ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2019 Справа № 914/700/19

Господарський суд Львівської області у складі судді Бортник О.Ю. розглянув справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю НМ ТРЕЙД, м.Львів

до відповідача : Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач, м.Миколаїв

про стягнення 76390,09грн.

Представники сторін не викликалися.

Розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю НМ ТРЕЙД, м.Львів звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач, м.Миколаїв про стягнення 76390,09грн., з яких: 60340,56грн. основного боргу, 10563,74грн. пені, 4082,25грн. інфляційних та 1403,54грн. 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач посилається на те, що відповідач не здійснив оплати за поставлений по Договору поставки від 01.03.2018р. та видатковій накладній № 271 від 08.06.2018р. товар. Позивач на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629, 692, 693, 712 ЦК України, ст.ст.193, 230-232 ГК України, норм п. 8.2. Договору від 01.03.2018р. просить стягнути з відповідача основний борг, пеню, 3% річних та інфляційні.

Відповідач у строк, встановлений судом, витребуваних ухвалою суду від 22.04.2019р. відзиву на позовну заяву, письмових пояснень з приводу заявлених позивачем до стягнення 10000грн. витрат на професійну правничу допомогу та доказів їх надіслання з додатками позивачу не подав. Ухвала Господарського суду Львівської області від 22.04.2019р. скеровувалась відповідачу 25.04.2019р. Вказане підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення суду за штрихкодовим ідентифікатором 446.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на наступне.

Згідно із статтею 526, ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як передбачено ч.6 ст.265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих ГК України, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з ч.1 ст.691 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 та частиною 2 ст.692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарозпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1, 3 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

01.03.2018р. між Товариством з обмеженою відповідальністю НМ Трейд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будпостач» укладено договір поставки.

Згідно із п.п.1, 5.2., 6.1., 6.2., 8.2., 9.4. договору, позивач зобов`язувався передати у власність відповідача товар, передбачений цим договором, а відповідач зобов`язувався прийняти цей товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, визначених даним Договором. Поставка кожної партії товару супроводжується формуванням та підписанням первинних бухгалтерських документів, які підтверджують перехід права власності від позивача до відповідача. Оплата за товар проводиться відповідачем шляхом 100 % передоплати на рахунок позивача згідно виставленого рахунку. За погодженням позивача можлива відстрочка оплати за поставлений щебінь, але не більше 15 діб з моменту поставки товару і підписання накладної. За згодою позивача оплата за партію товару може проводитись відповідачем на поточний рахунок позивача протягом 3 днів з моменту відвантаження товару. За порушення сторонами терміну поставки або терміну оплати, винна сторона зобов`язується сплатити на користь іншої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки. Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2018р. Якщо жодна із сторін не заявить письмово про намір припинити дію цього Договору до 15.12.2017, цей Договір пролонговується на наступний річний термін.

На виконання Договору поставки позивач передав, а відповідач отримав товар на загальну суму 60340,56грн. Вказане підтверджується видатковою накладною № 271 від 08.06.2018р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем в порушення вимог п.6.1 Договору не було здійснено 100% передоплати в рахунок оплати за товар. Погодження позивача щодо відстрочки оплати за поставлений щебінь чи згоди позивача на оплату відповідачем товару протягом 3 днів з моменту відвантаження товару, як це передбачено п.п.6.1., 6.2. Договору, матеріали справи не містять. Більше того, позивачем у позовній заяві зазначено, що ним не було погоджено відповідачеві здійснення оплати вартості товару після його поставки чи з відстрочкою платежу.

У з`язку з несплатою відповідачем вартості поставленого товару, позивач звернувся з вимогою б/н від 26.12.2018р. до ТзОВ «Будпостач» про сплату грошових коштів. У цій вимозі, позивач, зокрема, просив відповідача погасити наявну заборгованість за Договором поставки від 01.03.2018р. в розмірі 60340,56грн. Однак, така вимога позивача залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Крім цього, позивачем на підтвердження заборгованості відповідача, подано суду Акти звіряння взаємних розрахунків за період: 01.03.2018р-21.09.2018р та з 01.01.2019р-07.03.2019 між ТзОВ «НМ Трейд» і ТзОВ «Будпостач» на суму 60340,56грн., які підписані сторонами.

Станом на момент прийняття рішення у справі, у матеріалах справи відсутні та відповідачем у справі не подано суду доказів, які б спростували позовні вимоги або свідчили про добровільне погашення ним боргу в цій частині позовних вимог. А тому, заявлені позивачем до стягнення з відповідача 60340,56грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Щодо заявленої позивачем до стягнення з відповідача пені в сумі 10563,74грн., то суд зазначає наступне.

Відповідачем, в порушення умов договору, передоплата за товар здійснена не була, а тому, у відповідача, в силу приписів ч.6 ст.265 ГК України, ч.1 ст.692 ЦК України, 08.06.2018р. виник обов`язок оплатити товар позивачу, згідно видаткової накладної № 271 від 08.06.2018р. на суму 60340,56грн. Відтак, має місце прострочення відповідачем зобов`язання з 09.06.2018р.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГПК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Здійснивши обрахунок заявленої позивачем до стягнення з відповідача пені в сумі 10563,74грн. за період з 26.06.2018 р. по 22.12.2018 р., суд дійшов висновку, що така підлягає задоволенню частково в сумі 9730,54грн. за період з 26.06.2018р. по 08.12.2018р., оскільки після згаданої дати така нарахована з порушенням вимог ч.6 ст.232 ГК України.

Що стосується заявлених позивачем до стягнення з відповідача інфляційних, то суд зазначає наступне.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, сума інфляційних втрат за прострочення виконання відповідачем зобов`язання з оплати вартості товару за період прострочення виконання грошового зобов`язання з червня 2018р. по лютий 2019р. складає 4082,25грн.

Здійснивши обрахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача інфляційних в сумі 4082,25грн., суд дійшов висновку, що такі підлягають задоволенню в заявленій сумі за період з червня 2018р. по лютий 2019р. Правильність нарахування інфляційних судом перевірялась у відповідності до листа Верховного Суду України від 03.04.97р. № 62-97р. При обрахунку інфляційних позивачем хоч і були допущені арифметичні помилки, однак заявлені до стягнення інфляційні є меншими, ніж ті, які могли бути заявлені позивачем до стягнення.

Що стосується заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1403,54 грн. за період з 26.06.2018р. по 05.04.2019р., то такі підлягають задоволенню повністю хоча їх і нараховано з арифметичними помилками. Однак, сума заявлених до стягнення 3% річних є меншою, ніж та, яку має право просити стягнути з відповідача позивач за окреслений період часу.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь судові витрати в сумі 11921,00грн., з яких 1921грн. судового збору та 10000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

На підтвердження сплати судового збору у справі, позивачем подано суду оригінал платіжного доручення № 2964 від 15.03.2019р. на суму 1921грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано суду Договір № 03-Г про надання професійної правничої допомоги від 02.04.2019р., довіреність № 04 від 05.04.2019р. на представництво його інтересів ОСОБА_1 , квитанцію до прибуткового касового ордера № С4/19 від 05.04.2019р. на суму 10000грн. та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Гедз О.Т.

Згідно п.2.1 Договору № 03-Г про надання професійної правничої допомоги від 02.04.2019р., розмір гонорару адвоката (вартість послуг) за представництво інтересів позивача в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану із веденням передбаченої п.1.2 Договору господарської справи, включаючи підготовку процесуальних документів, збір доказів, участь у її судовому розгляді тощо складає 10000грн. без ПДВ.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З долученого позивачем до позовних матеріалів попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат ТОВ «НМ Трейд», які позивач поніс і очікує понести у зв`язку з судовим розглядом господарської справи за позовом про стягнення заборгованості з ТОВ «Будпостач» в сумі 76380,17грн., вбачається, що 10000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу складаються з 7000грн. витрат на ознайомлення, вивчення, правовий аналіз господарської справи, підготовку, складення та подання до суду позовної заяви, розрахунок ціни позову, перелік необхідних документів та доказів; 3000грн. витрати на участь у судових засіданнях в Господарському суді Львівської області.

Враховуючи ціну позову та беручи до уваги те, що спір не належить до особливо складних, а також те, що судові засіданні у справі не проводились, так як справа розглядалась судом у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без виклику сторін, суд прийшов до висновку, що витрати позивача на професійну правничу допомогу склали 7000грн. Вказані судові витрати, з огляду на часткове заводолення судом позову, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, на підставі ст.129 ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2,3,13, 74,76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 236, 238, 240, 241, 242, 247-252, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач (81600, Львівська область, Миколаївський район, м.Миколаїв, вул.Привокзальна, буд.6, ідентифікаційний код 30568491) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НМ ТРЕЙД (79018, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, буд.1, корп.28, ідентифікаційний код 38008556) 60340,56грн. основного боргу, 9730,54грн. пені, 4082,25грн. інфляційних, 1403,54грн. 3% річних, 1900,05грн. судового збору та 6923,65грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

2.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

3.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4.Рішення господарського суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

5.Апеляційна скарга подається безпосередньо до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені § 1 Глави 1 Розділу IV ГПК України.

Суддя Бортник О.Ю.