у справі.

Основним принципом цивільних відносин є те, що вони засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників (ч. 1 ст. 1 ЦК України).

Підсумовуючи наведене, необхідно вказати на те, що учасником відносин з добудови (будівництва) підвідних газопроводів є Держава, спірний договір було укладено на виконання нормативного акта, виданого повноважним державним органом - розпорядження Кабінету Міністрів України, за результатами виконання якого об`єкт, побудований за рахунок грошових коштів, перерахованих відповідачу НАК "Нафтогаз України", отримала у власність Держава.

Тому загальні принципи і засади цивільних відносин у цій конкретній ситуації потрібно застосовувати з урахуванням зазначених вище особливостей.

Щодо здійснення розрахунків за договором та повернення грошових коштів шляхом включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу слід зазначити таке.

Підпунктами 2.3.14 та 2.3.15 пункту 2.3 договору покладено на замовника обов`язок своєчасно здійснити всі необхідні дії для отримання компенсації витрат на добудову об`єкта газопостачання для забезпечення повернення Нафтогазу до кінця року, наступного, за роком введення Об`єкта в експлуатацію, суми грошових коштів, перерахованих ним на добудову об`єкта газопостачання. Після отримання компенсації витрат на добудову об`єкта газопостачання протягом трьох робочих днів повернути Нафтогазу, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Нафтогазу, суму грошових коштів, отриманих від Нафтогазу на добудову Об`єкта.

Тобто, альтернативи компенсації НАК "Нафтогаз України" витрачених грошових коштів на добудову (будівництво) газопроводів у спосіб інший, аніж за рахунок коштів Державного бюджету України, не передбачалось.

Основне положення договору стосувалося питання компенсації позивачу витрат, понесених на добудову об`єкта, яке полягало у перерахуванні протягом трьох робочих днів коштів Нафтогазу після отримання компенсації витрат на добудову об`єкта газопостачання. Тобто, вказаними умовами договору саме на відповідача було покладено відповідні зобов`язання.

Водночас, слід зауважити, що до розпорядження, на виконання якого укладено договір, зміни щодо фінансування будівництва газопроводу не вносилися, а норма, яка б визначала обов`язок відповідача як замовника компенсувати позивачеві витрачені ним кошти за рахунок власних грошових коштів, відсутня.

Таким чином, аналізуючи наведене вище, слід вказати на те, що Держава взяла на себе обов`язок здійснити добудову (будівництво) підвідних газопроводів у межах реалізації конституційного принципу соціальної держави.

Державою на нормативному рівні було визначено певний механізм реалізації проекту добудови (будівництва) підвідних газопроводів за участю НАК "Нафтогаз України", яка й уповноважувалась здійснювати фінансування будівництва газопроводу, та Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи", який здійснював технічні функції з будівництва газопроводу.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (стаття 8 Конституції України).

Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004, верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм.

Справедливість як одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин та є одним із загальнолюдських вимірів права.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини стосовно важливості принципу "належного урядування" судом зазначено, що коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява №33202/96, п. 120, ECHR 2000-І, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП] (Цneryэldэz v.Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 8.04.2008, "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п. 51, від 15.09.2009). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11. 2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Цneryэldэz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Зважаючи на те, що фінансування добудови (будівництва) підвідних газопроводів є обов`язком Держави, господарський суд вважає, що зміна нормативних умов у процесі реалізації проекту, що стало наслідком покладення на Обслуговуючий кооператив по будівництву газопроводів "Орепи" обов`язку з відшкодування грошових коштів, витрачених на будівництво газопроводу, є порушенням принципу належного урядування. (Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.02.2019 у справі №923/563/17).

Таким чином, враховуючи вищенаведені встановлені обставини, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи" включити грошові вимоги в розмірі 627000,00грн до проміжного ліквідаційного балансу, оскільки фінансування добудови (будівництва) підвідних газопроводів є обов`язком Держави, внаслідок чого покладення на відповідача обов`язку з відшкодування грошових коштів, витрачених на будівництво газопроводу, є порушенням принципу належного урядування.

Відповідачем у відзиві від 25.03.2019, заяві про застосування строків позовної давності від 25.03.2019 та представником у судовому засіданні 18.06.2019 було заявлено клопотання про застосування строків позовної давності, посилаючись на пропуск позивачем строку в межах якого він міг звернутися до суду, оскільки позивачу було відомо про будівництво та введення в експлуатацію об`єкта з газопостачання з жовтня 2012 року.

При застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (ст.267 Цивільного кодексу України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини про те, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

При цьому, суд зауважує, що заява відповідача про застосування строків позовної давності, судом враховується, однак перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Твердження представника позивача про те, що даний спір стосується не стягнення з відповідача коштів, а зобов`язання відповідача включити грошові вимоги позивача до проміжного ліквідаційного балансу до уваги судом не приймаються, оскільки суд перевіряє дійсність та обґрунтованість заявлених позивачем вимог, і лише у випадку встановлення правомірності таких вимог, вони підлягають включенню до проміжного ліквідаційного балансу боржника. У даному випадку, позивачем за поданими доказами, не доведено дійсність та обґрунтованість заявлених вимог, відповідно і підстави для включення заявлених вимог до проміжного ліквідаційного балансу боржника відсутні.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в особі Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про зобов`язання включити грошові вимоги в розмірі 627000,00грн до проміжного ліквідаційного балансу суд відмовляє.

Судові витрати, відповідно до ст.129 ГПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м.Київ, вул. Б.Хмельницького, буд.6; ідентифікаційний код 20077720) в особі Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи" (11764, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с.Орепи, вул.Степана Дем`янчука, буд.58; ідентифікаційний код 37692213) за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Житомирської обласної державної адміністрації (м.Житомир), Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" (м.Житомир) про зобов`язання включити грошові вимоги на суму 627000грн до проміжного ліквідаційного балансу Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів "Орепи" - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 20.06.19

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - в справу,

2 - позивачу: Філії "Центр метрології та газорозподільних систем" ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) (рек. з пов.),

3 - відповідачу: 11764, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с.Орепи, вул.Степана Дем`янчука,58 (рек. з пов.),

4 - Житомирській обласній державній адміністрації (10014, м.Житомир, майдан ім. С.П.Корольова,1) (рек. з пов.),

5 - АТ "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" : 10002, Житомирська область, місто Житомир, вул.Фещенка - Чопівського, буд. 35 (рек. з пов.).