ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.06.2019 р. Справа № 914/2006/17

Господарський суд Львівської області в складі колегії суддів: головуючого судді Гоменюк З.П., суддів Матвіїва Р.І. та Мазовіти А.Б. розглянувши матеріали справи

позивача-1 Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, м. Вашингтон округ Колумбія

позивача-2 Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, м. Львів

позивача-3 Єврейської релігійної громади "Турей Загав" ("Золота Роза"), м.Львів

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи", м. Київ

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції", м. Львів

відповідача-3 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, м. Львів

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Черник Наталія Степанівна, м. Львів

про скасування державних реєстрацій прав власності та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав власності

за участю представників:

від позивача1: Шейхет Мейлах;

від позивача2: Шумелда Р.Р ., Могінська Т.А. ;

від позивача3: Шейхет Мейлах;

від відповідача 1: Коваленко Н.В.;

від відповідача 2: Балобанов О.В.;

від відповідача 3: Паращищ В.П.;

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом позивача-1 Об`єднання Комітетів для Євреїв Колишнього Радянського Союзу, позивача-2 Представництва Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, позивача-3 Єврейської релігійної громади "Турей Загав" ("Золота Роза") до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські інвестиційні системи", до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівські традиції" та до відповідача-3 Управління державної реєстрації юридичного департаменту Львівської міської ради, за участю у справі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Черник Наталії Степанівни про скасування державних реєстрацій прав власності та скасування записів про проведену державну реєстрацію прав власності.

Подальший хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та протоколах судового засідання.

Ухвалою суду від 25.03.2019 р. відмовлено в задоволенні клопотання про забезпечення судових витрат, про призначення судової експертизи, про застосування особливостей провадження за участі іноземних осіб, про постановлення окремої ухвали, про повернення документів; задоволено клопотання про повернення документів та призначено колегіальний розгляд справи № 914/2006/17.

Згідно протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 29.03.2019 р., членами колегії визначено: головуючий суддя Гоменюк З.П., судді Рим Т.Я. та Козак І.Б.

Ухвалою суду від 03.04.2019 р. справу № 914/2006/17 прийнято до розгляду колегіально у складі суддів: головуючий суддя Гоменюк З.П., судді Рим Т.Я. та Козак І.Б., підготовче засідання призначено на 11.04.2019 р.

09.04.2019 року відповідачем 2 на адресу суду скеровано заяву про відвід судді Козак І.Б. (вх. №14826/19).

Ухвалою суду від 10.04.2019р. зупинено провадження у справі № 914/2006/17 до вирішення питання про відвід судді Козак Ірини Богданівни, передано справу № 914/2006/17 для вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 32 ГПК України.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вирішення заяви про відвід покладено на суддю Петрашка М.М.

Ухвалою суду від 15.04.2019р. (суддя Петрашко М.М.) у задоволенні заяви про відвід судді Козак І.Б. у справі №914/2006/17 відмовлено, справу №914/2006/17 передано колегії суддів: Гоменюк З.П. (головуючий суддя), Рим Т.Я. та Козак І.Б. для подальшого розгляду.

У зв`язку з перебуванням судді Козак І.Б. у відпустці, з метою забезпечення дотримання процесуальних строків розгляду справи, здійснено заміну члена колегії.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.04.2019 р. визначено такий склад колегії: головуючий суддя - Гоменюк З.П., судді - Мазовіта А.Б. та Рим Т.Я.

Ухвалою суду від 23.04.2019р. поновлено провадження у справі №914/2006/16, прийнято справу № 914/2006/17 до розгляду колегіально у складі суддів: головуючий суддя Гоменюк З.П., судді Мазовіта А.Б. та Рим Т.Я. , підготовче засідання призначено на 27.05.19 р.

Ухвалою суду від 27.05.2019р. відкладено вирішення клопотання відповідача 1 (вх. № 15434/19 від 11.04.2019р.) про забезпечення судових витрат та клопотання (вх. № 15432/19 від 11.04.2019р.) про застосування особливостей провадження за участі іноземних осіб, підготовче засідання відкладено на 13.06.19 р.

У зв`язку з перебуванням судді Рима Т.Я. у відпустці, з метою забезпечення дотримання процесуальних строків розгляду справи, здійснено заміну члена колегії.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2019 р. визначено такий склад колегії: головуючий суддя - Гоменюк З.П., судді - Мазовіта А.Б. та Матвіїв Р.І.

В судовому засіданні 13.06.2019р. представники позивачів підтримали клопотання (вх. № 24713/19 від 13.06.2019р.) про долучення документів до матеріалів справи, а саме копії листа МКУ №3031/10-1/1319 від 29.05.2019р., а також клопотання (вх. № 24711/19 від 13.06.2019р.) про визнання зловживання процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу щодо відповідача 1 ТзОВ «Українські інвестиційні системи», відповідно до якого просили суд постановити ухвалу, якою визнати зловживання процесуальними правами відповідачем 1 ТзОВ «Українські інвестиційні системи» та залишити без розгляду усі подані ним клопотання, а також застосувати до відповідача 1 ТзОВ «Українські інвестиційні системи» заходи процесуального примусу та постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В обгрунтування заявленого клопотання, позивачі посилаються на те, що 11.04.2019р. відповідач 1 ТзОВ «Українські інвестиційні системи» неправомірно, на їхній погляд, звернувся з клопотаннями про застосування особливостей провадження за участі іноземних осіб та про забезпечення судових витрат, адже, як зазначили заявники, такі клопотання, з тих самих підстав вже двічі були предметом розгляду судом в межах даної справи. Так, як наголосив представник позивачів, 25.03.2019 р. судом вдруге розглянуто зазначені клопотання і з цього приводу прийнято ухвалу про відмову в їх задоволенні, а відповідачем 1 ТзОВ «Українські інвестиційні системи» вже третій раз подано до суду клопотання з аналогічним змістом, з одних і тих самих питань та підстав, що є, на думку заявників, недопустимим. У своїх поясненнях щодо заявлених клопотань позивачі наголошують, що зловживанням процесуальними правами є дії, які суперечать завданню судочинства, тобто такі, що йдуть у розріз зі справедливим, неупередженим та своєчасним розглядом і вирішенням спорів (справ) задля ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів учасників справ, а тому вважають, що описані обставини щодо відповідача 1 свідчать про умисне зловживання процесуальними правами, подання клопотань з питань, що вже були вирішені судом, вчинення дій, спрямовані на умисне безпідставне затягування процесу та перешкоджання розгляду справи.

Представник відповідача 1 в судовому засіданні 13.06.2019р. підтримав клопотання (вх. № 15432/19 від 11.04.2019р.) про застосування особливостей провадження за участі іноземних осіб, відповідно до якого просив суд повідомити про розгляд справи № 914/2006/17 позивачу-1 (Union of councils for Jews in the Former Soviet Union, 2200 Ptnnsylvania Avenue, NW East Tower, 4th floor Washington, DC 2003) на території Сполучених Штатів Америки, звернувшись із відповідним судовим дорученням (проханням) до компанії Process Forwarding International, 633 Yesler Way, Seattle, WA 98104, USA в порядку передбаченому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року.

В обґрунтування заявленого клопотання про застосування особливостей провадження за участі іноземних осіб представник відповідача 1 посилається на необхідність здійснення вручення процесуальних документів позивачу-1 у відповідності до ст. 367 Господарського процесуального кодексу України та Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року з метою отримання судом документів та інформації саме від позивача-1, а також дотримання міжнародних норм та правил судочинства за участі іноземних суб`єктів, передбачений статтею 367 ГПК України та відповідним міжнародно-правовим джерелом - Гаазькою Конвенцією.

Також, представником відповідача 1 в судовому засіданні 13.06.2019р. підтримано клопотання (вх. № 15434/19 від 11.04.2019р.) про забезпечення судових витрат, відповідно до якого просив суд вжити заходів забезпечення майбутніх судових витрат шляхом зобов`язання позивачів у справі №914/2006/17 внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 173 535, 08 гривень та встановити строк позивачам для внесення забезпечення у визначеному відповідною ухвалою суду порядку та розмірі.

В обґрунтування заявленого клопотання відповідач 1 посилається на наявність у позові ознак завідомо безпідставного, оскільки відповідач 1 не визнає позовні вимоги. Також, відповідач зазначає, що залучення позивачем ТОВ "Українські інвестиційні системи", як відповідача є абсолютно необґрунтованим та не відповідає нормам чинного процесуального закону, оскільки позовна вимога до ТОВ "УІС" відсутня. В той же час, протягом декількох років відповідач-1 постійно вимушений зазнавати судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу - консультаційні послуги фахівців, представництво інтересів у суді, тощо, які відповідачу-1 не відшкодовувались, з огляду на відсутність налагодженого механізму відшкодування у старій редакції процесуального кодексу господарського судочинства.

Відповідач 1 зазначає, що позивачі є суб`єктами іноземного права, відповідно у них відсутнє місце реєстрації на території України та майно, що знаходиться на території України, тобто можна стверджувати, що такі передбачувано не володіють майном, можливим до стягнення в порядку українського судочинства та достатнім для відшкодування майбутніх судових витрат відповідача-1.

Розглянувши клопотання позивачів (вх. № 24711/19 від 13.06.2019р.) про визнання зловживання процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.14 ст. 32 ГПК України, у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку. Так, ухвалою суду від 23.04.2019р. поновлено провадження у справі №914/2006/16, прийнято справу № 914/2006/17 до розгляду колегіально у складі суддів: головуючий суддя Гоменюк З.П., судді Мазовіта А.Б. та Рим Т.Я. , підготовче засідання призначено на 27.05.19 р., ухвалою суду від 27.05.2019р. відкладено вирішення клопотання відповідача 1 (вх. № 15434/19 від 11.04.2019р.) про забезпечення судових витрат та клопотання (вх. № 15432/19 від 11.04.2019р.) про застосування особливостей провадження за участі іноземних осіб, підготовче засідання відкладено на 13.06.19 р.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 42 ГПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України, залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема: подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Відповідно до пункту 10 абзацу 1 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Частиною 4 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Стаття 131 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.

Розглянувши клопотання позивачів про застосування заходів процесуального примусу та наведені у клопотанні доводи позивачів, суд не вбачає підстав для застосування до відповідача 1 ТзОВ «Українські інвестиційні системи» заходів процесуального примусу, оскільки подання відповідачем 1 клопотань про застосування особливостей провадження за участі іноземних осіб та про забезпечення судових витрат не може вважатися поданням клопотань для вирішення питання, яке вже вирішено судом, оскільки такі питання вирішувались судом в іншому складі суду при одноособовому розгляді справи.

З огляду на те, що у діях позивача суд не вбачає ознак зловживання процесуальними правами, а також те, що застосування заходів щодо залишення без розгляду або повернення заяви є саме правом суду, яке не пов`язане з поданням клопотань іншими учасниками процесу, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання (вх. № 24711/19 від 13.06.2019р.) позивачів про визнання зловживання процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу на підставі норм ст. 43 Господарського процесуального кодексу України (п.1 ч. 2).

Крім того, позивачем не обґрунтовано застосування до відповідача 1 ТзОВ «Українські інвестиційні системи» такого виду заходу процесуального примусу як накладення штрафу, який він просить вжити до відповідача 1 в якості заходів процесуального примусу у своєму клопотанні (вх. № 24711/19 від 13.06.2019р.), посилаючись на ч.ч.2, 3 ст. 135 ГПК України.

Згідно статті 132 ГПК України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) штраф. Застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 135 ГПК України, суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною десятою статті 188 цього Кодексу.

Позивачем у своєму клопотанні (вх. № 24711/19 від 13.06.2019р.) не наведено жодних доказів зловживання відповідачем 1 ТзОВ «Українські інвестиційні системи» своїми процесуальними правами та підстав застосування такого виду заходу процесуального примусу як накладення штрафу, передбачених ст. 135 ГПК України. За таких обставин, суд визнає заявлене позивачем клопотання необґрунтованим, та відмовляє в його задоволенні.

Розглянувши клопотання відповідача 1 (вх. № 15432/19 від 11.04.2019р.) про застосування особливостей провадження за участі іноземних осіб, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на таке.

Статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб. Фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон про реєстрацію) встановлено визначення терміна відокремлений підрозділ юридичної особи - це філія, інший підрозділ юридичної особи, що знаходиться поза її місцезнаходженням і виробляє продукцію, виконує роботи або операції, надає послуги від імені юридичної особи, або представництво, що здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Відповідно до норм ст.ст. 1, 20 ЗУ "Про громадські об`єднання", громадське об`єднання - це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку. (1). Відокремлений підрозділ іноземної неурядової організації акредитується в Україні без надання статусу юридичної особи в порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Частиною 5 ст. 4 Закону про реєстрацію передбачено, що представництва, філії іноземних компаній в Україні підлягають акредитації на території України в порядку, встановленому законом.

Представництво Американського Об`єднання комітетів для євреїв бувшого радянського союзу є відокремлений підрозділ юридичної особи - Об`єднання комітетів для євреїв колишнього радянського союзу, із статусом юридичної особи.

Поняття представництва юридичної особи як відокремленого структурного підрозділу, його повноваження, порядок реєстрації та діяльність визначаються відповідними нормами ЦКУ, ЗУ "Про громадські об`єднання", ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" та Порядком ведення Реєстру громадських об`єднань, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 грудня 2012 р. № 1212.

Так, ст. 95 ЦКУ встановлено визначення філії та представництва, згідно з яким філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза його місцезнаходженням, здійснює всі або частину його функцій. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Відповідно до статті 367 ГПК, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд] у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Гаазькою конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965р. передбачено, що ця Конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном (ст.1). Запитуючий орган сплачує або відшкодовує витрати, що виникли в зв`язку з: а) виконанням роботи судовим працівником або особою, компетентною відповідно до закону запитуваної Держави, б) використанням особливого способу вручення (абз. 2 ст. 12).

Тобто, для застосування цієї Конвенції має бути дві умови: реальна необхідність в передачі судових документів для вручення за кордоном та відшкодування витрат. Однак такі обов`язкові умови в даній справі відсутні.

В силу вимог ч. 1 ст. 365 ГПК України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Позивач 1 в Україні має Представництво, Представництво Американського Об`єднання Комітетів для Євреїв Бувшого Радянського Союзу, що здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Отже, жодної законної та обґрунтованої необхідності вручення документації безпосередньо у місці перебування Позивача 1 немає.

Відповідно до Свідоцтва, виданого 17.05.1996р. Адміністрацією регулювання підприємницької діяльності Управління в справах споживачів та правового забезпечення Уряду округу Колумбія, Об`єднання комітетів для євреїв колишнього радянського союзу, ІНК (далі - Об`єднання), - корпорація, заснована та існуюча згідно із законами штату Массачусетс, належним чином уповноважена вести свою діяльність як іноземна корпорація в окрузі Колумбія згідно зі свідоцтвом про повноваження, виданим Відділом корпорацій Управління в справах споживачів та правового забезпечення 16.12.1981р.

Позивачами 1 і 2 до матеріалів справи подано Свідоцтво, видане 17.05.1996р. Адміністрацією регулювання підприємницької діяльності Управління в справах споживачів та правового забезпечення Уряду округу Колумбія; 2) офіційний афідевіт від 13.12.2005р., засвідчений Державним нотаріусом округу Колумбія; 3) Свідоцтво про реєстрацію структурного осередку (неурядової) організації зарубіжної держави в Україні, видане 08.06.2000р. № 131 Міністерством юстиції України; 4) Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи Серії А01 № 206412 від 03.02.2009р.; 5) витягу з ЄДР (оригінал); 6) лист Мінюсту від 17.07.2015р. № 14691- 0-33-15-194; 7) правовий висновок щодо відповідності Конституції України та Законам України, статуту (положенню) акредитованого відокремленого підрозділу іноземної неурядової організації повідомлення про продовження строку повноважень керівника Представництва американського об`єднання комітетів для євреїв бувшого Радянського Союзу; 8) наказ Міністерства юстиції України від 06.07.2015р. № 1132/5; 9) довіреності на представництво інтересів Позивача 1 від 2004р., від 2005р., від 2018р.; 10) статут Об`єднання комітетів для євреїв колишнього радянського союзу. Таким чином, статус позивачів, представника Позивача 1 та керівника Позивача 2 підтверджений належними та допустимими документами. Надання інших документів на підтвердження статусу чинним законодавством не передбачено.

В той же час, у клопотанні відповідачем 1 не зазначено, які саме документи та інформацію необхідно витребувати судом; а також не обґрунтовано, в чому полягає необхідність повідомлення Позивача 1 за місцем знаходження, при тому, що Позивач 1 має в Україні і представництво, і представника (обидва є у м. Львові та з`являються в судові засідання і отримують усі процесуальні документи).

Розглянувши клопотання відповідача про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про його необґрунтованість з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 125 Господарського процесуального кодексу України як захід забезпечення судових витрат суд з урахуванням конкретних обставин справи має право за клопотанням відповідача зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення можливого відшкодування майбутніх витрат відповідача на професійну правничу допомогу та інших витрат, які має понести відповідач, у зв`язку із розглядом справи (забезпечення витрат на професійну правничу допомогу).

Таке забезпечення судових витрат застосовується, якщо:

1) позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов; або

2) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таке забезпечення судових витрат також може бути застосоване, якщо суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування судових витрат відповідача у випадку відмови у позові.

Таким чином, суд має прав зобов`язати позивача внести на депозитний рахунок суду грошову суму для забезпечення судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) і тільки на підставі клопотання відповідача. При цьому під час розгляду відповідного клопотання суд повинен враховувати обставини, перелік яких визначений в ч. 4 ст. 125 Господарського процесуального кодексу України і який є вичерпним.

Так, зокрема, відповідач 1 посилається у клопотанні на те, що позов є завідомо безпідставним та позивач зловживає правом на позов.

Відповідно до ч. 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В той же час, відповідачем 1 не доведено належними доказами, що позов має ознаки завідомо безпідставного або інші ознаки зловживання правом на позов.

Разом з тим, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб захисту прав, передбачений законом та договором, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

В свою чергу, у відзиві відповідач 1 викладає заперечення проти позову. Відзив містить правову оцінку обставин, наданих позивачем; заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права.

Отже, викладення обставин у позовній заяві та у відзиві на позовну заяву є правом сторін, якими вони користуються задля захисту своїх законних прав та інтересів, та не може свідчити про завідомо безпідставність позовних вимог чи наявність ознак зловживання правом на позов або іншими процесуальними правами.

У клопотанні відповідач 1 також зазначає, що позивачі є суб`єктами іноземного права, відповідно у них відсутнє місце реєстрації на території України та майно. Проте, вказані твердження позивача не можуть бути прийняті судом як достатня підстава для забезпечення судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви, що також спростовує вищевикладені доводи заявника.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем 1 не надано суду належних та достатніх доказів відсутності у позивача спроможності виконати ймовірне судове рішення про стягнення суми судових витрат у випадку відмови у позові.

Враховуючи викладене, у задоволенні клопотань відповідача 1 про забезпечення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Відтак, з метою повного та всестороннього з`ясування обставин справи, для надання можливості сторонам подати всі докази, якими вони обгрунтовують свою правову позицію, суд дійшов висновку відкласти підготовче засідання.

Керуючись ст.ст. 2, 32, 42, 43, 74, 76, 86, 125, 131,132, 135, 177, 182, 183, 234, 365, 367 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача 1(вх. № 15434/19 від 11.04.2019р.) про забезпечення судових витрат.

2. Відмовити в задоволенні клопотання відповідача 1(вх. № 15432/19 від 11.04.2019р.) про застосування особливостей провадження за участі іноземних осіб.

3. Відмовити в задоволенні клопотання позивачів (вх. № 24711/19 від 13.06.2019р.) про визнання зловживання процесуальними правами та застосування заходів процесуального примусу.

4. Підготовче засідання відкласти на 24.06.19 р. о 14:30 год.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Львівської області за адресою: м.Львів, вул.Личаківська,128, зал судових засідань №3 (2 поверх).

5. Зобов`язати учасників справи повністю виконати вимоги попередніх ухвал суду.

6. Явку учасників справи визнати обов?язковою.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, на сторінці Господарського суду Львівської області https://court.gov.ua/sud5015/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.. 235 ГПК України.

Головуючий суддя Гоменюк З.П.

Суддя Мазовіта А.Б.

Суддя Матвіїв Р.І.