ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року

м. Київ

Справа № 904/2394/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Катеринчук Л.Й. - головуючий, Пєсков В.Г., Погребняк В.Я.

за участі секретаря судового засідання Лавринчук О.Ю.

учасники справи:

ініціюючий кредитор - Приватне підприємство "Агромир",

відповідач - Приватне акціонерне товариство "Криворіжаглобуд",

кредитор - Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат",

представник - адвокат Ніколенко М.Є. (довіреність №188/81 від 24.12.2018)

розпорядник майна - арбітражний керуючий Бакулін Іван Сергійович, особисто

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду

від 21.03.2019

у складі колегії суддів: Вечірко І.О. (головуючий), Кузнецов В.О., Чус О.В.

у справі № 904/2394/18

за заявою Приватного підприємства "Агромир"

про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Криворіжаглобуд"

ПРОЦЕДУРА КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ У ВЕРХОВНОМУ СУДІ

1. 09.04.2019 поштовим відправленням Приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2019 у справі №904/2394/18 в порядку статей 286, 287, 289 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

2. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/2394/18 визначено колегію суддів Верховного Суду у складі: головуючий суддя - Катеринчук Л.Й., суддя - Пєсков В.Г., суддя - Погребняк В.Я., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.04.2019.

3. Ухвалою від 22.04.2019 Верховний Суд відкрив касаційне провадження у справі №904/2394/18 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2019, призначив розгляд касаційної скарги Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на 11.06.2019 о 10 год. 15 хв.

4. Від розпорядника майна Бакуліна Івана Сергійовича надійшов відзив на касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", скаржник).

ПРОВАДЖЕННЯ У СУДАХ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Розгляд справи в суді першої інстанції та прийняте ним рішення

5. 18.07.2018 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області за заявою ПП "АГРОМИР" відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ "Криворіжаглобуд", введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів до 31.10.2018, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Бакуліна І.С.

5.1. 20.08.2018 ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" подало до місцевого господарського суду заяву про грошові вимоги, в якій просило суд визнати грошові вимоги до ПрАТ "Криворіжаглобуд" на суму 48 461 034, 35 грн. - основний борг за невиконаними договірними зобов'язаннями та 3 524 грн. - судові витрати. В обґрунтування зазначених кредиторських вимог заявник посилався на договори відступлення права вимоги, укладені у 2012-2016 роках (том 1, а.с. 3-27).

Розпорядник майна та Голова Правління ПрАТ "Криворіжаглобуд" подали заяву про застосування строку позовної давності стосовно грошових вимог, що виникли з договорів про відступлення права вимоги, які були підписані в 2012 році, на загальну суму 21 196 351, 49 грн., щодо договорів про відступлення права вимоги, які були підписані у 2013 році, на загальну суму 8 777 670, 61 грн., щодо договорів про відступлення права вимоги, які були підписані в 2015 році, на загальну суму 1 716 606, 23 грн. та відмовити у визнанні цих вимог.

6. Господарський суд Дніпропетровської області за результатами попереднього засідання ухвалою від 20.12.2018 затвердив реєстр вимог кредиторів ПрАТ "Криворіжаглобуд", зокрема, визнав конкурсні вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму 3 524 грн. у першу чергу задоволення, на суму 4 791 807, 35 грн. у четверту чергу задоволення та відмовив у визнанні решти вимог; зобов'язав розпорядника майна Бакуліна І.С. у 10-тидений строк після проведення попереднього засідання повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення; продовжив повноваження розпорядника майна до 22.01.2019 (том 6, а.с. 223-226).

6.1. Місцевий суд, дослідивши договори про відступлення права вимоги, які були укладені у 2012 році між ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ" (кредитор) та ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (наступний кредитор), встановив, що вони спрямовані на відступлення кредитором наступному кредитору майнових прав вимоги до ПрАТ "Криворіжаглобуд" щодо виконання грошових зобов'язань за договором поставки №КГП-65/08/11 від 15.08.2011, укладеним між ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ" та ПрАТ "Криворіжаглобуд". При цьому, місцевий суд зазначив, що поставка товару за договором №КГП-65/08/11 від 15.08.2011 відбулася у 2012 році, тобто станом на подання заяви про визнання грошових вимог, передбачений законодавством строк позовної давності за договором постачання сплив, у зв'язку з чим грошові вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму 21 196 351, 49 грн. не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника.

6.2. Дослідивши договори про відступлення права вимоги, укладені у 2013 році між ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ" (кредитор) та ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (наступний кредитор), місцевий суд встановив, що вони спрямовані на відступлення кредитором наступному кредитору майнових прав вимоги до ПрАТ "Криворіжаглобуд" щодо виконання грошових зобов'язань за договором поставки №КГП-321/11/12 від 20.11.2012, укладеним між ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ" та ПрАТ "Криворіжаглобуд". При цьому, місцевий суд зазначив, що поставка товару за договором №КГП-321/11/12 від 20.11.2012 відбулася у 2013 році, тобто станом на день подання заяви про визнання грошових вимог, передбачений законодавством строк позовної давності сплив, у зв'язку з чим грошові вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму 8 777 670, 61 грн. не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника.

6.3. Місцевий суд дійшов висновку про те, що грошові вимоги за договорами про відступлення права вимоги, укладеними у 2014 році на підставі договору поставки №КГП-178/11/13 від 12.11.2013 на суму 9 881 614, 81 грн., не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів, оскільки ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" не надало до суду договору поставки №КГП-178/11/13 від 12.11.2013, на підставі якого виникло право вимоги.

6.4. Місцевим судом, після дослідження умов договору поставки №КГП-400/10/14 від 27.10.2014 щодо вимог на суму 3 590 726, 36 грн., зазначено, що поставка товару за договором КГП-400/10/14 від 27.10.2014 на суму 1 819 530, 07 грн. відбулася за період з 15.04.2015 по 12.08.2015, тобто станом на день подання заяви про визнання грошових вимог, передбачений законодавством строк позовної давності сплив. Разом з тим, поставка товару на суму 1 771 196, 29 грн. відбулася у період з 01.09.2015 по 23.12.2015, тоді як заяву з грошовими вимогами до боржника ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" подало 28.08.2018, тобто до спливу трирічного строку позовної давності. Тому, з урахуванням поданої Головою Правління ПрАТ "Криворіжаглобуд" заяви про застосування строку позовної давності стосовно грошових вимог на суму 1 716 606, 23 грн., місцевий суд визнав грошові вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" за договорами про відступлення права вимоги, укладеними у 2015 році, на загальну суму 1 874 120, 13 грн.

6.5. Місцевий суд щодо вимог за договорами про відступлення права вимоги, укладеними у 2016 році між ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ" та ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму 2 559 714, 96 грн., зазначив, що вони підтверджені належними доказами в розумінні статті 76 ГПК України та підлягають включенню у реєстр вимог кредиторів у четверту чергу задоволення.

6.6. Щодо вимог за договором №44 від 27.01.2015, місцевий суд зазначив, що залишок заборгованості ПрАТ "Криворіжаглобуд" перед ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" за договором №44 від 27.01.2015 становить 347 972, 26 грн., що підтверджується рахунком-фактурою №90738469 від 29.02.2016, рахунком-фактурою №90682905 від 31.01.2016, рахунком-фактурою №90640450 від 31.12.2015. Крім того, за договором підряду №361 від 20.03.2017, 12.04.2017 складено Акт, яким зафіксовано здійснення дрібного розкрадання паливно-мастильних матеріалів, який підписаний обома сторонами, на підставі якого нараховано штраф на суму 1 000 грн. та надано рахунок-фактуру на оплату штрафу, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для включення до реєстру вимог кредиторів зазначених грошових вимог.

6.7. Щодо вимог за договором підряду на капітальне будівництво №463 від 25.03.2010, місцевим судом встановлено, що 30.12.2011 між ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" укладено додаткову угоду №13, пунктом 5 якої передбачено: "строк дії Договору: початок - з дати підписання сторонами, закінчення - до 30.01.2013. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, які залишилися невиконаними.". Разом з тим, акти про порушення, складені 04.03.2017, 01.03.2017, 28.02.2017, тобто вже після закінчення строку дії договору №463 від 25.03.2010. Тому місцевим судом не визнано грошові вимоги на суму 9 000 грн. на підставі договору №463 від 25.03.2010.

6.8. Місцевим судом встановлено, що 10.12.2015 між ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" укладено договір підряду №1341. При цьому, місцевий суд зазначив, що оскільки доказів укладення додаткової угоди про продовження дії договору підряду №1341 від 10.12.2015 суду не надано, а акти про порушення від 26.10.2016, від 13.09.2016, від 15.07.2016, від 26.07.2016 складено після закінчення строку дії договору №1341 від 10.12.2015, тому грошові вимоги на суму 2 500 грн. на підставі договору №1341 від 10.12.2015 не були визнані судом.

6.9. Місцевим судом встановлено, що 12.03.2010 між ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" укладено договір підряду на капітальне будівництво, а 25.03.2011 між ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" укладено додаткову угоду №3, умовами якої передбачено, що замовник додатково здійснює передплату на придбання матеріалів в розмірі 6 000 000 грн. Крім того, місцевим судом встановлено, що 13.05.2013 між ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та ПрАТ "Криворіжаглобуд" укладено додаткову угоду №7 і на виконання умов Договору №359 від 12.03.2010 ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", перерахувало на користь ПрАТ "Криворіжаглобуд" передплату на суму 3 000 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням № від 31.03.2011. При цьому, ПрАТ "Криворіжаглобуд" виконало роботи з використанням матеріалів, придбаних за авансові кошти, на загальну суму 905 516, 14 грн., а залишок суми з попередньої оплати за умовами договору №359 від 12.03.2010 на суму 2 094 483, 86 грн. боржником не повернено. Місцевим судом, з урахуванням заяв розпорядника майна та Голови Правління ПрАТ "Криворіжаглобуд" про застосування строку позовної щодо грошових вимог за договором №359 від 12.03.2010, з посиланням на статті 256, 267 ЦК України, відмовлено у визнанні грошових вимог на підставі договору підряду на капітальний ремонт №359 від 12.03.2010 у зв'язку зі спливом строку позовної давності.

Провадження в суді апеляційної інстанції та обґрунтування прийнятої ним постанови

7. Постановою від 21.03.2019 Центральний апеляційний господарський суд апеляційну скаргу ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" задовольнив частково, ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 20.12.2018 в частині затвердження реєстру вимог кредиторів ПрАТ "Криворіжаглобуд" з вимогами ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму 4 791 807, 35 грн. основного боргу за невиконаними договірними зобов'язаннями (четверта черга задоволення) та 3 524 грн. судових витрат (перша черга задоволення) змінив, виклавши пункт 6 абзацу 7 резолютивної частини ухвали в наступній редакції:

"6. ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" у розмірі 3 524 грн. - 1 черга задоволення; 4 794 307, 35 грн. - 4 черга задоволення. Інші вимоги кредитора - відхилити".

7.1. Постанова апеляційного суду мотивована тим, що перевіривши правильність закінчення строків позовної давності щодо позовних вимог за різними договорами, укладеними між кредитором та боржником, апеляційний суд дійшов висновку про те, що строки позовної давності не сплили щодо грошових вимог на загальну суму 4 797 831, 35 грн., внаслідок чого резолютивну частину ухвали місцевого суду щодо вимог кредитора ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" змінено та викладено її в іншій редакції. Також, апеляційним судом перевірено обґрунтованість заявлених кредитором грошових вимог за різними договорами, укладеними з боржником та встановлено таке:

- на день подання заяви про визнання грошових вимог, передбачений законодавством строк позовної давності сплинув, тому грошові вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до боржника на суму 21 196 351, 49 грн. не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів;

- грошові вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до боржника на суму 8 777 670, 61 грн., які виникли на підставі договорів про відступлення права вимоги, укладених в 2013 році, не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника у зв'язку зі спливом строку позовної давності;

- грошові вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до боржника на суму 9 881 614, 81 грн., які виникли на підставі договорів про відступлення права вимоги, укладених в 2014 році, за зобов'язаннями за договором поставки №КГП-178/11/13 від 12.11.2013 за відсутності договору поставки №КГП-178/11/13 від 12.11.2013, на підставі якого виникло право вимоги, не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів;

- місцевий суд дійшов обґрунтованих висновків про те, що грошові вимоги на суму 3 590 726, 36 грн., які виникли за договорами про відступлення права вимоги, укладених у 2015 році, не підтверджені належними доказами в повному обсязі, а станом на день звернення із заявою про визнання грошових вимог, передбачений законодавством строк позовної давності для заявлення вказаних вимог сплив. Разом з тим, апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що грошові вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" за договорами про відступлення права вимоги, укладеними в 2015 році, на загальну суму 1 874 120,13 грн. мають бути включені до реєстру вимог кредиторів боржника;

- апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про те, що вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", які виникли за договорами про відступлення права вимоги, укладеними у 2016 році між ТОВ "МЕТІНВЕСТ-СМЦ" та ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" на суму 2 559 714, 96 грн., вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до боржника, які виникли на підставі договору №44 від 27.01.2015 на суму 347 972, 26 грн., вимоги ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до боржника на суму 1 000 грн., які виникли на підставі договору підряду №361 від 20.03.2017, підтверджені належними доказами та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника;

- апеляційний суд вважав, що грошові вимоги на суму 9 000 грн., які виникли на підставі складених двосторонніх актів за договором підряду на капітальне будівництво №463 від 25.03.2010 та грошові вимоги на суму 2 500 грн., які виникли на підставі складених двосторонніх актів за договором підряду №1341 від 10.12.2015 є обґрунтованими та підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів;

- апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість вимог ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до боржника, які виникли на підставі договору підряду на капітальний ремонт №359 від 12.03.2010 на суму 2 094 483, 86 грн. у зв'язку із застосування строку позовної давності на підставі відповідної заяви боржника.

7.2. Апеляційний суд спростував доводи скаржника про те, що графіки погашення заборгованості, які були підписані уповноваженими представниками ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та ПрАТ "Криворіжаглобуд", підтверджують переривання перебігу позовної давності зазначивши про те, що разом із заявою про визнання грошових вимог ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" не було надано суду графіків погашення заборгованості та інших доказів, які б свідчили про переривання строку позовної давності.

Разом з тим, на час розгляду справи в попередньому засіданні кредитором надано суду графіки погашення заборгованості за 2013-2017 роки. При цьому, апеляційний суд зазначив, що графіки погашення заборгованості станом на 10.06.2016, 01.01.2014, 14.09.2015 підписані боржником та стосуються договорів №463 від 25.03.2010, №1701 від 25.12.2012, №631 від 24.04.2013, №710 від 27.04.2012, №359 від 12.03.2010, №987 від 26.08.2015, №780 від 07.07.2015, №104 від 12.01.2015, однак, зазначені графіки не підписані кредитором, а тому не можна вважати, що цими графіками встановлювались нові строки виконання зобов'язань за взаємною згодою сторін.

Крім того, апеляційний суд встановив, що:

- згідно з графіком погашення заборгованості станом на 10.06.2013 боржник підтвердив наявність боргу перед кредитором, а строк позовної давності за зазначеним договором з урахуванням додаткової угоди закінчився 30.11.2016, в той час як кредитор звернувся до господарського суду з грошовими вимогами лише 20.08.2018;

- графік погашення заборгованості ПрАТ "Криворіжаглобуд" перед ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" за металопрокат, отриманий за договорам відступлення боргу станом на 08.02.2016 підписано боржником, однак, такий графік не містить посилання на договори, на підставі яких виникла заборгованість боржника, що не може підтвердити розстрочення зобов'язань за договорами, які є предметом спору;

- графіки погашення заборгованості ПрАТ "Криворіжаглобуд" перед ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" за металопрокат за договорами відступлення боргу станом на 12.05.2016 та 12.01.2017 підписано обома сторонами, однак, вони не містять посилання на договори, на підставі яких виникла заборгованість боржника.

Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що надані кредитором докази не є належними та допустимими доказами та за своєю сукупністю не підтверджують фактів переривання строку позовної давності за договорами про відступлення права вимоги, укладеними впродовж 2012-2015 років та договору №359 від 12.03.2010.

УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ В КАСАЦІЙНОМУ СУДІ

Доводи скаржника (ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат")

8. Скаржник, з посиланням на статті 252-256, 261, 267 ЦК України, доводив, що з наданих графіків вбачається, що ПрАТ "Криворіжаглобуд" звертався до ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" з проханням затвердити графіки погашення договірних зобов'язань кожного року і тим самим змінював строк виконання договірних зобов'язань. Крім того, довідкою ПАТ "ПУМБ" від 15.08.2018 №КНО-52.5.2/627 підтверджується, що боржник за період з 11.05.2012 по 16.09.2016 здійснив часткову оплату на суму 2 471 646, 76 грн. Тому, на думку скаржника, існують всі законні підстави включити спірну заборгованість до реєстру вимог кредиторів, оскільки з моменту виникнення заборгованості боржник направляв листи з проханням відстрочити сплату боргу, письмово звертався до скаржника щодо гарантування сплати суми боргу за графіками погашення заборгованості та частково погасив наявну заборгованість.

8.1. Скаржник доводив порушення судам попередніх інстанцій статті 86 ГПК України, а також зазначив про відсутність додаткових запитань та вимог місцевого суду щодо відсутності письмових доказів, якими підтверджується переривання строків позовної давності. Також, скаржник зазначив про подання ним додаткових доказів апеляційному суду разом з додатковими поясненнями 21.03.2019 (графіків погашення спірної заборгованості), однак, належної оцінки апеляційним судом вони не отримали.

Доводи інших учасників справи

9. У відзиві арбітражного керуючого Бакуліна І.С. зазначено, що вимоги, про які зазначає скаржник у касаційній скарзі, не можуть бути визнані та включені до реєстру вимог кредиторів, оскільки такі вимоги заявлені із пропуском строку позовної давності.

9.1. Арбітражний керуючий Бакулін І.С. також зазначив, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, може, з врахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому, якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини, то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності щодо інших частин платежу.

НОРМИ ПРАВА, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

10. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"

Частина 1 статті 23 - конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Частина 2 статті 25 - у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження. За результатами розгляду вимог кредиторів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначаються:

- розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, які вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів;

- розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів;

- дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів;

- дата підсумкового засідання суду, на якому буде винесено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство або ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 22 цього Закону.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги. Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов'язань у шосту чергу та може бути предметом мирової угоди. Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі при спрощеному порядку розгляду справи про банкрутство. Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному конкурсному кредитору під час прийняття рішення на зборах (комітеті) кредиторів. Для визначення кількості голосів для участі у представницьких органах кредиторів зі складу вимог конкурсних кредиторів виключається неустойка (штраф, пеня).

Внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру вимог кредиторів здійснюється виключно за наслідками перегляду ухвали господарського суду в апеляційному та касаційному порядку або за нововиявленими обставинами, а також у разі правонаступництва.

11. Цивільний кодекс України

Частина 1 статті 256 - позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частина 1 статті 263 - перебіг позовної давності зупиняється:

1) якщо пред'явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила);

2) у разі відстрочення виконання зобов'язання (мораторій) на підставах, встановлених законом;

3) у разі зупинення дії закону або іншого нормативно-правового акта, який регулює відповідні відносини;

4) якщо позивач або відповідач перебуває у складі Збройних Сил України або в інших створених відповідно до закону військових формуваннях, що переведені на воєнний стан.

Частина 1 статті 264 - перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Частина 2 статті 264 - позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Частина 1 статті 267 - особа, яка виконала зобов'язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності.

Частина 3 статті 267 - позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Частина 4 статті 267 - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Частина 5 статті 267 - якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

12. Господарський процесуальний кодекс України

Частина 1 статті 74 - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частина 4 статті 74 - суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів.

Частина 1 статті 76 - належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частина 2 статті 76 - предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 1 статті 77 - обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частина 1 статті 79 - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частина 1 статті 86 - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 2 статті 86 - жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Частина 3 статті 86 - суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частина 1 статті 236 - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 5 статті 236 - обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

А.1. Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції

13. З урахуванням повноважень касаційного суду відповідно до статті 300 ГПК України, Верховний Суд вважає прийнятною касаційну скаргу щодо доводів скаржника про неправильне застосування судами положень статей 252-256, 261, 267 ЦК України, статей 74-77, 86-88 ГПК України. Справа переглядається судом в межах доводів касаційної скарги.

А.2. Щодо застосування норм матеріального та процесуального права

14. Згідно із статтею 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Відповідно до частин 2-5 статті 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

15. Судами встановлено, що на день подання заяви про визнання грошових вимог, передбачений законодавством строк позовної давності щодо грошових вимог ПрАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до боржника, які виникли на підставі договорів про відступлення права вимоги, укладених в 2012-2015 роках, сплив. При цьому, судами попередніх інстанцій враховано, що розпорядник майна та Голова Правління ПрАТ "Криворіжаглобуд" подали заяву про застосування строку позовної давності щодо зазначених позовних вимог, що відповідно до положень частини 4 статті 267 ЦК України є підставою для застосування строків позовної давності у випадку встановлення судами порушення прав (інтересу) сторони, яка звернулась за захистом такого права.

Крім того, апеляційним судом враховано, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків за спірним договором, який підтверджує наявність заборгованості на суму, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Відтак, за відсутності таких доказів, або визнання їх такими, що в сукупності не підтверджують переривання перебігу строку позовної давності, суд може відмовити у визнанні та включенні до реєстру вимог кредиторів спірних вимог конкурсного кредитора.

Як встановлено апеляційним судом, кредитором надано докази-графіки погашення заборгованості станом на 10.06.2016, 01.01.2014. 14.09.2015, підписані боржником, однак, частково не підписані кредитором, а ті що підписані - не містять інформації згідно з яким договором укладено цей графік, тому апеляційний суд дав їм відповідну оцінку як таким, що не підтверджують взаємної згоди сторін про зміну строків виконання зобов'язань, а листами боржника про надіслання таких графіків кредитору також не підтверджено конкретного боргу за конкретним договором (том 7, а.с. 122-138, 153).

16. Інших доказів на підтвердження переривання перебігу позовної давності скаржником суду надано не було, тому апеляційний суд, надавши в сукупності оцінку усім доказам кредитора, діючи в межах повноважень згідно із статтею 23 Закону про банкрутство, яка покладає саме на кредитора обов'язок подання доказів на обґрунтування своїх вимог, дійшов обґрунтованого висновку про те, що кредитором не надано такої сукупності доказів, яка б підтверджувала дійсність спірних грошових вимог та відмовив у їх визнанні.

При цьому, Верховний Суд не приймає доводи скаржника, викладені в пункті 8.1. описової частини даної постанови, оскільки саме на скаржника, а не суд, покладено обов'язок доведення обставин, які підтверджують факт виникнення заборгованості, її розмір, переривання строку позовної давності.

17. Доводи скаржника про часткову сплату боргу після закінчення строків позовної давності колегія суддів касаційного суду вважає необґрунтованими, оскільки за змістом статей 264, 267 ЦК України переривання строку позовної давності може мати місце виключно у випадку вчинення особою відповідних дій в межах цього строку, тобто до моменту спливу первинно встановленого строку позовної давності. З такою правовою позицією погодився Верховний Суд у Постанові від 12.09.2018 у справі №910/16481/16 (пункт 22).

Отже, часткова сплата боржником за отриману продукцію поза межами позовної давності є діями боржника з погашення боргу, які не переривають перебігу позовної давності, що сплив до моменту вчинення такої дії.

18. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фінікарідов проти Кіпру" механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб'єктивним фактором, а саме обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Фінікарідов проти Кіпру").

Оцінюючи через призму статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод застосування судами положень національного законодавства про позовну давність, колегія суддів касаційного суду не вбачає порушення основоположних принципів справедливості судового рішення, оскільки судами не встановлено обставин та скаржником не надано вагомих аргументів щодо неможливості захисту ним своїх прав та інтересів в межах строків позовної давності, оскільки між сторонами тривали різноманітні господарські стосунки і кредитор міг вчасно та у належний спосіб захистити свої порушені права на отримання розрахунку за поставлену продукцію.

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування позовної давності має кілька важливих цілей: забезпечувати юридичну визначеність й остаточність; захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів і запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце в далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту зі спливом часу (рішення ЄСПЛ 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії).

З огляду на таке, касаційний суд погоджується з правильністю застосування апеляційним судом положень про позовну давність та відмовою кредитору у включенні до реєстру вимог кредиторів в частині спірних грошових вимог з огляду на неподання достатніх та допустимих доказів в обґрунтування переривання строку позовної давності щодо таких вимог.

А.3. Мотиви прийняття (відхилення) доводів касаційної скарги

19. Доводи скаржника, зазначені в пунктах 8-8.1. описової частини даної постанови, Суд вважає необґрунтованими з підстав, зазначених у пунктах 14-18 мотивувальної частини постанови.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

20. З огляду на зазначене та відсутність порушень норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови апеляційним судом, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про залишення без задоволення касаційної скарги та залишення без змін постанови апеляційного суду.

В. Судові витрати

21. У зв'язку з відмовою у задоволенні касаційної скарги, відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання і розгляд залишаються за скаржником.

На підставі викладеного та керуючись статтями 240, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 21.03.2019 у справі №904/2394/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді В.Г. Пєсков

В.Я. Погребняк