ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.06.2019 м. Ужгород Справа № 907/231/19

Господарський суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ушак І.Г.

за участі секретаря судового засідання Вишнякова І.Ю.,

у відкритому судовому засіданні розглянув справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Житомирський картонний комбінат», м. Житомир

до товариства з обмеженою відповідальністю виробничоторгівельне підприємство «ГофротараЗакарпаття», с. Павшино Закарпатської області

про стягнення 229294,71 грн.

представники:

позивача- Давиденко С.А., представник за довіреністю

відповідача не з`явився

Позивач звернувся з даним позовом до відповідача про стягнення зазначеної суми, що становить 197 521,48 грн.- основного боргу , 24 580,88 грн. - пені; 2048,40 грн. - 3 % річних, 5143,95 грн. - інфляційних нарахувань, оскільки відповідач порушив договірні зобов`язання щодо оплати поставленого товару. Представник позивача у ході судового розгляду справи повідомив про часткову оплату (15 178,60 грн.) відповідачем спірної заборгованості після відкриття провадження у даній справі суму, на підтвердження чого надав платіжне доручення № 261 від 11.06.19, та наполягає на задоволенні позовних вимог в іншій їх частині.

Таким чином, оскільки сплата відбулась після звернення позивача до суду, і спір у відповідній частині заборгованості врегульовано сторонами, провадження у справі в частині стягнення основного боргу на суму 15178,60 грн. належить закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Спір у даній справі, яка є малозначною з огляду на незначну складність за приписами ст. 12 ГПК України, розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін відповідно до ст.ст. 247-252 ГПК України.

Відповідач, був належним чином повідомлений про розгляд даної справи (повідомлення про вручення відповідачеві поштових відправлень суду з ухвалами суду від 07.05.19, 22.05.19 містяться у матеріалах справи), письмового відзиву на позов не надав, участі уповноваженого представника у судовому засіданні не забезпечив.

За наведених обставин осккільки відповідач не скористався своїм правом прийняти участь у засіданні суду, подати суду пояснення власної позиції по суті спору, тому суд вправі згідно ст. 178 ГПК України вирішити спір за наявними матеріалами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача встановив наступне.

01.01.14 сторони у справі уклали договір поставки № 25/Р, за змістом якого постачальник позивач у с справі - зобов`язався в порядку та на умовах, визначених договором, передати партіями у власність покупцеві відповідачеві у справі - папір для гофрування, картон макулатурний для плоских шарів гофрованого картону, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у договорі, прийняти та оплатити її (п. 1.1 договору).

За п. 8.1 договір вступає в силу з моменту його підписання та при наявності відбитка печатки на договорі і є чинним: в частині поставки продукції до 31.12.2014 р., в частині розрахунків - до повного проведення покупцем розрахунків з постачальником за отриману продукцію. У разі відсутності до дати закінчення дії договору офіційного письмового повідомлення надісланого рекомендованим листом з повідомленням про вручення від будь - якої із сторін до іншої сторони про небажання продовжувати договірні відносини, строк дії цього договору вважається кожного автоматично пролонгований до 31 грудня наступного року включно.

За умовами договору (п. 3.3) розрахунки за кожну одержану партію продукції покупець здійснює безпосередньо з постачальником безготівково, шляхом перерахування грошових коштів на його розрахунковий рахунок на умовах відтермінування платежу на 14 календарних днів з дати поставки.

Відповідно до п 5.4 договору покупець зобов`язується при отриманні продукції надати постачальнику належним чином оформлену довіреність на отримання продукції. У випадку відсутності довіреності підтвердженням отримання продукції може слугувати поставлення печатки покупця на видатковій накладній.

Матеріалами справи встановлено, що позивач на виконання умов договору здійснив поставку товару загальну суму 197 521,48 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними - № 7490 від 07.11.2018р. на суму 171 887,09 грн., сума заборгованості з урахуванням проведених оплат - 74 285,28 грн. з кінцевим терміном розрахунку 22.11.2018року, № 7491 від 07.11.2018р. на суму 10 112,86 грн. з кінцевим терміном розрахунку 22.11.2018року. , № 8093 від 01.12.2018р. на суму 113 236,20 грн. з кінцевим терміном розрахунку 17.12.2018року. , які підписані сторонами, а відповідачем прикладено також печатку.

Відповідач на порушення умов договору не оплачено повністю вартість отриманої продукції, т.ч. у порядку досудового врегулювання.

За таких обставин виникла заборгованість відповідача перед позивачем на суму 197 521,48 грн., що є предметом даного спору в частині основного боргу, підтверджена матеріалами справи та не спростована відповідачем у ході судового розгляду справи.

Суд, вирішуючи дану справу, керується відповідними приписами цивільного права, які регулюють спірні правовідносини, виходячи з їх предмету та суб`єктного складу.

Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, відповідно до ст. 11 ЦК України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України)

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких фактичних обставин справи та з огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар на суму 197 521,48 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. З урахуванням сплати відповідачем 15178,60 грн боргу, до стягнення належить 182 342,88 грн.

Крім того, позивач у зв`язку з порушенням відповідачем строків оплати поставленого товару нарахував 24 580,88 грн. - пені; 2048,40 грн. - 3 % річних, 5143,95 грн.- інфляційних нарахувань та наполягає на їх стягненні з відповідача

Пунктом 6.3 договору передбачено, що сторона, яка порушила зобов`язання, визначене цим договором та/або чинним законодавством України, зобов`язана відшкодувати завдані збитки стороні, чиї права або законні інтереси якої порушено; у разі порушення виконання грошового зобов`язання, покупець, на вимогу постачальника, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої сум. Пунктом 6.5 договору передбачено, що покупець несе відповідальність за своєчасність оплати продукції за умовами договору; у випадку несвоєчасної оплати поставленої продукції, покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожен день такого прострочення.

За приписами ст.ст. 546-548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За фактичних обставин справи, оскільки позивачем доведено належними та допустимими доказами обставини, що слугують підставою позовних вимог, такі не спростовані відповідачем, та з огляду на наведені приписи чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, та умови договору щодо відповідальності сторін за порушення договірних зобов`язань, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача про стягнення з відповідача 24 580,88 грн. - пені; 2048,40 грн. - 3 % річних, 5143,95 грн.- інфляційних нарахувань за прострочення оплати вартості товару відповідно до поданого розрахунку .

Отже, всього з відповідача на користь позивача належить стягнути суму 214 116,11 грн.

На підставі ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача відповідно до суми задоволених вимог.

З огляду на викладене та керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 231, 236, 237, 238, 240-242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити частково

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-торгівельне підприємство «Гофротара-Закарпаття» (89600, Закарпатська обл., Мукачівський р-н., с. Павшино, вул. А. Волошина 8, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський картонний комбінат" (10019, м. Житомир, майдан Станишівський, 7, ) заборгованість на загальну суму 214 116,11 грн.( двісті чотирнадцять тисяч сто шістнадцять грн. 11 коп.) включаючи: 182 342,88 грн. основного боргу , 24 580,88 грн. - пені; 2048,40 грн-3 % річних, 5143,95 грн.- інфляційних нарахувань та у відшкодування судових витрат 3211,76 грн. ( три тисячі двісті одинадцять грн. 76 коп.)

2. В іншій частині позовних вимог провадження закрити.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Повний текст рішення складено 20.06.19

Суддя Ушак І.Г.