ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 910/705/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Селіваненка В.П. (головуючий), Булгакової І.В. і Львова Б.Ю.,

за участю помічника судді Лазарєвої О.С. (за дорученням головуючого судді),

представників учасників справи:

позивача - державного підприємства "Завод 410 Цивільної авіації" (далі - Завод) - Федоренко Т.Ф. - адвокат (посвідчення від 20.06.2018 №000964),

відповідача - публічного акціонерного товариства "Український науково-дослідний інститут радіоапаратури" (далі - Інститут) - Кротюка В.В. - адвокат (посвідчення від 17.08.2015 №КВ4985),

розглянув касаційну скаргу Заводу

на рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2018 (суддя Якименко М.М.) та

постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 (головуючий суддя - Руденко М.А., судді Пономаренко Є.Ю. і Дідиченко М.А.)

зі справи №910/705/18

за позовом Заводу

до Інституту

про зобов`язання виконання договору.

РУХ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Позов було подано про зобов`язання Інституту до належного виконання умов договору від 21.07.2010 №151/10 (далі - Договір поставки) в частині дотримання розміру встановлених специфікацією поставки продукції на 124 літаки АН-32 (додаток №1 до Договору поставки; зі змінами, внесеними додатковою угодою від 23.05.2012 №8) цін, а саме:

- бортова інтегрована апаратура навігації та посадки Курс-93М у кількості 248 штук за ціною 20 000 доларів США (за штуку) на загальну суму 4 960 000 доларів США;

- система раннього сповіщення наближення землі СРППЗ-2000 у кількості 25 штук за ціною 25 000 доларів (за штуку) на загальну суму 625 000 доларів США;

- система раннього сповіщення наближення землі СРППЗ-2000 у кількості 99 штук за ціною 24 167,50 доларів (за штуку) на загальну суму 2 392 582,50 доларів США;

- блок перетворення та контролю БПК-2В у кількості 124 штуки за ціною 10 000 доларів США (за штуку) на загальну суму 1 240 000 доларів США;

- система селективного виклику ССВ у кількості 124 штуки за ціною 5 000 доларів США (за штуку) на загальну суму 620 000 доларів СІІІА.

2. Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо поставки продукції відповідно до умов Договору поставки.

Короткий зміст рішень судових інстанцій

3. Рішенням господарського суду міста Києва від 19.09.2018, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019, у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

4. Рішення та постанову мотивовано тим, що з боку Інституту не було допущено порушення умов Договору поставки в частині здійснення поставки та виставлення рахунків відповідно до пункту 6.1 Договору поставки, оскільки замовлення Заводу не складалося з літакокомплектів.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. У касаційній скарзі до Верховного Суду Завод, посилаючись на те, що судами попередніх інстанцій порушено норми процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, просить: скасувати оскаржувані судові рішення; ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Заводу задовольнити повністю; зобов`язати Інститут до належного виконання умов Договору поставки в частині дотримання розмірів, встановлених специфікацією поставки продукції на 124 літаки АН-32; перерозподілити судові витрати.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи, наведені в касаційній скарзі

6. Судами попередніх інстанцій порушено принцип повноти, всебічності, об`єктивності з`ясування обставин справи та рівності усіх учасників судового процесу перед законом та неправильно застосовано норми статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України), статей 526, 530 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

7. Судами не досліджено, що виходячи з того, яка кількість кожного виду обладнання була поставлена за Договором поставки за період дії цього Договору, є очевидним, що продукція поставлялася не літакокомплектами, а за домовленістю сторін, і між сторонами неодноразово проводилися подібні господарські операції з поставки продукції саме не літакокомплектами, що також підтверджується протоколами узгодження вартості виробів.

8. Суди попередніх інстанцій не звернули уваги на неможливість поставки продукції літакокомплектами виходячи з кількості продукції, яка лишилася недопоставленою.

9. Умовами Договору поставки не встановлено, що замовлення та поставка має відбуватися саме літакокомплектами, сторонами було погоджено поставку продукції окремими виробами, тому факт замовлення продукції не літакокомплектами відповідає умовам Договору та волевиявленню сторін.

10. Протягом дії Договору поставки Завод жодного разу не отримував претензій зі сторони Інституту щодо замовлення продукції окремими виробами, тобто сторони погоджуються, що Договір не зобов`язує сторони до поставки продукції саме у формі літакокомплектів.

11. Посилання відповідача на те, що він відмовляється надати рахунок через замовлення позивачем окремих виробів не може братися судом до уваги, оскільки своїми попередніми діями відповідач підтверджує наявність своєї згоди на замовлення та поставку продукції окремими виробами, так само в листах, які направлялися відповідачем на адресу позивача, не вказано про неправильність надання замовлення, а є посилання тільки на збільшення ціни.

12. Суди дійшли хибних висновків щодо відсутності доказів, які б підтверджували зміну в односторонньому порядку умов договору поставки в частині зміни розміру цін, встановлених специфікацією поставки продукції на 124 літаки АН-32, оскільки у листах від 18.07.2016 №209-16/440, від 03.10.2017 №209-17/492 Інститут зазначав про збільшення вартості продукції і вказував нові ціни на договірну продукцію.

Доводи Інституту

13. У відзиві на касаційну скаргу Інститут заперечував проти доводів касаційної скарги, посилаючись на те, що: додатковою угодою від 23.05.2012 № 8 до Договору поставки змінено пункт 3.1 Договору поставки із зазначенням умов поставки літакокомплектів; оскільки замовлення позивача від 05.04.2017 №16.2-881 не включало продукцію, яка має складатися з літакокомплектів, у відповідача були відсутні підстави виставляти рахунок згідно з пунктом 6.1 Договору поставки; листи, на які посилається позивач, не є доказами на підтвердження зміни в односторонньому порядку умов Договору поставки в частині зміни розміру цін, встановлених специфікацією поставки продукції на 124 літаки АН-32, оскільки листом від 18.07.2016 №209-16/440 повідомлялося про збільшення вартості товарів за умови підписання угоди на поставку такої продукції, а в листі від 03.10.2017 №209-17/492 йдеться про зміну цін взагалі станом на 2017 рік для Інституту; крім того, загальна вартість продукції, заявлена позивачем у позові, відрізняється від ціни, визначеної в специфікації поставки продукції на 124 літаки АН-32, у зв`язку з тим, що ціна зазначена без ПДВ. З огляду на викладене Інститут просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14. Відповідно до умов укладеного Заводом (замовник) та Інститутом (виконавець) Договору поставки:

- постачальник зобов`язується виготовити і поставити, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити 124 комплекта авіаційного обладнання для літаків АН-32 (далі - "Продукція" або "Вироби") відповідно до умов цього Договору. Номенклатура, кількість та ціна Продукції вказані в специфікації (Додаток № 1), яка є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.1);

- один комплект - кількість виробів, необхідних для комплектації одного літака АН-32. Склад комплекту продукції визначений додатком №2 до даного договору, який є невід`ємною його частиною (пункт 1.2);

- ціна договору складає 11 805 099 доларів США (пункт 2.3 зі змінами, внесеними додатковою угодою від 23.05.2012 № 8);

- строк поставки продукції з моменту отримання постачальником авансу в розмірі 30% повинен складати не більше 60 (шестдесяти) календарних днів на партії продукції до 5 (п`яти) літакокомплектів. Строки поставки на партію продукції більше 5 (п`яти) літакокомплектів сторони визначають у додатковій угоді до даного договору, після отримання постачальником письмової заявки (пункт 3.1, у редакції додаткової угоди від 23.05.2012 № 8);

- загальна кількість продукції, що поставляється за цим договором, визначена специфікацією (додаток №1; пункт 4.1);

- після отримання від замовника заявки на поставку продукції постачальник повинен протягом семи днів передати замовнику рахунок для оплати замовленої продукції (пункт 6.1, у редакції додаткової угоди від 03.03.2014 № 10);

- всі зміни та доповнення до даного договору дійсні лише у разі оформлення їх у письмовій формі, та підписані уповноваженими представниками сторін і завірені печатками (пункт 13.2);

- строк дії даного договору встановлюється з моменту його підписання та до повного виконання своїх зобов`язань сторонами (пункт 13.6).

15. Згідно із специфікацією поставки продукції на 124 літаки АН-32 (додаток №1 до Договору поставки зі змінами, внесеними додатковою угодою від 23.05.2012 № 8) визначено перелік, кількість та ціну виробів, що підлягають постачанню, а саме:

- бортова інтегрована апаратура навігації та посадки Курс-93М у кількості 248 штук за ціною 20 000 доларів США (за штуку) на загальну суму 4 960 000 доларів США;

- система раннього сповіщення наближення землі СРППЗ-2000 у кількості 25 штук за ціною 25 000 доларів США (за штуку) на загальну суму 625 000 доларів США;

- система раннього сповіщення наближення землі СРППЗ-2000 у кількості 99 штук за ціною 24 167,50 долара (за штуку) на загальну суму 2 392 582,50 долара США;

- блок перетворення та контролю БПК-2В у кількості 124 штуки за ціною 10 000 доларів США (за штуку) на загальну суму 1 240 000 доларів США;

- система селективного виклику ССВ у кількості 124 штуки за ціною 5 000 доларів США (за штуку) на загальну суму 620 000 доларів США.

16. За змістом додатку № 2 до Договору поставки (склад комплекту продукції на один літак АН -32) сторони погодили, що один комплект продукції на один літак АН -32 складається з: бортової інтегрованої апаратура навігації і посадки КУРС - 93М у кількості 2 шт.; системи раннього попередження наближення землі СРППЗ - 2000 у кількості 1 шт.; блоку перетворення і контролю БПК -2В у кількості 1 шт.; системи селективного виклику ССВ у кількості 1 шт.

17. У подальшому сторонами укладалися додаткові угоди до Договору поставки, а саме: додаткова угода від 01.03.2011 №1, додаткова угоди від 08.04.2011 № 2, додаткова угода від 05.05.2011 № 3; додаткові угоди від 25.01.2012 №4, №5, № 6, №7, додаткова угода від 23.05.2012 № 8, додаткова угода від 18.11.2013 № 9, додаткова угода від 03.03.2014 № 10, додаткова угода від 03.03.2014 № 11, додаткова угода від 24.06.2015 № 12.

18. У період дії Договору поставки Інститутом поставлена, а Заводом прийнята така кількість обладнання: КУРС-93М - 99 шт.; СРППЗ - 2000 - 85 шт.; БПК-2В - 79 шт.; ССВ - 53 шт.

19. Завод листом від 05.04.2017 № 16.2-881 просив Інститут здійснити поставку продукції, а саме: КУРС-93М - 40 шт.; ССВ - 20 шт., та листом від 20.04.2017 №16.2-1054 повторно витребував рахунок на оплату КУРС-93М - 10 шт.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

20. ЦК України:

- одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525);

- зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526);

- якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (абзац перший частини першої статті 530);

- договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626);

- відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627);

- зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628);

- договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629);

- за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 712);

- до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712).

21. ГК України:

- суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (абзац перший частини першої статті 193);

- до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абзац другий частини першої статті 193);

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (частина друга статті 193);

- за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 265).

32. ГПК України:

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 73);

- належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (частина перша статті 76);

- суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів; стаття 86);

- обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина п`ята статті 236).

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

33. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з такого:

- пунктом 6.1 Договору поставки сторонами погоджено, що після отримання від замовника заявки на поставку продукції постачальник повинен протягом 7-ми днів передати замовнику рахунок для оплати замовленої продукції;

- аналізуючи зазначені умови Договору поставки, специфікацій до нього, погодження сторонами складу комплекту продукції на один літак АН -32, графік та поставки продукції, умови додаткових угод до Договору поставки, можна дійти висновку, що позивач повинен був замовляти продукцію, а відповідач - поставляти продукцію, яка складається саме з літакокомплектів;

- необґрунтованими є посилання позивача про те, що відповідач не виконав його замовлення, надіслане у формі листа від 05.04.2017 №16.2-881, оскільки як вбачається із змісту згаданого листа, замовлення не включало в себе літакокомплекти, а, отже, у відповідача було відсутні підстави для направлення рахунка на підставі пункту 6.1 Договору поставки;

- сторони, укладаючи Договір поставки, на власний розсуд погоджували його умови та у добровільному порядку погодили, що предметом поставки є саме літакокомплекти;

- враховуючи викладене, з боку відповідача не було допущено порушення умов Договору поставки в частині здійснення поставки та виставлення рахунків, відповідно до пункту 6.1 Договору поставки, оскільки замовлення позивача не складається з літакокомплектів, що не відповідає умовам укладеного сторонами Договору поставки.

34. Проте Верховний Суд вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки судами попередніх інстанцій належним чином не перевірено всіх обставин даної справи, зокрема судами попередніх інстанцій встановлено, що в період дії Договору поставки відповідачем поставлена, а позивачем прийнята така кількість обладнання: КУРС-93М-99шт.; СРППЗ - 2000 - 85 шт., БПК - 2В - 79 шт., ССВ - 53 шт., проте зазначеними судами не перевірено на підставі відповідних доказів:

яка кількість кожного виду обладнання вже була поставлена за Договором поставки за період дії Договору поставки та як була здійснена така поставка, зокрема, окремими виробами чи літакокомплектами;

чи були наявні заперечення відповідача протягом дії Договору поставки щодо форми замовлення продукції саме окремими виробами, а не літакокомплектами;

чи можлива поставка продукції, яку не поставив Інститут за Договором поставки, саме літакокомплектами, а не окремими виробами виходячи з кількості продукції, яка лишилася недопоставленою.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

35. З огляду на наведене Верховний Суд дійшов висновку, що судами попередніх інстанцій належним чином не з`ясовано й не перевірено усіх обставин справи та пов`язаних з ними доказів, що є порушенням вимог статей 86, 236 ГПК України щодо прийняття судового рішення на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Наведене згідно з частиною третьою статті 310 ГПК України є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, а оскільки припис частини другої статті 300 названого Кодексу містить заборону для суду касаційної інстанції з учинення процесуальних дій, пов`язаних із встановленням обставин справи та оцінкою доказів, - то й для передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

36. У такому розгляді судам необхідно врахувати викладене, здійснити належну перевірку доказами обставин, зазначених у цій постанові, надати цим доказам та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до закону. За результатами нового розгляду має бути здійснено й розподіл усіх судових витрат у даній справі.

Керуючись статтями 300, 308, 310, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу державного підприємства "Завод 410 Цивільної авіації" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 19.09.2018 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 26.02.2019 зі справи №910/705/18 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Булгакова

Суддя Б. Львов