номер провадження справи 17/5/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2019 Справа № 908/46/19

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя господарського суду Запорізької області Корсун В.Л., при секретарі судового засідання Юсубовій Д.В., розглянувши матеріали справи № 908/46/19

позивача: акціонерного товариства Українська залізниця, 03680, м. Київ, вул. Тверська, 5

адреса для листування: виробничий підрозділ Знам`янська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Одеська залізниця ПАТ Українська залізниця, 27400, Кіровоградська область, м. Знам`янка, вул. Жовтнева, 10

до відповідача: публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь, 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72

про стягнення 44 600,00 грн.

Учасники у справі:

від позивача: Стрілець О.С.. довіреність від 01.11.18 № 2790

від відповідача: Коваленко Ю.М., довіреність від 15.02.19 №20-426

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області звернулось акціонерне товариство Українська залізниця (АТ Українська залізниця) з позовною заявою за вих. від 26.12.18 № НЮ3/38 про стягнення з публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (далі ПАТ Запоріжсталь) 44 600,00 грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст.ст. 920, 925 ЦК України, ст. 307, 315 ГК України, Статутом залізниць України, Правилами складання актів, а також невірним зазначення в накладній № 45993276 (вагон № 53466009) маси вантажу, що встановлено комерційним актом від 14.11.18 № 410006/278/3. У зв`язку з вказаним порушенням, позивач, враховуючи положення ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, просить стягнути з відповідача штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 908/46/19 між суддями від 09.01.19 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 14.01.19 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/46/19 за правилами спрощеного позовного провадження. Судове засідання призначено на 13.02.19.

28.01.19 до суду від ПАТ Запоріжсталь надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження та відзив на позовну заяву.

За змістом відзиву на позовну заяву, відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що зважування вагону при його відправленні проводилось на повірених справних вагонних вагах у статичному режимі. Зазначена у залізничній накладній маса вантажу відповідала масі, визначеній в результаті зважування. Зауважує, що відповідачем було оформлено залізничну накладну, як електронний перевізний документ. Вважає надані позивачем копії залізничної накладної та комерційного акту неналежними і недопустимими доказами у справі, оскільки вони не відповідають встановленим формам. Також зауважує, що позивач не надав доказів на підтвердження повноважень працівника станції, заступника начальника станції та представника вантажоодержувача, які підписали комерційний акт. Стосовно зважування вагону відповідач зазначає, що протокол зважування не містить інформації про особу, яка здійснювала зважування, а також на яких саме вагах проводилося зважування. Відповідач вважає, що зважування проводилось без розчеплення вагонів, що суперечить вимогам п. 10 Правил приймання вантажів до перевезення. Зауважує, що у комерційному акті відсутнє посилання на заводський номер ваг, вантажопідйомність ваг, а з наданого позивачем технічного паспорту ваг вбачається, що ваги не були повірені (відсутні відбитки повірочного тавра) та не пройшли перевірку-огляд у встановлені інтервали - 12 та 6 місяців відповідно. На думку відповідача, станція Гуменці, як невелика лінійна станція, не має своїх вагонних ваг. У зв`язку із чим, відповідач вважає, що запис у розділі «Є» комерційного акту про перевірку ваги зроблено без фактичного зважування. Посилається на те, що в комерційному акті відсутня інформація про те, хто саме здійснював зважування або був присутній на зважуванні на станції Гуменці. У зв`язку з цим відповідач вважає, що комерційний акт не може свідчити про неправильно зазначену відповідачем масу вантажу.

11.02.19 до суду надійшла відповідь АТ Українська залізниця на відзив, згідно з якою позивач висловив свою незгоду із запереченнями відповідача. Зазначив, що накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Крім того, пояснив, що залізнична накладна та комерційний акт складені у відповідності до встановлених правил. Стосовно ваг на станції Знам`янка позивач пояснив, що зважування відбувалось на повірених тензометричних статичних вагах, призначених для зважування вагонів масою до 150 тон. Також позивач вказав, що комерційний акт був підписаний уповноваженими особами.

01.03.19 до матеріалів справи надійшли заперечення ПАТ Запоріжсталь на відповідь на відзив на позовну заяву. У вказаному запереченні відповідач, зокрема зазначив, що графа 55 накладної № 45993276 не містить підтвердження відповідачем правильності даних, внесених в перевізний документ. Джерело отримання накладної в наданій позивачем формі відповідачу не відомо. Комерційний акт, на думку відповідача, не може свідчити про невірне зазначення маси вантажу, оскільки при його складенні не дотримано пунктів 9, 10, 12 Правил складання актів.

У судовому засіданні 13.02.19 судом задоволено клопотання ПАТ Запоріжсталь про розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У зв`язку із чим, ухвалою від 13.02.19 суд постановив здійснювати розгляд справи № 908/46/19 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 13.03.19.

01.03.19 до суду надійшло клопотання АТ Українська залізниця за вих. від 22.02.19 № ДНЮ-3/68 про долучення до матеріалів справи копії протоколу зважування та копії технічного паспорту на ваги.

07.03.19 відповідач надав до суду заперечення за вих. від 06.03.19 № 11/2013358/ЮМ, в яких висловив свою незгоду щодо долучення в якості доказів до матеріалів справи копій протоколу зважування та технічного паспорту на ваги, зазначивши, що вказані докази відповідач вважає не належними та не достовірними.

13.03.19 до матеріалів справи від ПАТ Запоріжсталь надійшло клопотання за вих. від 07.02.19 № 11/2007433/ЮМ про зменшення штрафу до 8 920,00 грн. та клопотання за вих. від 12.03.19 № 11/2014214/ЮМ про витребування доказів.

За змістом клопотання за вих. від 12.03.19 № 11/2014214/ЮМ відповідач просить суд витребувати у РФ Південно-Західна Залізниця АТ Українська залізниця наступну інформацію та копії документів:

- чи здійснювалось під час перевірки вантажу на станції Гуменці зважування вагону № 53466009 (залізнична накладна № 45993276) з вантажем на вагонних вагах. У випадку зважування, повідомити на чиїх вагах (залізниці, чи ПАТ Подільський цемент);

- у випадку зважування вагону № 53466009 з вантажем на вагонних вагах залізниці, надати копію протоколу зважування вагону на вагонних вагах та копію технічного паспорту ваг, на яких здійснювалось зважування;

- зазначити у який спосіб було здійснено зважування вагону (під час руху, з зупинкою);

- чи приймали участь в зважуванні представники вантажоодержувача ПАТ Подільський цемент, і хто саме. У випадку участі в видачі представника вантажоодержувача, надати документ, що підтверджує повноваження даного представника приймати участь у перевірках вантажу та підписувати комерційний акт;

- у випадку перевірки маси вантажу без зважування вагонів, повідомити яким чином було здійснено перевірку вантажу на станції призначення Гуменці;

- повідомити чи є на станції Гуменці вантажний район. У випадку наявності вантажного району, у відповіді зазначити особу, що займала посаду начальника вантажного району у момент видачі вищенаведеного вагону, надати копію наказу про призначення даної особи та копію її посадової інструкції, надати відповідний витяг з штатного розкладу по станції Гуменці.

У підготовчому засіданні 13.03.19 судом розглянуто та задоволено клопотання АТ Українська залізниця за вих. від 22.02.19 № ДНЮ-3/68 про долучення до матеріалів справи доказів, а саме копії технічного паспорту на ваги та протоколу зважування, з підстав викладених в ухвалі суду від 13.03.19 у цій справі.

Крім того, у підготовчому засіданні 13.03.19 судом задоволено клопотання відповідача за вих. від 12.03.19 № 11/2014214/ЮМ про витребування доказів. Підстави задоволення вказаного клопотання викладено в ухвалі суду від 13.03.19 у цій справі.

Ухвалою від 13.03.19 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 15.05.19 включно та оголошено перерву у справі на 16.04.19. На підставі ст. 81 ГПК України, витребувано від РФ Південно-Західна Залізниця АТ Українська залізниця наступну інформацію та копії документів:

- чи здійснювалось під час перевірки вантажу на станції Гуменці зважування вагону № 53466009 (залізнична накладна № 45993276) з вантажем на вагонних вагах. У випадку зважування, повідомити на чиїх вагах (залізниці, чи ПАТ Подільський цемент);

- у випадку зважування вагону № 53466009 з вантажем на вагонних вагах залізниці, надати копію протоколу зважування вагону на вагонних вагах та копію технічного паспорту ваг, на яких здійснювалось зважування;

- зазначити у який спосіб було здійснено зважування вагону (під час руху, з зупинкою);

- чи приймали участь в зважуванні представники вантажоодержувача ПАТ Подільський цемент, і хто саме. У випадку участі в видачі представника вантажоодержувача, надати документ, що підтверджує повноваження даного представника приймати участь у перевірках вантажу та підписувати комерційний акт;

- у випадку перевірки маси вантажу без зважування вагонів, повідомити яким чином було здійснено перевірку вантажу на станції призначення Гуменці;

- повідомити чи є на станції Гуменці вантажний район. У випадку наявності вантажного району, у відповіді зазначити особу, що займала посаду начальника вантажного району у момент видачі вищенаведеного вагону, надати копію наказу про призначення даної особи та копію її посадової інструкції, надати відповідний витяг з штатного розкладу по станції Гуменці.

В підготовчих засіданнях 16.04.19 та 10.05.19 у справі, судом в межах строку підготовчого провадження, оголошувалась перерва на 10.05.19 та на 14.05.19 відповідно.

03.05.19 до суду від виробничого підрозділу Жмеринської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця» на виконання ухвали суду у справі № 908/46/19 надійшло пояснення від 24.04.19 №ДН-301-08/1409 з документальним підтвердження (додатки на 15 арк.). А саме виробничим підрозділом повідомлено суду, що комісійне зважування вагонів, які прибули на адресу ПАТ «Подільський цемент», відправником яких виступає ПАТ Запоріжсталь, у т.ч. вагону № 53466009 (накладна № 45993276) на станції Гуменці не проводилось у зв`язку з відсутністю на станції вагонних ваг, але зважування вагонів, та конкретно вагону № 53466009 проводилось на вагонних вагах власником, яких є ПАТ «Подільський цемент». Щодо способу зважування вагонів, які прибули на адресу ПАТ «Подільський цемент», відправником яких є ПАТ Запоріжсталь та вагону № 53466009 здійснювалось на вагонних тензометричних вагах ПАТ «Подільський цемент» модифікації ЗВВТ 150 ВВС-2-2-15,5 заводський № 917. Прийняті ЗЗВТ в експлуатацію 05.09.16. Простроченого терміну держповірки та контролю придатності ваг не виявлено. Зважування проводилось із зупинкою на вагонних вагах. Також виробничим підрозділом повідомлено, що результати зважування власником вагонних ваг занесені до їх власної книги зважування (витяг з якої затверджений ПАТ «Подільський цемент»). Результати зважування вантажу на станції Гуменці зафіксовано актами загальної форми. Операція зважування вагонів проводилось на вагонних вагах ПАТ «Подільський цемент» працівниками вантажоодержувача, а саме Неробою І ОСОБА_1 А. на підставі довіреності від 31.12.18 № 241. Щодо наявності на станції Гуменці вантажного району, виробничим підрозділом, повідомлено суд, що на станції є район вантажний, посаду начальника районну вантажного займає ОСОБА_2 . згідно наказу від 03.07.14 № 774/ОС, посадової інструкції та штатного розпису.

14.05.19 відповідачем надані пояснення від 14.05.19 № 11/2027232/ЮМ, які за резолюцією суду приєднані до справи. Зокрема, відповідачем у поясненні зазначено, що позивачем не дотримано пунктів 12, 10 Правил складання актів.

Представниками сторін у підготовчому засіданні 14.05.19 надано суду спільне клопотання від 14.05.19 про закриття підготовчого провадження та початок розгляду справи по суті в судовому засіданні 14.05.19.

З`ясувавши правову позицію учасників справи, керуючись ч. 6 ст. 183 ГПК України, п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України суд враховуючи наявність вказаного вище клопотання від учасників справи у підготовчому засіданні 14.05.19 ухвалив закрити підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті 14.05.19. У судовому засіданні 14.05.19 оголошено перерву в розгляді справи по суті на 05.06.19, про що судом винесено відповідну ухвалу.

Представник позивача у судовому засіданні 05.06.19 підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та у поданих до суду заявах по суті справи.

Представник відповідача у засіданні 05.06.19 підтримав правову позицію викладену у відзиві на позовну заяву та у наданих до суду заявах по суті справи. Зокрема, просив суд у разі задоволення позову зменшити суму штрафу до 8 920,00 грн. з підстав викладених у клопотанні за вих. від 07.02.19 № 11/2007433/ЮМ.

У засіданні суду 05.06.19, на підставі ст. 240 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Учасникам справи повідомлено коли буде складено повне рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічним акціонерним товариством Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (вантажовідправник) зі станції відправлення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, відповідно до залізничної накладної № 45993276 від 11.11.18, оформлено перевезення вантажу шлаки гранульовані насипом (вантаж у вологому стані) масою 69 700 кг, вагон № 53466009, тара 23 500 кг, до станції призначення Гуменці Південно-Західної залізниці, вантажоодержувач ПАТ Подольський цемент.

13.11.18 на проміжній станції Знам`янка Одеської залізниці, у присутності осіб: оператор Воловоденко Н.В., пр.п.: Мартиненко Н.В., Усачева С.А., Вдовиченко А.І., Будяк І.В., Рима С.Н. складено акт загальної форми від 13.11.18 № 87837 (форма ГУ-23), який стосується перевезення вантажу у вагоні № 53466009, найменування вантажу (код за УТСНВ - 271008) шлаки гранульовані (станція відправлення (460005) Запоріжжя Ліве, Придн. зал., станція призначення (333007) Гуменці, П-Зах. зал. накладна № 45993276 від 11.11.18).

За змістом акту загальної форми від 13.11.18 № 87837 обставини, які викликали складання акту наступні: комерційна несправність (код - 9180002). Невідповідність маси вантажу, вказаної в перевізних документах (ТГНЛ), показанням ваг, недостача вантажу. Фактично вантаж занурений нижче бортів 700 мм. Втрат, розкрадань вантажу немає. Об`єм кузову на вагоні відсутній. Вагон відчеплений на перевірку.

На підставі вищевикладеного, 14.11.18 станцією Знам`янка Одеської залізниці складено протокол зважування партії завантажених вагонів, в якому зокрема, зафіксовано по вагону № 53466009, вантажопідйомність 70,00, тара з бруса 23,50, брутто 83,60, нетто 60,10 , відхилення нетто 9,90, вага по візках 1 41,50, вага по візках 2 42,10; зміщення продольне 32 мм, зміщення поперечне 32 мм, зважування навантаженого вагону 14.11.18 о 15:41:21.

З огляду на виявлення при зважуванні вагону № 53466009 на тензометричних вагах на станції Знам`янка Одеської залізниці різниці у вазі, 14.11.18 на додаток до акут загальної форми від 13.11.18 № 87837 на станції Знам`янка Одеської залізниці складено комерційний акт № 410006/278/3 (далі комерційний акт).

У розділі Ґ «Опис пошкодження» комерційного акту зазначено, що згідно акту загальної форми станції Знам`янка № 87837 від 13.11.18, вагон відчеплений на ваги та перевірку. В документі зазначено "навантаження насипом", розмір навантаження відповідно до висоти бортів не зазначено, у вологому стані, вага: тара 23 500 кг, нетто 69 700 кг. При перевірці виявлено у вагоні навантаження насипом нижче бортів 700 мм.

Відповідно до розділу Д «Опис виявленого із зазначенням кількості недостачі або надлишку» комерційного акту, на поверхні вантажу слідів розкрадання та втрати вантажу немає. У вагоні глухі торцеві стінки, люки щільно закриті. Об`єм кузова 76 м. куб. При зважуванні вагона з розчепленням 14.11.18 на тензометричних статичних вагонних вагах СВ 150000В2 ст. Знам`янка Од. (держповірка ваг 05.09.18) працівником станції Жеребіло ОСОБА_3 Л. у присутності заступника начальника станції Самойленко виявилось: брутто 83 600 кг, тара з документами 23 500 кг, нетто 60 100 кг, що складає різницю ваги проти документа в бік зменшення на 9600 кг. По штатному розкладу зав. вантажним двором відсутній.

Наведене у розділі Д зазначеного комерційного акту засвідчено підписами начальника станції Мірошниченко А.І., заступника начальника станції Самойленко О.В., працівника станції Жеребіло Ю.Л., а також одержувача - Нероби ОСОБА_4 .А.

По прибуттю вагону № 53466009 на станцію призначення Гуменці Південно-західної залізниці у розділі Є комерційного акту зроблено відмітку відповідно до якої: під час перевірки різниці проти цього акту не виявлено. Вказана відмітка засвідчена штемпелем станції «Гуменці 333007», а також підписами начальника станції ОСОБА_5 , начальника вантажного району Бистрицької ОСОБА_6 та працівника станції - ОСОБА_7 .

У зв`язку із зазначенням невірної масу вантажу у накладній № 45993276 (вагон № 53466009), АТ Українська залізниця звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ПАТ Запоріжсталь 44 600,00 грн. штрафу на підставі ст. ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України.

Вирішуючи спір у цій справі по суті спору суд виходи з наступного.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України (ГК України) господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов`язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень. Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань (ст. 307 ГК України).

Аналогічні положення містить ст. 908 Цивільного кодексу України (ЦК України).

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

Приписами ст. 920 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно з ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт», законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Законів України «Про транспорт», «Про особливості утворення акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статутом залізниць України, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98 № 457, визначено обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під`їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту (ст. 2 Статуту).

У відповідності до ст. 3 Статуту, дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під`їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (далі - залізничні під`їзні колії). Перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти залізницями, що будуються, до здавання їх у постійну експлуатацію здійснюється згідно з порядком, який визначають власник або орган управління будівництва та відповідна залізниця за погодженням з Держнаглядохоронпраці.

Стаття 5 Статуту залізниць України відносить до компетенції Міністерства транспорту України затвердження нормативних документів на підставі цього Статуту, які є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з ст. 6 Статуту залізниць України, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення; Правила перевезення вантажів (Правила) - нормативний акт, що конкретизує передбачені цим Статутом положення, які регламентують участь та обов`язки сторін у процесі перевезення вантажів.

За правилами ст.ст. 23, 24, 37 Статуту залізниць України, відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. Під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній. При цьому, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. А залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України, на станціях призначення залізниця зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 затверджено Правила оформлення перевізних документів.

Згідно з п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, зі змінами, внесеними відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.11 № 138 (надалі - Правила оформлення перевізних документів), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Положеннями п. 1.2. Правил оформлення перевізних документів визначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором застави вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення, де видається одержувачу разом з вантажем. Для підтвердження приймання вантажу до перевезення один примірник накладної в паперовому вигляді з присвоєним їй номером і датою приймання вантажу надається відправнику. Порядок підтвердження приймання вантажу до перевезення за електронною накладною (із накладенням ЕЦП) визначається договором між вантажовласником і залізницею. Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення. …. Накладна у паперовому вигляді є відображенням її електронної копії, яка обов`язково надається на станцію відправлення одночасно з накладною у паперовому вигляді. Накладна в електронному вигляді (далі - електронна накладна) складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства. Порядок обміну електронною накладною між відправником та залізницею, а також залізницею та одержувачем зазначається в договорі між вантажовласником і залізницею. У разі внесення змін до електронної накладної попередні дані зберігаються. Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

Обов`язок відправника зазначати у накладній відповідні реквізити, в т.ч. масу вантажу, установлено п. 2.1 Правил оформлення перевізних документів та додатком 3 до цих Правил. Так, вантажовідправником заповнюється, зокрема, графа 20 накладної «найменування вантажу», графа 24, де зазначається маса вантажу визначена відправником у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). У графі 26 накладної зазначається спосіб визначення маси вантажу (на вагах, за стандартом, за трафаретом, за обміром, за розрахунками, умовно), тип ваг (товарні, вагонні, елеваторні тощо), їх вантажопідйомність та ким було визначено масу вантажу (залізницею/ відправником). У графі 55 «Правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. В електронній накладній накладається електронний цифровий підпис відправника.

Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення (п. 2.3. Правил оформлення перевізних документів).

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця між фактично виявленою масою і зазначеною в перевізних документах не перевищує 0,2% (абз. 2 п. 2.6 Правил оформлення перевізних документів).

Згідно з п. 3.1 Правил оформлення перевізних документів, станція відправлення заповнює накладну згідно з додатком 3 до цих Правил. У разі оформлення накладної в електронному вигляді відомості зазначаються в ній відповідними текстами та кодами. Механізм кодування інформації в накладній та присвоєння номера відправки встановлюються Укрзалізницею.

Станція відправлення зазначає у графі 54 «Ідентифікація відправки» код залізниці та станції відправлення, номер накладної (відправки) (п. 3.2. Правил оформлення перевізних документів).

Пунктами 4.1., 4.2., 4.3., 5.1 Правил оформлення перевізних документів визначено, що заповнення накладної під час перевезення та на станції призначення здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил (п.4.1, п. 5.1.). Під час перевезення передбачені цими Правилами відмітки зазначаються у графі 49 «Відмітки залізниці» (п.4.2). У разі складання під час перевезення акта в графі 49 «Відмітки залізниці» зазначаються його номер і коротко причина, з якої його складено (наприклад, «про нестачу ___ місць», «про нестачу маси ____ кг», «про відсутність пломб» тощо) (п. 4.3.). За наявності в договорі між залізницею і вантажоодержувачем положень про електронний обмін документами на вантаж, що прибув за електронною накладною (із накладенням ЕЦП), одержувачу надається накладна в електронному вигляді у порядку, визначеному договором. За відсутності таких положень у договорі одержувачу видається накладна у паперовому вигляді, роздрукована на підставі електронної накладної та засвідчена календарним штемпелем стації призначення (п.5.1).

Якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому, відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт (п.5.5 Правил оформлення перевізних документів).

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про залізничний транспорт» передбачено, що обставини, які можуть слугувати підставою для майнової відповідальності перевізників, відправників і одержувачів вантажу, багажу, вантажобагажу, пасажирів, засвідчуються актами.

Аналогічну норму містить ст. 129 Статуту залізниць України, відповідно до якої обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць.

За правилами зазначеної ст. 129, комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Отже, допустимими доказами неправильного зазначення у накладній маси вантажу, відправленого вантажовідправником залізницею до станції призначення для отримання вантажоодержувачем, в розумінні ч. 1 ст. 77 ГПК України, є належно складені працівниками залізниці комерційні акти за наслідком контрольного зважування вантажу, який було здано до перевезення залізницею.

Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України від 28.05.02 № 334 (далі Правила складання актів).

Згідно з абз. 1 п. 1 Правил складання актів, при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира, складаються комерційні акти (додаток 1) та акти загальної форми (додаток 6 до Правил користування вагонами та контейнерами, затверджених наказом Мінтрансу від 25.02.99 № 113 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 15.03.99 за № 165/3458).

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У тих випадках, коли різниця у масі вантажу, визначеній на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення його маси нетто, комерційний акт не складається, а оформлення видачі вантажу провадиться у порядку, передбаченому Правилами видачі вантажів, затвердженими наказом Мінтрансу від 21.11.2000 № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083 (далі - Правила видачі вантажів).

Пунктом 3 Правил складання актів закріплено, що акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності: утрати документів, прикладених відправником до накладної; затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства; неочищення вагонів від залишків вантажу та сміття після вивантаження засобами одержувача; неочищення зовнішньої поверхні цистерн та бункерних напіввагонів після наливу і зливу; подачі залізницею неочищених вагонів під завантаження засобами відправника, порту, пристані; в інших випадках для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта. Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами. Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів (п. 8. Правил складання актів).

Згідно з приписами п. 9 Правил складання актів, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена не збереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини не збереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. … Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Положеннями п. 10 Правил складання актів закріплено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Відповідно до п. 12 Правил складання актів, якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається. При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Як свідчать графи 19, 21, 24, 26, 28 накладної № 45993276, які заповнено відправником (відповідачем) вантаж (шлаки гранульовані (у вологому стані) масою 69700 кг у вагон № 53466009 (маса тари (порожнього вагону) 23 500 кг) завантажений вантажовідправником. Масу вантажу визначено на вагонних вагах (150 т) відправника, заводський № 47.

Факт зазначення у накладній № 45993276 вказаних відомостей відправником та факт оформлення уповноваженим представником відправника вказаної накладної в електронному вигляді не заперечувався ПАТ Запоріжсталь у наданому до суду відзиві на позовну заяву.

Судом встановлено, що у графі 49 «Відмітки залізниці» накладної № 45993276 від 11.11.18 є посилання на комерційний акт № 410006/278 про недостачу 9 600 кг та затримку вагону з 13.11.18 11:45 по 15.11.18 14:00, що відповідає вимогам п. 4.3 Правил оформлення перевізних документів та абз. 2 п. 8 Правил складання актів.

У графах 51 та 52 накладної міститься штемпель станції призначення з датою прибуття та видачі вантажу одержувачу, а у графі 50 працівником станції призначення Петух І.І. особистим підписом засвідчено видачу вантажу згідно комерційного акту № 410006/278/3.

Факт недостачі 9600 кг вантажу відправленого відповідачем по накладній № 45993276 від 11.11.18, а також відсутність слідів розкрадання та втрати вантажу у вагоні № 53466009, підтверджується комерційним актом від 14.11.18 № 410006/278/3, який є належним та допустимим доказом у справі з огляду на наступне.

Зважування вагонів за накладною № 45993276 на станції Знам`янка Одеської залізниці на тензометричних вагонних вагах СВ-150000В2 (держповірка ваг 05.09.18) працівником станції Жеребіло Ю.Л. у присутності заступника начальника станції Самойленко О.В., а також виявлення різниці між фактичною вагою вантажу порівняно із вказаною в перевізному документу на 9 600 кг менше, засвідчена у розділі Д комерційного акту від 14.11.18 № 410006/278/3 підписами начальника станції Мірошниченко А.І., заступника начальника станції Самойленко О.В., працівника станції Жеребіло Ю.Л., а також одержувача - Нероби І.А.

В розділі «Є» комерційного акту від 14.11.18 № 410006/278/3 зазначено, що під час перевірки вантажу на станції призначення (Гуменці Південно-західної залізниці) різниці проти цього акту не виявлено. Вказана відмітка станції засвідчена штемпелем станції «Гуменці 333007» і підписами начальника станції ОСОБА_5 , начальника вантажного району Бистрицької ОСОБА_6 та працівника станції ОСОБА_7 та виконана відповідно до приписів п. 12 Правил складання актів.

Згідно з п. 22 Правил видачі вантажів, перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Положеннями п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644 передбачено, що усі засоби вимірювальної техніки, які використовуються для визначення маси вантажів, мають бути повірені відповідно до вимог чинного законодавства. Засоби ваговимірювальної техніки повинні бути взяті на облік залізницею та відповідати вимогам Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.12 № 442, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.10.12 за № 1716/22028, та інших нормативно-правових актів (далі Інструкція про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки).

У пунктах 7 та 10 Правил приймання вантажів до перевезення зазначено, що маса вантажів, які перевозяться насипом визначається зважуванням на вагонних вагах. Допускається використання інших типів ваг, крім вагонних, за умови їх відповідності вимогам законодавства про метрологію. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться із зупинкою і розчіпленням вагонів або із зупинкою без розщіплення. Зважування під час руху дозволяється тільки на вагонних вагах, призначених для цього способу зважування.

За змістом п. 1.5 вказаної Інструкції, для визначення маси вантажів, що перевозяться залізничним транспортом, можуть застосовуватися електромеханічні (електронні) та важільні вагонні ваги для зважування із зупинкою та зважування у русі, а також інші засоби ваговимірювальної техніки, передбачені Правилами приймання вантажів до перевезення.

Пунктом 4.1 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки визначено, що на ЗВВТ за результатами зважування, згідно з якими оформляються перевізні документи під час перевезень залізничним транспортом, поширюється метрологічний нагляд. ЗВВТ підлягають повірці або державній метрологічній атестації. Повірка чи державна метрологічна атестація ЗВВТ проводиться у порядку, встановленому ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» та ДСТУ 3215-95 «Державна система забезпечення єдності вимірювань. Метрологічна атестація засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення». Використання ЗВВТ, які не пройшли повірку або державну метрологічну атестацію, забороняється.

Пунктом 4.2. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки передбачено, що позитивні результати повірки або державної метрологічної атестації ЗВВТ засвідчують відбитком повірочного тавра в місцях, передбачених експлуатаційною документацією або свідоцтвом про державну метрологічну атестацію.

Під час експлуатації ЗВВТ виконуються такі види робіт з обслуговування: огляд-перевірка, профілактичне технічне обслуговування, ремонт, технічний огляд ЗВВТ, діагностичне обстеження вагонних ваг (п. 5.6 Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки).

Як свідчить копія витягу з технічного паспорту засобу вимірювання техніки (ЗВВТ) ваги вагонні тензометричні заводський № , станції Знам`янка Одеської залізниці: власником ЗВВТ є ДН-З; модифікація ЗВВТ СВ-150000В/2; ЗВВТ прийняті в експлуатацію 28.12.12; строк експлуатації встановлений виробником для ЗВВТ - 10 років; місце розташування ЗВВТ 72 колія фастівського парку; границі зважування ЗВВТ від 1 т до 150 т, для вагонних ваг найбільше навантаження 100 т; міжповірочний інтервал: 12 місяців; інтервал між оглядами-перевірками - 6 місяців; профілактично-технічне обслуговування, яке включало й огляд-перевірку ваг здійснене 05.09.18; вагонні ваги пройшли відповідну державну повірку 07.09.17 та в останнє 05.09.18, про що свідчить відбиток повірочного тавра державного повірника, яким засвідчено відповідний запис про те, що дані вагонні ваги є придатними для зважування вантажів, що перевозяться.

Отже, ЗВВТ СВ-150000В/2 (заводський № ) повірені у встановленому порядку 05.09.18 та визнані придатними для зважування вантажів, що перевозяться у визначеному чинним законодавством порядку. Строк експлуатації встановлений виробником для ЗВВТ станом на 14.11.18 не сплинув.

Вказаним спростовуються твердження відповідача про прострочення державної повірки вагонних тензометричних ваг СВ-150000В/2 (заводський № ) станції Знам`янка Одеської залізниці. У зв`язку з чим, заперечення відповідача в цій частині судом до уваги не приймаються.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується, що перевірка маси вантажу у вагоні № 53466009 на станції Знам`янка Одеської залізниці проводилась, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення, а саме: зважуванням вагону № 53466009 на вагонних вагах типу СВ-150000/В2 із зупинкою і розчіпленням вагонів, про що зазначено в комерційному акті. Результати зважування вагону № 53466009 зафіксовано у протоколі зважування партії завантажених вагонів від 14.11.18, який підписано вагарем та засвідчений штемпелем станції Знам`янка.

Посилання відповідача на зважування вантажу на станції Знам`янка на інших вагах без надання відповідних доказів суд вважає безпідставними.

Також у матеріалах справи наявний витяг з журналу ПАТ «Подільський цемент», який містить запис за 20.11.18 здійснений Усініні В.А. про результати зважування вагону № 53466009, за змістом якого по накладній № 45993276 тара 23,5 т, нетто 69,70 т, а фактично: тара 23,5 т, нетто 60,100 т, брутто 83,60 т.

Згідно із поясненнями виробничого підрозділу Жмеринської дирекції залізничних перевезень регіональної філії «Південно-західна залізниця» АТ «Українська залізниця», які надані на виконання ухвали суду у справі № 908/46/19, комісійне зважування вагонів, які прибули на адресу ПАТ «Подільський цемент», відправником яких виступає ПАТ Запоріжсталь, у т.ч. вагону № 53466009 (накладна № 45993276) на станції Гуменці не проводилось у зв`язку з відсутністю на станції вагонних ваг. Проте, зважування вагонів, та конкретно вагону № 53466009 проводилось працівниками вантажоодержувача із зупинкою на вагонних тензометричних вагах ПАТ «Подільський цемент» (власник ваг) модифікації ЗВВТ 150 ВВС-2-2-15,5 заводський № 917 (прийняті в експлуатацію 05.09.16). Простроченого терміну держповірки та контролю придатності ваг не виявлено. Результати зважування власником вагонних ваг занесені до їх власної книги зважування (витяг з якої затверджений ПАТ «Подільський цемент»).

Відповідно до витягу з технічного паспорта засобу вимірювання техніки (ЗВВТ) власником вагонних тензометричних ваг заводський № НОМЕР_1 модифікації ЗВВТ 150-ВВС-2-2-15,5 є ПАТ «Подільський цемент» (станція Гуменці Південно-Західна залізниця). Пунктами 3, 6, 7, 8, 9, 11, 12 технічного паспорту вказаних ЗВВТ визначено: швидкість пересування на вагонних вагах: під час зважування із зупинкою, без зважування до 3 км/год; строк експлуатації встановлений виробником 10 років; дата прийняття в експлуатацію 05.09.16; границі зважування: найбільша 150 т; місце розташування: п/к № 1; міжповірочний інтервал 12 місяців; інтервал між оглядами та перевірками 6 місяців; Згідно із записами у технічному паспорті ЗВВТ пройшли відповідну державну повірку 08.07.17 та в останнє 08.09.18, про що свідчить відбиток повірочного тавра державного повірника, яким засвідчено відповідні записи про те, що ваги відповідають вимогам ДСТУ; запис про останній огляд-перевірку вчинено 08.03.19 інженером з метрології із зазначенням про те, що ваги придатні для зважування вантажів, що перевозяться залізницями, за умови дотримання вимог чинних НТД. Станом на 18.11.18 (дата зважування спірного вагону вантажоодержувачем) строк експлуатації встановлений виробником не сплинув.

З огляду на викладене судом відхиляються доводи відповідача, що переважування спірного вагону здійснювалося під час руху та без розчеплення вагонів.

Як вже зазначалось вище, викладене у розділі Д комерційного акту № 410006/278/3 засвідчено підписами начальника станції Мірошниченко А.І., заступника начальника станції Самойленко О.В., працівника станції Жеребіло Ю.Л., а також представника вантажоодержувача ОСОБА_8 . Відмітку про те, що під час перевірки на станції призначення різниці проти цього акут не виявлено у розділі Є комерційного акту № 410006/278/3 засвідчено штемпелем станції «Гуменці 33307», а також підписами начальника станції ОСОБА_5 , начальника вантажного району Бистрицької ОСОБА_6 , працівника станції Петух ОСОБА_9 І.

Судом встановлено, що згідно з посадовою інструкцією заступника начальника станції з вантажної та комерційної роботи станції Знам`янка ВП «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» РФ «Одеська залізниця» Самойленко О. В. (яку 20.04.18 затверджено в.о. начальника ВП «Знам`янська дирекція залізничних перевезень» Маляренко Д.О.) виконує обов`язки начальника вантажного району, зокрема, бере участь у комісійні перевірці кількості та стану вантажу, підписує оформлені комерційні акти (п. 2.7).

А відповідно до посадової інструкції начальника району (вантажного) станції Гуменці (яку затверджено начальником Жмеринської дирекції залізничних перевезень) та наказу про призначення на посаду від 03.07.14 № 774/ОС, посаду начальника району (вантажного) станції Гуменці займає Бистрицька Оксана Миколаївна до завдань та обов`язків якої, зокрема, віднесено: приймання участі у комісійній перевірці кількості місць та стану вантажу, складання письмових рапортів на оформлення комерційних актів, підписання оформлених актів (у разі необхідності); приймання участі у контрольних переважуваннях, навантаженні і вивантаженні вантажів з вагонів і контейнерів.

За змістом графи 53 накладної № 45993276 вантаж одержано представником ПАТ «Подільський цемент» за довіреністю від 31.10.18 № 7289 Мікушевим А.О. з позначкою про дату і час коли вказаною особою підписано документ ЕЦП, а саме 20.11.18 о 22:35 год.

Судом прийнято до уваги, що у матеріалах справи відсутні будь-які заперечення ПАТ «Подільський цемент» щодо маси отриманого вантажу у вагоні № 53466009 за накладною 45993276 з урахуванням комерційного акту від 14.11.18 № 410006/278/3.

При цьому, представник одержувача Нероба І.А. своїм підписом у розділі Д комерційного акту № 410006/278/3 підтвердив, зокрема, що різниця між масою вантажу за накладною №45993276 порівняно з фактичною масою вантажу у вагоні № 53466009 складає на 9600 кг менше.

Судом прийнято до уваги пояснення позивача щодо підпису представником одержувача ОСОБА_8 комерційного акту № 410006/278/3 у розділі Д, з огляду на те, що саме у вказаному розділі міститься графа «підпис Одержувача».

На виконання вимог ухвали від 13.03.19 у цій справі ВП Жмеринської дирекції залізничних перевезень до суду надано довіреність від 31.12.18 № 241 видану ПАТ «Подільський цемент» з терміном дії: з 01.01.19 до 31.12.19, відповідно до якої, зокрема, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 має право підпису залізничних накладних на відвантаження вантажів, комерційних актів форми ГУ-22, на участь працівників залізниці у видачі вантажів та право засвідчувати правильність відомостей, внесених в накладні перевізних документів від імені та в інтересах ПАТ «Подільський цемент».

Довіреність на представника Неробу І.А. до матеріалів справи учасниками справи не надана. Клопотання про витребування вказаної довіреності у ПАТ «Подольский цемент» в порядку визначеному ст. 81 ГПК України відповідачем в ході розгляду цієї справи заявлено не було. Також до суду не було надано відповіді ПАТ «Подольский цемент» на адвокатський запит представника відповідача від 15.02.19, а тому у суду відсутні підстави вважати, що у представника одержувача Нероби І.А., який підписав комерційний акт № 410006/278/3 були відсутні такі повноваження.

Щодо інших підписантів комерційного акту, суд виходив з того, що відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами наявності у осіб, які його підписали відповідних повноважень. Зокрема, судом враховано, що відповідачем не заявлено в порядку визначеному ст. 81 ГПК України клопотання про витребування у позивача чи іншої особи доказів на підтвердження повноважень щодо підпису комерційного акту, зокрема, працівником станції ОСОБА_12 .

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що комерційний акт № 410006/278/3 оформлено з дотриманням вимог Правил складання актів та підписано відповідальними особами залізниці та вантажоодержувача, які приймали участь у перевірці маси вантажу у вагоні № 53466009, відповідно до вимог пунктів 10 та 12 вказаних Правил,

Щодо заповнення графи 49 накладної № 45993276 то її заповнення здійснено на шляху перевезення у відповідності з вимогами викладеними у пунктах 4.1., 4.2., 4.3. Правил оформлення перевізних документів. Так, пунктом 4.3. вказаних Правил не передбачено, що відмітка залізниці про складання акту у графі 49 перевізного документа (накладної) вважається змінами, які мають засвідчуватись підписом працівника станції із зазначенням найменування станції. В той же час, пунктами 4.5. та 4.6. Правил оформлення перевізних документів чітко визначено про те, що відмітка про переадресування вантажу чи перевантаження вантажу під час перевезення в інший вагон вважається змінами, які засвідчуються підписом працівника, який переадресував вантаж/керував перевантаженням, із зазначенням найменування станції переадресування та відповідно станції на якій перевантажено вантаж. А тому, судом визнається безпідставними твердження відповідача, що внесенні до графи 49 накладної відомості під час перевезення є змінами, які мають бути засвідчені відповідно до п. 1.3. Правил оформлення перевізних документів.

Поряд з викладеним судом визнаються такими, що не ґрунтуються на положеннях Правил складання актів посилання відповідача щодо необхідності зазначення у залізничній накладній інформації про складання акту загальної форми

Крім того, судом враховано, що Правила оформлення перевізних документів не забороняють поряд із електронною формою накладної використовувати її паперову форму, а посилання відповідача на порушення позивачем порядку заповнення накладної як в електронній формі та і в паперовій суд вважає безпідставними.

Інші доводи відповідача про те, що комерційний акт від 14.11.18 № 410006/278/3 є неналежним доказом підтвердження заявлених залізницею вимог судом до уваги не приймається, оскільки наявність певних недоліків у заповненні комерційного акта (як то відсутність відмітки станції призначення про остаточний розрахунок на станції призначення, відсутність інформації про повідомлення вантажоодержувача про прибуття вантажу, час повідомлення), з врахуванням встановлених судом обставин справи, не спростовують факт неправильного зазначення маси вантажу вантажовідправником у накладній № 45993276 та факт наявності порушення з боку вантажовідправника.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведений, а відповідачем не спростований, факт зазначення відповідачем у залізничній накладній № 45993276 неправильної маси вантажу.

Згідно приписів ст.ст. 74, 77 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 цього Статуту, тобто у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, встановлення судом у даному випадку обставин неправильного зазначення маси вантажу є підставою відповідно до наведених положень законодавства для відповідальності відповідача, як вантажовідправника - сплати штрафу в розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Згідно з накладною № 45993276 вартість перевезення становить 8 920,00 грн.

Отже, п`ятикратний розмір провізної плати та відповідно штрафу за неправильне зазначення маси вантажу складає 44 600,00 грн. (8920,00 грн. х 5= 44 600,00 грн.).

З огляду на викладене, враховуючи, що розрахунок розміру штрафу здійснений позивачем вірно, а також те, що на час прийняття рішення у цій справі по суті спору відповідачем доказів добровільної сплати зазначеного штрафу не надано, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу відповідно до ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України у розмірі 44 600,00 грн.

ПАТ Запоріжсталь заявлено клопотання про зменшення розміру штрафу, що підлягає стягненню до 8 920,00 грн.

Вказане клопотання обґрунтовано відповідачем тим, що він не ставив перед собою мету порушувати права та законні інтереси позивача шляхом неналежного виконання умов договору перевезення і вжив усіх необхідних заходів для вірного визначення маси вантажу. Крім того, відповідач посилається на відсутність негативних наслідків для залізниці чи третіх осіб у зв`язку з зазначенням неправильної маси вантаж. Також відповідач зазначає про своє скрутне фінансове становище, наявність заборгованості контрагентів перед ПАТ Запоріжсталь та неспіврозмірність штрафу у порівнянні з вчиненим порушенням і отриманим відповідачем прибутком від реалізації вантажу.

Представник позивача заперечив проти вказаного клопотання відповідача.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 ГК України також встановлює, що у разі якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Таким чином, суд має право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані.

При цьому, відповідно до статей 118 та 122 Статуту залізниць України, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв`язку з цим збитки.

Відповідно до п. 14 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.02.2010 року N 01-08/71 «Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів законодавства про відповідальність за порушення у галузі залізничного транспорту (за матеріалами узагальнення судової практики у справах, розглянутих господарськими судами України)», вирішуючи питання про зменшення розміру штрафу, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, врахувати інтереси сторін, які заслуговують на увагу, причини неналежного виконання або невиконання обов`язку, вжиття відповідачем заходів для усунення порушення та його наслідків та інші обставини, які заслуговують на увагу. Суд не має права з власної ініціативи зменшувати розмір штрафу, встановлений статтями 118 та 122 Статуту, виходячи тільки з того, що, на думку суду, встановлений Статутом розмір штрафу є занадто великим.

У даному випадку мова йде не про порушення зобов`язання з боку відповідача, а про порушення ним порядку, встановленого нормативно-правовим актом і сума штрафу не залежить від форми такого порушення та не пов`язана зі збитками залізниці.

Судом враховано, що наявність станом на 01.01.19 за даними бухгалтерського обліку дебіторської заборгованості перед відповідачем, а також відсутність у останнього необхідних коштів, в тому числі у зв`язку з скрутним фінансовим станом, не є надзвичайними чи невідворотними обставинами.

Враховуючи що відповідач не довів винятковості обставин, які б могли бути підставою для зменшення суми штрафу, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача від 07.02.19 № 11/2007433/юм.

Також судом не приймаються до уваги посилання відповідача, що сума штрафу на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України має вираховуватись виходячи із ваги вантажу, яка вказана у комерційному акті, оскільки штраф визначається з п`ятикратного розміру провізної плати за всю відстань перевезення, а відповідний розмір такої плати визначений у накладній № 45993276 і становить 8920,00 грн.

З підстав викладених вище, судом задовольняються позовні вимоги АТ Українська залізниця про стягнення з ПАТ Запоріжсталь 44 600,00 грн. штрафу.

На підставі ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1762,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 13, 14, 15, 24, 129, 236, 237, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства Запорізький металургійний комбінат Запоріжсталь (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, ) на користь акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) 44 600 (сорок чотири тисячі шістсот) грн. 00 коп. штрафу за невірно зазначену масу вантажу у перевізному документі та 1 762 (одну тисячу сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку відповідно до вимог ст.ст. 253-285 ГПК України та п.п. 17.5. п. 1 Розділ ХІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ ГПК України.

Повне рішення складено 18.06.19.

Суддя В.Л. Корсун