ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 914/429/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Берднік І.С. - головуючого, Міщенка І.С., Сухового В.Г.,

секретар судового засідання - Корнієнко О.В.,

за участю представників:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінеф" - Резніченка Д.Г.,

Державного реєстратора Львівської філії

Комунального підприємства "Центр реєстрації прав"

Корецької районної ради Рівненської області

Заремби Олександра Олександровича - не з`явився,

Комунального підприємства "Центр реєстрації прав"

Корецької районної ради Рівненської області - не з`явився,

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Галицьке розвиткове товариство" - не з`явився,

Товариства з обмеженою відповідальністю

"Новоградагротрейд" - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінеф"

на постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 (у складі колегії суддів: Якімець Г.Г.(головуючий), Бойко С.М., Матущак О.І.)

у справі № 914/429/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінеф"

до Державного реєстратора Львівської філії Комунального підприємства "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівненської області Заремби Олександра Олександровича, Комунального підприємства "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівненської області,

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Галицьке розвиткове товариство", Товариства з обмеженою відповідальністю "Новоградагротрейд",

про визнання незаконними дій державного реєстратора та скасування рішення про державну реєстрацію прав,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Сінеф" (далі - ТОВ "Сінеф") звернулося до суду з позовом до Державного реєстратора Львівської філії Комунального підприємства "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівненської області Заремби Олександра Олександровича (далі - державний реєстратор Заремба О.О.), Комунального підприємства "Центр реєстрації прав" Корецької районної ради Рівненської області (далі - КП "Центр реєстрації прав"), у якому, з урахуванням заяви про зміну підстав позову, просило визнати незаконними дії державного реєстратора Заремби О.О. щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна № 101 (рішення про державну реєстрацію прав від 22.05.2017 № 35285534); скасувати рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) від 22.05.2017 № 35285534 на об`єкт нерухомого майна № 101.

Відповідно до заяви від 17.12.2018 ТОВ "Сінеф" відмовилося від позовних вимог в частині визнання незаконними дій державного реєстратора Заремби О.О. щодо реєстрації об`єкта нерухомого майна № 101 (рішення про державну реєстрацію прав від 22.05.2017 № 35285534).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником нерухомого майна з реєстраційним № 1, а саме групи приміщень № 10 загальною площею 250,6 кв. м, що розташовані на третьому поверсі у будинку № 1 по вул. В. Винниченка у м. Львові . Проте, державним реєстратором Зарембою О.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) від 22.05.2017 № 35285534 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Галицьке розвиткове товариство" (далі - ТОВ "Галицьке розвиткове товариство") проведено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним № 101 за адресою, яка співпадає з адресою розташування об`єкта, належного на праві власності ТОВ "Сінеф", а саме: м. Львів, вул. Винниченка, 1, третій поверх, нежитлове приміщення № 10 .

Посилаючись на те, що під час вчинення реєстраційних дій з державної реєстрації речових прав щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним № 101 державним реєстратором Зарембою О.О. було допущено помилку, наслідком якої став збіг індивідуально визначених ознак різних об`єктів нерухомості (їх місцезнаходження), що порушує право ТОВ "Сінеф" щодо вільного розпорядження своєю власністю, позивач просив суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) від 22.05.2017 № 35285534 на об`єкт нерухомого майна № 101.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 25.06.2018 до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, залучено ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" і Товариство з обмеженою відповідальністю "Новоградагротрейд" (далі - ТОВ "Новоградагротрейд").

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.12.2018 (з урахуванням ухвали цього ж суду від 20.12.2018 про виправлення помилки) позов задоволено. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) від 22.05.2017 № 35285534 на об`єкт нерухомості № 101. У решті позовних вимог провадження у справі закрито з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), у зв`язку з відмовою позивача від частини позовних вимог.

Судове рішення мотивовано тим, що приміщення № 10 по вул. Винниченка,1 у м. Львові реєстраційний номер 101, зареєстроване згідно з державною реєстрацією за ТОВ "Галицьке розвиткове товариство", і нежитлове приміщення - група приміщення № 10 на третьому поверсі по вул. Винниченка,1 у м. Львові реєстраційний № 1, яке зареєстроване за ТОВ "Сінеф", відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19.09.2018 № 020/18, є одним і тим самим приміщенням, а, оскільки, за встановлених у справі обставин, державна реєстрація прав (з відкриття розділу) згідно з рішенням державного реєстратора від 22.05.2017 № 35285534 з реєстрації об`єкта нерухомого майна № 101 проведена з порушенням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо підстав та порядку такої реєстрації, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 рішення Господарського суду Львівської області від 17.12.2018 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Апеляційний суд виходив із того, що належним відповідачем у справі за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2041/16. Оскільки позов заявлено до неналежних відповідачів, а вирішення питання про залучення до участі у справі співвідповідача чи заміни неналежного відповідача відповідно до статті 48 ГПК здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті за клопотанням позивача, то суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись із висновками суду апеляційної інстанції, у квітні 2019 року ТОВ "Сінеф" подало касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019, а рішення Господарського суду Львівської області від 17.12.2018 залишити в силі.

Касаційну скаргу ТОВ "Сінеф" обґрунтовує, зокрема тим, що судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові не зазначено, у чому саме полягає неправильне вирішення справи по суті; судом не враховано, що залучення особи до участі у справі як третьої особи, а не як відповідача, не може бути беззаперечною підставою для скасування правильного по суті рішення суду; судом не враховано, що державна реєстрація права на нерухоме майно сама по собі не породжує право, а є лише підтвердженням факту його наявності, оскільки виключно законний правочин породжує таке право, а за встановлених у справі обставин відсутності належних документів для вчинення оспорюваної реєстраційної дії, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову; поза увагою суду апеляційної інстанції залишилася та обставина, що рішення суду першої інстанції не прийнято про права та обов`язки ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" і ТОВ "Новоградагротрейд", яких не залучено до участі у справі як відповідачів, при цьому судом першої інстанції установлено, що саме державним реєстратором порушено вимоги статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" при реєстрації речових прав на підставі документа, який не є правовстановлюючим.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Новоградагротрейд" зазначає про правильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні справи, тому просить залишити оскаржене судове рішення без змін.

Відповідачі та треті особи своїх представників у судове засідання не направили, хоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чином.

Ураховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі "В`ячеслав Корчагін проти Росії", те, що явка учасників справи не визнавалася судом обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Верховний Суд у складі колегії дійшов висновку про можливість розгляду касаційної скарги по суті за відсутності зазначених представників.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти неї, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

При вирішенні справи судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що у провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/1989/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (далі - ПАТ "Банк Форум") до ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору від 27.06.2013 № 1-0256/13/24-ІР.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.11.2015 у справі № 914/1989/14, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 04.04.2017, позов задоволено повністю, звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 27.06.2013 № 1-0256/13/24-ІР, а саме: на нежитлові приміщення загальною площею 250,6 кв. м за адресою: м . Львів, вул. Винниченка В., 1 , що належать ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" на праві власності на підставі договору про поділ нерухомого майна від 14.02.2012, на користь ПАТ "Банк Форум" у рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами від 01.06.2013 № 1-0045/13/24-КL та від 01.06.2013 № 1-0019/13/24-OVER в розмірі 26 059 051, 84 грн.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.10.2016 у справі № 914/1989/14 замінено позивача - ПАТ "Банк Форум" на правонаступника - ТОВ "Сінеф".

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 30.01.2017 у справі № 914/2709/16, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.03.2017, відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" до ПП "Гєлан", ТОВ "Сінеф", ТОВ "Фінансова компанія "Авістар" про визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 27.06.2013 № 1-0256/13/24-ІР.

За наслідками розгляду справи № 914/794/17 рішенням Господарського суду Львівської області від 14.06.2017, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.09.2017, ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" відмовлено у задоволенні позовних вимог, зокрема, щодо скасування рішення державного реєстратора Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 34346784 від 20.03.2017, згідно з яким зареєстровано право приватної власності на нежитлові приміщення загальною площею 250,6 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Винниченка В., 1 , за ТОВ "Сінеф".

У цій справі судами встановлено, зокрема, що оскільки ТОВ "Сінеф" на відповідних правових підставах набув повноважень іпотекодержателя згідно з умовами іпотечного договору від 27.06.2013 № 1-0256/13/24-ІР, що встановлено судовими рішеннями у справах № 914/1989/14 і № 914/2709/16, державним реєстратором правомірно зареєстровано право власності за ТОВ "Сінеф" на нежитлові приміщення загальною площею 250,6 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Винниченка В., 1.

Згодом, рішенням Господарського суду Львівської області від 10.10.2017 у справі № 914/1338/17, яке набрало законної сили, задоволено позов ТОВ "Сінеф" і зобов`язано ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" припинити чинити перешкоди ТОВ "Сінеф" у користуванні нежитловим приміщенням загальною площею 250,6 кв. м за адресою: м. Львів, вул. Винниченка В., 1, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1); виселено ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" із зазначеного нежитлового приміщення.

Також судами попередніх інстанцій, у справі, яка розглядається, установлено, що згідно з витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 87620898, 22.05.2017 за ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" проведено державну реєстрацію права приватної власності на нерухоме майно реєстраційний номер 101 на нежитлове приміщення № 10 загальною площею 237,2 кв. м, розташоване на 3 поверсі триповерхової цегляної будівлі по вул. Винниченка В., 1 у м. Львові . Підставою виникнення права власності зазначено висновок, серія та номер: б/н, виданий 28.01.2017 ФОП Содовенко Ю.П., підставою внесення запису зазначено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 35285534 від 22.05.2017, ОСОБА_1 , КП "Центр реєстрації прав".

У подальшому ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" на підставі рішень загальних зборів цього товариства, оформлених протоколами від 26.05.2017 № 5/7, від 26.05.2017 № 26/05, за актом оцінки та прийому передачі майна від 26.05.2017, передало нежитлове приміщення № 10 загальною площею 237,2 кв. м, розташоване на 3 поверсі триповерхової цегляної будівлі по вул. Винниченка В., 1 у м. Львові , до статутного капіталу ТОВ "Новоградагротрейд" як майновий внесок учасника цього товариства.

Крім того, судами установлено, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 06.02.2018 закрито провадження у справі № 813/2833/17 за позовом ТОВ "Сінеф" до державного реєстратора КП "Центр реєстрації прав", за участю третьої особи - ТОВ "Новоградагротрейд", про визнання рішення державного реєстратора № 35458305 незаконним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 3548305 від 31.05.2017, про скасування запису в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 20686491 щодо реєстрації на нежитлове приміщення № 10 загальною площею 250,6 кв. м, що розташоване на третьому поверсі будинку за адресою: м. Львів, вул. Винниченка В. 1. У цій справі адміністративним судом зазначено, що позивачем оспорюється правомірність набуття ТОВ "Новоградагротрейд" права власності на нерухоме майно, отже, такий спір не має ознак адміністративного та підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства.

У справі, яка розглядається, ТОВ "Сінеф", звертаючись до суду з позовом про скасування рішення про державну реєстрацію прав (з відкриттям розділу) від 22.05.2017 № 35285534 на об`єкт нерухомого майна № 101, обґрунтував вимоги тим, що не оспорює прав третьої особи на володіння будь-яким нерухомим майном, яке має реєстраційний номер 101, як і будь-яким іншим майном, і не ставить під сумнів право власника об`єкта нерухомого майна на розпорядження ним у будь-який законний спосіб. Однак позивач вказує на те, що існування невідомого об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 101, що має адресу розташування, яка співпадає з адресою майна ТОВ "Сінеф", порушує права володіння позивача в частині вільного розпорядження власністю, а саме, створює перешкоду для продажу об`єкта нерухомості за реєстраційним номером 1. Водночас позивач вважає, що під час здійснення державної реєстрації (з відкриттям розділу) речових прав щодо об`єкта нерухомого майна № 101 державним реєстратором була допущена помилка, наслідком якої стало співпадіння індивідуально визначених ознак різних об`єктів нерухомості, а саме їх місцезнаходження.

Під час розгляду справи за клопотанням позивача ухвалою суду від 25.06.2018 призначено судову будівельно-технічну експертизу, відповідно до висновку від 10.09.2018 № 020/18 якої встановлено, що приміщення № 10 по вул. Винниченка ,1 у м. Львові реєстраційний номер 101 , що належить ТОВ "Новоградагротрейд", і група приміщень № 10 на третьому поверсі по вул. Винниченка, 1 у м. Львові реєстраційний номер 1, що належать ТОВ "Сінеф", є одним і тим самим приміщенням. Експертом установлено, що приміщення № 1 є наявними в натурі на третьому поверсі будинку № 1 по вул. Винниченка у м. Львові , а дані щодо приміщення за № 101 містяться лише в Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, тому встановити в натурі розташування приміщення за реєстраційним № 101 не є можливим.

Суд першої інстанції, за встановлених обставин у справі, визнав позов обґрунтованим і дійшов висновку про наявність правових підстав для його задоволення.

Апеляційний господарський суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позову, оскільки позов заявлено до неналежних відповідачів, що призвело до ухвалення судом першої інстанції неправильного рішення (щодо таких відповідачів) про задоволення позову.

Проте, Касаційний господарський суд не погоджується із вказаними висновками судів попередніх інстанцій, оскільки вони є передчасними, зробленими без належного з`ясування і оцінки обставин справи та з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно зі статтею 4 ГПК юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, наведена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, у тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина 1 статті 16 ЦК).

За змістом статті 162 ГПК у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Отже, позовом у процесуальному сенсі є звернення особи до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

За приписами процесуального законодавства позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, а відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу (стаття 45 ГПК).

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога ТОВ "Сінеф", заявлена до державного реєстратора Заремби О.О., КП "Центр реєстрації прав" про скасування рішення про державну реєстрацію прав щодо реєстрації права приватної власності за ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" на нежитлове приміщення № 10 загальною площею 237,2 кв. м, розташоване на 3 поверсі триповерхової цегляної будівлі по вул. Винниченка В., 1 у м. Львові .

З матеріалів справи, яка розглядається, вбачається, що хвалою Господарського суду Львівської області від 25.06.2018 до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів, залучено ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" і ТОВ "Новоградагротрейд".

За змістом статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація покликана забезпечити охорону та захист прав і законних інтересів власників, користувачів нерухомого майна шляхом створення додаткових гарантій для них.

За правовими висновками, наведеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, приватноправові відносини відрізняються від публічно-правових наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного інтересу. Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача на майно від їх порушення іншою особою, за якою зареєстроване аналогічне право щодо такого самого нерухомого майна.

У справі, яка розглядається, позивач фактично обґрунтував позовні вимоги наявністю у нього права власності і відсутністю такого права у ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" і, як наслідок, відсутністю в останнього правомірного інтересу фіксації свого права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

За таких обставин, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права власності має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж об`єкта нерухомого майна. Належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

У спорах про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно незалежно від того, чи порушує позивач питання правомірності укладення цивільно-правових угод, на підставі яких здійснено оспорюваний запис, вирішення такого спору в будь-якому разі вплине на майнові права тієї особи, щодо прав якої здійснено оспорюваний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Такий спір є спором про цивільне право на одне й те саме нерухоме майно (зазначена правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16, від 04.04.2018 року у справі № 817/1048/16, від 18.04.2018 у справі № 804/1001/16).

Відповідно до статті 48 ГПК суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Отже, наведеними нормами процесуального закону визначено, що вирішення питання щодо заміни належного відповідача, залучення до участі у справі співвідповідача здійснюється лише під час розгляду справи в суді першої інстанції до початку розгляду справи по суті.

З матеріалів справи, яка розглядається, вбачається, що 23.05.2018 (на стадії підготовного засідання) позивачем до суду подано заяву за вх. № 1411/18, в якій зазначено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 88496555 щодо реєстрації (з відкриттям розділу) № 101, саме ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" є заявником та вигодонабувачем вказаних реєстраційних дій. У подальшому ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" внесло об`єкт нерухомості у статутний фонд власної дочірньої структури ТОВ "Новоградагротрейд", після чого останнє здійснило його подальше іпотечне обтяження. У зв`язку з тим, що реєстраційні дії ТОВ "Галицьке розвиткове товариство", а згодом і певні дії ТОВ "Новоградагротрейд", призвели до порушення права вільного розпорядження майном, що належить ТОВ "Сінеф", щодо його продажу, позивач на підставі статті 48 ГПК просив суд залучити ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" і ТОВ "Новоградагротрейд" як співвідповідачів.

Однак ухвалою Господарського суду Львівської області від 29.05.2018, зокрема, відмовлено в задоволенні зазначеної заяви ТОВ "Сінеф" про залучення ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" і ТОВ "Новоградагротрейд" як співвідповідачів у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю відповідно до вимог статей 47, 48, 50 ГПК.

У подальшому місцевим господарським судом розглянуто справу по суті, за результатами чого ухвалено рішення про задоволення позову, при цьому суд, скасувавши рішення про державну реєстрацію права власності ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" на спірний об`єкт нерухомості, фактично вирішив спір про права та обов`язки третіх осіб (ТОВ "Галицьке розвиткове товариство" і ТОВ "Новоградагротрейд"), до яких фактично також було заявлено позовні вимоги, і яких не було залучено до участі у справі як співвідповідачів за наявності відповідного клопотання позивача, заявленого на стадії підготовчого засідання.

Апеляційним господарським судом, під час здійснення апеляційного розгляду справи, зазначеного до уваги не прийнято, в порушення вимог статей 267, 269, 275, 277 ГПК не надано будь-якої правової оцінки таким обставинам, і в основу судового рішення про відмову в задоволенні позову покладено передчасний висновок про подання позову до неналежних відповідачів, що за переконанням суду, унеможливило його задоволення.

Наведене свідчать про порушення судами попередніх інстанцій принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як основних засад судочинства, встановлених пунктами 1, 3 частини 2 статті 129 Конституції України.

За приписами статті 2 ГПК завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, у томі числі, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави. Отже, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Відповідно до статті 236 ГПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частини 1 статті 237 ГПК при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

У зв`язку з наведеним, рішення та постанова судів попередніх інстанцій зазначеним вимогам процесуального закону не відповідають, оскільки суди не дослідили належним чином зібрані у справі докази та не встановили пов`язані з ними обставини, що входили до предмета доказування, отже, як висновок суду першої інстанції про задоволення позову, так і висновок суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні позову зроблено з порушенням норм процесуального права і є передчасними.

Порушення попередніми судовими інстанціями норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення цієї справи, та які не можуть бути усунуті Верховним Судом самостійно в силу меж розгляду справи судом касаційної інстанції (стаття 300 ГПК).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду.

Зважаючи на викладене, а також відповідно до положень частини 3 статті 310 ГПК постановлені у справі судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого засідання. При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, перевірити зазначені в цій постанові доводи сторін та подані ними докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого вирішити спір відповідно до закону. За результатами нового розгляду має бути вирішено й питання щодо розподілу судових витрат у справі.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сінеф" задовольнити частково.

2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 01.04.2019 та рішення Господарського суду Львівської області від 17.12.2018 (з урахуванням ухвали про виправлення помилки від 20.12.2018) у справі № 914/429/18 скасувати.

3. Справу № 914/429/18 передати на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. С. Берднік

Судді: І. С. Міщенко

В. Г. Суховий