Господарський суд Рівненської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2019 р.                               м. Рівне                              Справа № 918/271/19

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство "Мінераліз"

про стягнення заборгованості в сумі 19 332,62 грн.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники:

від позивача: Гичун М.Д.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД" про стягнення заборгованості у розмірі 19 332 грн. 62 коп., з яких 18 927 грн. 63 коп. основний борг, 140 грн. 00 коп. 3% річних та 264 грн. 99 коп. інфляційних втрат. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №45 безперервного та ритмічного продажу в системі "ОЛАС НГ-КАРД" від 14.06.2016р., згідно якого сторони домовились про довгострокову співпрацю щодо купівлі-продажу нафтопродуктів.

Ухвалою суду від 23.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.05.2019 в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 14.05.2019 судове засідання відкладено на 06.06.2019.

05.06.2019, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД" подало клопотання вих. №18 від 04.06.2019 про залучення до справи третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Приватне підприємство "Мінераліз". Заява обґрунтована тим, що 16.11.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач", Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД" та Приватним підприємством "Мінераліз" було укладено трьохсторонній договір про переведення боргу. На підставі вказаного договору Приватне підприємство "Мінераліз", як первісний боржник, переводить свій борг за договором, укладеним між Приватним підприємством "Мінераліз" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач", а Товариство з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД", як новий боржник приймає на себе зобов'язання на загальну суму 32 995 грн. 25 коп.

Ухвалою від 06.09.2019 залучено участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Приватне підприємство "Мінераліз". Розгляд справи відкладено на 18.06.2019.

16.04.2019 позивачем подано заяву про долучення до матеріалів справи доказів направлення позовної заяви з додатками на адресу Приватного підприємства "Мінераліз". Суд ухвалив приєднати дані документи до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.06.2019 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач явку свого представника в судове засідання 18.06.2019 не забезпечив, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не надав.

При цьому, ухвала Господарського суду Рівненської області про повідомлення місця, дати та часу судового засідання від 06.06.2019 була надіслана відповідачу 07.06.2019 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 35530, Рівненська обл., Радивилівський р-н., с. Іващуки, вул. Весела, буд. 17.

В матеріалах справи наявний офіційний витяг з сайту "Укрпошта" відстеження поштового відправлення, з якого слідує, що відповідач отримав поштову кореспонденцію 806). Відповідно до відстеження поштового відправлення ухвали суду від 06.06.2019 вбачається, що відповідач отримав поштову кореспонденцію 10.06.2019 особисто.

Приватне підприємство "Мінераліз" явку свого представника в судове засідання 18.06.2019 не забезпечило, про причини неявки суд не повідомило, пояснень третьої особи суду не надало.

При цьому, ухвала Господарського суду Рівненської області про повідомлення місця, дати та часу судового засідання від 06.06.2019 була надіслана відповідачу 07.06.2019 рекомендованим листом, що підтверджується відтиском печатки про відправлення на зворотному боці ухвали, на адресу місцезнаходження відповідача, вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 35364, Рівненська обл., Рівненський р-н., с. Грушвиця Друга, вул. Середній Гай, буд. 1А, офіс 1.

В матеріалах справи наявний офіційний витяг з сайту "Укрпошта" відстеження поштового відправлення, з якого слідує, що відповідач отримав поштову кореспонденцію 814). Відповідно до відстеження поштового відправлення ухвали суду від 06.06.2019 вбачається, що відповідач отримав поштову кореспонденцію 08.06.2019 особисто.

Згідно положень статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу та вирішити спір за відсутності представників відповідача та третьої особи за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд прийшов до наступних висновків.

14 квітня 2016 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" (надалі – Продавець) та Приватним підприємством "Мінераліз" (надалі – Покупець) було укладено Договір безперервного та ритмічного продажу в системі "ОЛАС НГ-КАРД" №45 (надалі – Договір; арк.с. 12-16), згідно з п. 2.1. якого продавець зобов’язується передати покупцю товар, що є в наявності на кожній з АЗС, які працюють у системі безготівкових розрахунків "ОЛАС НГ-КАРД". Конкретний вид товару визначається по кожній карті окремо покупцем виходячи зі своїх потреб (Додаток №1.1 до даного договору). Усі внесені в пам’ять карти на сервер "ОЛАС НГ-КАРД" дані та необхідна кількість товару узгоджується з покупцем.

Відповідно до п. 2.2. договору продавець зобов’язується також надавати покупцю послуги з оформлення і передачі в його користування пластикових карт, а також з оформлення і видачі на письмову вимогу покупця документальних довідок, пов’язаних з статистикою використання пластикових карт.

Пунктом 3.1. договору визначено, що продавець поставляє покупцю товар на умовах EXW-АЗС (в тлумаченні Інкотермс – 2000). Продавець, на час укладення даного договору, надає покупцю варіант обслуговування – "Електронний гаманець", який закріплюється заявкою на оформлення (Додаток 1.1.) і актом передачі (Додаток №3.1.) пластикових карт. Вибірка товару покупцем має безперервний та ритмічний характер та здійснюється за пластиковими картами, що виготовляються за рахунок продавця і продаються покупцю протягом одного дня з дати надходження грошових коштів на поточних рахунок продавця в сумі 12 грн. (п. 3.2. Договору).

Згідно п. 3.3. продавець має право відпустити товар покупцю в кредит на суму, визначену за згодою сторін.

Відповідно до п. 4.1. договору ціна на одержуваний покупцем товар визначається:

- при одержанні ПММ на АЗС у регіонах України – виходячи з ціни, що діяла на даній АЗС на дату одержання партії товару покупцем;

- при одержанні інших товарів – виходячи з ціни, що діяла у місці придбання даного товару на дату його одержання.

Пунктом 4.2. договору сторони погодили, що покупець може здійснити оплату на умовах:

4.2.1. 100% передоплати вартості будь-якої кількості товару. Грошові кошти, які надійшли від покупця на поточний рахунок продавця як оплата вартості товару, зараховуються на сервер в рахунок поповнення карток протягом двох годин, якщо кошти покупця надійшли на рахунок продавця до 16-00 години, а якщо кошти надійшли після 16-00 поповнення відбувається до 12-00 наступного робочого дня.

4.2.2. оплата вартості кожної партії товару, отриманої в кредит відповідно до п. 3.3. цього договору, здійснюється покупцем на протязі 7 календарних днів з дати отримання партії товару на АЗС продавця, але не пізніше останнього дня місяця.

Додатком №0.1 до Договору №45 від 14.04.2016 сторони погодили правила користування пластиковою картою системи безготівкових розрахунків ТОВ "Західенергопостач" (арк.с. 17-19).

Додатками №1.1 до Договору №45 від 14.04.2016 сторонами оформлено заявки на оформлення пластикових карт (арк.с. 19-20).

Додатком №3.1 до Договору №45 від 14.04.2016 сторонами погоджено акт передачі пластикових карт (арк.с. 21).

Додатковою угодою №1 про зміну договору безперервного та ритмічного продажу в системі "ОЛАС НГ-КАРД" №45 від 14.04.2016 сторони дійшли згоди змінити п. 3.3. договору безперервного та ритмічного продажу в системі "ОЛАС НГ-КАРД" №45 від 14.04.2016, та викласти його в наступній редакції:

"3.3. продавець має право відпустити товар покупцю в кредит на суму 30 000 грн. 00 коп.".

Договір, додатки до договору та додаткову угоду до договору підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відбитками їх печаток.

На виконання умов договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" здійснював поставку товару Приватному підприємству "Мінераліз", вказане підтверджується наявними у справі належним чином завіреними копіями видаткових накладних за період дії договору (арк.с. 23-24).

Приватне підприємство "Мінераліз" порушило умови договору, не розрахувалось за поставлений товар вчасно та не у повному обсязі.

Таким чином, загальна сума боргу Приватного підприємства "Мінераліз" за поставлений товар за вищевказаними видатковими накладними складала 32 995 грн. 25 коп.

У матеріалах справи міститься підписаний обома сторонами та скріплений їхніми печатками акт звірки розрахунків, із якого вбачається, що Приватне підприємство "Мінераліз" заборгувало кошти Товариству з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" за поставлений товар в розмірі 32 995 грн. 25 коп. (арк.с. 25).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" надіслано Приватному підприємству "Мінераліз" претензію від 14.11.2018 відповідно до змісту якої повідомив Приватне підприємство "Мінераліз", що з його боку не повністю виконані зобов'язання щодо оплати отриманого товару та вимагав оплатити наявний борг (арк.с. 26-27).

В подальшому, 16 листопада 2018 року між Приватним підприємство "Мінераліз" (Первісний боржник), Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД" (Новий боржник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" укладено договір про переведення боргу (арк.с. 28-30).

Відповідно до п. 1.1. договору про переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний боржник переводить свій борг (обов’язки) за договором безперервного та ритмічного продажу в системі "ОЛАС НГ-КАРД" №45 від 14.04.2016, укладеного між первісним боржником та кредитором, а новий боржник приймає на себе зобов’язання за названим у цьому пункті договором, на загальну суму 32 995 грн. 25 коп. з ПДВ (надалі "Основне зобов’язання"), на підставі:

1) видаткова накладна №2339 від 31.08.2018: 1.1) чек №9183 від 14.08.2018 на суму 5 380 грн. 00 коп.; 1.2) чек №9189 від 14.08.2018 на суму 5 380 грн. 00 коп.; 1.3) чек №0752 від 26.08.2018 на суму 5 380 грн. 00 коп.; 1.4) чек №0785 від 26.08.2018 на суму 5 380 грн. 00 коп.; 1.5) чек №0762 від 26.08.2018 на суму 5 380 грн. 00 коп.;

2) видаткова накладна №3359 від 30.09.2018: 2.1) чек №2144 від 05.09.2018 на суму 5 380 грн. 00 коп.; 2.2) чек №2151 від 05.09.2018 на суму 3 3307 грн. 62 коп.,

що засвідчують передачу паливно-мастильних матеріалів кредитором первісному боржнику.

Згідно з п. 1.2. договору про переведення боргу цей договір укладено сторонами на підставі письмової згоди кредитора на переведення боргу, що підтверджується підписанням ним цього договору.

Пунктом 2.2. договору про переведення боргу визначено, що новий боржник зобов’язаний переказати на розрахунковий рахунок кредитора, суму боргу за основним зобов’язанням, за поставлені паливно-мастильні матеріали, на протязі двох місяців, з дати підписання цього договору.

Новий боржник зобов’язується виконати обов’язки первісного боржника перед кредитором на умовах основного зобов’язання (п. 3.1. договору про переведення боргу).

Відповідно до п. 5.1. договору про переведення боргу цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Договір про переведення боргу підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відбитками їх печаток.

Як вбачається з матеріалів справи, в період з 16.11.2018 по 27.12.2018, на рахунок позивача від Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД" надійшли грошові кошти в розмірі 14 067 грн. 62 коп., як часткова оплата згідно договору про переведення боргу від 16.11.2018, що підтверджується банківськими виписками по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" (арк.с. 31-33).

Станом на 18.06.2019 у суду відсутні докази сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором про переведення боргу в сумі 18 927 грн. 63 коп.

Таким чином, несплаченими лишились 18 927 грн. 63 коп.

У зв'язку з даною обставиною, покликаючись на ст.625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу на суму боргу інфляційні втрати у розмірі 264 грн. 99 коп., також 3% річних у сумі 140 грн. 00 коп.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарський договір є підставою виникнення господарських зобов’язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов’язання, які виникають між суб’єктами господарювання або між суб’єктами господарювання і негосподарюючими суб’єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов’язаннями.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом. Частиною 1 ст. 521 Цивільного кодексу України встановлено, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні визначається відповідно до положень статті 513 цього Кодексу.

З урахуванням зазначених положень законодавства, враховуючи підписання 16 листопада 2018 року між Приватним підприємство "Мінераліз", Товариством з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" договору про переведення боргу, у Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД" виникли зобов’язання щодо сплати заборгованості за отриманий від Товариства з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" товар замість Приватного підприємства "Мінераліз".

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

За таких обставин, обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню є вимога позивача про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД" заборгованості у розмірі 18 927 грн. 63 коп.

Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3% річних за період з 18.01.2019 по 18.04.2019 у сумі 140 грн. 00 коп. та інфляційних втрат за період лютого по березень 2019 року в сумі 264 грн. 99 коп., суд дійшов висновку про те, що вони розраховані вірно і підлягають до стягнення з відповідача у заявлених позивачем сумах.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ч. 1 ст. 73 ГПК України вказано, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За умовами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Зважаючи на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 18 927 грн. 63 коп. основного боргу, 140 грн. 00 коп. 3% річних та 264 грн. 99 коп. інфляційних втрат, підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на законі та договорі, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати згідно положень статті 129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 129, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "РІВТРЕЙД" (35530, Рівненська обл., Радивилівський р-н., с. Іващуки, вул. Весела, буд. 17, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західенергопостач" (33024, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Макарова, буд. 44А, ) 18 927 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот двадцять сім) грн. 63 коп. основного боргу, 140 (сто сорок) грн. 00 коп. 3% річних, 264 (двісті шістдесят чотири) грн. 99 коп. інфляційних втрат та 1 921 (одна тисяча дев'ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду Рівненської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду в порядку встановленому ст.ст. 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 24 червня 2019 року.

Суддя                                         А.М. Горплюк