ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2019 року м.Дніпро Справа № 912/111/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Березкіної О.В., Дарміна М.О.,

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

представники сторін:

від позивача не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

від відповідача не з`явився; про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Термінал" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2019 року, ухвалене суддею Вавренюк Л.С., повний текст якого складений 27.03.2019, у справі № 912/111/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Термінал", м. Кропивницький

до Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Кропивницький

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Термінал" (надалі Позивач, ТОВ "М-Термінал") до Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про скасування рішення адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 11-р/к від 13.11.2018 (надалі - рішення № 11-р/к, оскаржуване рішення).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог Закону України "Про захист економічної конкуренції", а саме неправильно застосовано норми Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням АМКУ від 05.03.2002 №49-р та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605, неправильно визначено товарні межі ринку, територіальні (географічні) межі ринку та не виявлено всіх потенційних конкурентів. Позивач звертає увагу суду, що Рішенням Кіровоградської митниці створено 4 зони митного контролю для виконання митних формальностей при здійсненні процедур митного контролю та оформлення товарів, здійснення контролю за доставкою товарів у зоні митної діяльності.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2019 року у справі №912/111/19 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "М-Термінал" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, з посиланням на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні, фактичним обставинам справи, не доведення обставин справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, просить рішення господарського суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що Кіровоградське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України неправильно застосувало норми Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р, невірно визначило товарні та територіальні (географічні) межі ринку та не виявило всіх потенційних конкурентів.

Наголошує, що Відділенням помилково зроблено висновок про зайняття ТОВ "M-Термінал" монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг у ЗМК, протягом 2016, 2017 та першого кварталу 2018 року, для фізичних осіб, які постійно або тимчасово зареєстровані на території Кіровоградської області, з часткою 100 відсотків, посилаючись на відповіді Одеської митниці ДФС від 11.02.2019 №768/10/15-70-07-12 на запит на отримання публічної інформації від 04.02.2019 б/н та від 25.02.2019 №1284/10-15- 70-69-18 на запит на отримання публічної інформації від 21.01.2019 б/н стосовно надання інформації про кількість громадян України, з місцем постійного проживання за межами Одеської області та з місцем постійного проживання на території Кіровоградської області, які протягом 2016, 2017 та січня-березня 2018 року здійснили митне оформлення транспортного засобу, що переміщено громадянами через митний кордон України на території Одеської митниці ДФС.

Зазначає, що пунктом 2 резолютивної частини оскаржуваного Рішення Відповідач застосував дискримінаційний підхід до формування, встановлення та стягнення зі споживачів вартості послуг з перебування автотранспортного засобу у зоні митного контролю в режимі "Імпорт", розмежувавши порядок встановлення цін на послуги перебування у зоні митного контролю, які можуть надаватися фізичним особам та послуги, які можуть надаватися юридичним особам, вважаючи встановлення цін для фізичних осіб погодинно, а для юридичних осіб щодобово.

Кіровоградське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи в повній мірі з`ясовано обставини, що входять до предмету доказування у даній справі; висновки суду, викладені в рішенні, відповідають встановленим обставинам справи; норми права застосовано судом з урахуванням спірних правовідносин у даній справі.

Вказує, що господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету Україні, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.04.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Термінал" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2019 у справі №912/111/19, розгляд справи призначено на 22.05.2019.

В судове засідання, призначене на 22.05.2019, представники сторін не з`явились, представником Позивача надано клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість у слідчих діях по кримінальному провадженню.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 22.05.2019 клопотання представника Позивача про відкладення розгляду справи задоволено, розгляд справи призначено на 10 год. 30 хв. 10.06.2019.

Представники сторін в судове засідання, призначене на 10.06.2019 не з`явились, натомість, 07.06.2019 представником Позивача (скаржника) адвокатом Коробєйніковим А.В. засобами електронного зв`язку подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтовано участю представника (адвоката) 10.06.2019 о 14.00 год. в судовому засіданні у Кіровоградському районному суді Кіровоградської області по кримінальному провадженню за участю неповнолітньої особи.

Вказане клопотання не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 11 ст.270 ГПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

За положеннями ч.1, 3 ст.56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатись до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. При розгляді справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених статтею 59 цього Кодексу.

Отже, представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Термінал" у даній справі, крім адвоката Коробєйнікова А.В., може здійснювати як керівник, який безпосередньо звернувся з апеляційною скаргою, чи член виконавчого органу особисто (самопредставництво юридичної особи), так і інший представник за довіреністю, який має статус адвоката.

Крім того, ніщо не заважало представнику Позивача заявити клопотання про участь у судовому засіданні, призначеному на 10 год. 30 хв. в режимі відеоконференції, після чого прийняти участь у судовому засіданні Кіровоградського районного суду, призначеному у цей день на більш пізній час (14 год. 00 хв. за інформацією представника Позивача).

За цих обставин, Позивач не був позбавлений права представляти свої інтереси самостійно через керівника підприємства, який і підписав апеляційну скаргу, а також уповноважити іншу особу, із статусом адвоката, на представництво інтересів підприємства в суді.

В даному випадку, судом дотримано основних засад господарського судочинства, забезпечена рівність учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін, забезпечено право на апеляційний перегляд рішення суду. Сторони мали рівну можливість подати письмові заяви по суті справи, зокрема, позовну заяву, відзив на позов, заперечення на відзив, пояснення та клопотання, апеляційну скаргу, відзив на апеляційну скаргу.

В свою чергу, саме Позивач не забезпечив участі представника (будь-якого, як в порядку самопредставництва, так і представником - зі статусом адвоката). Отже, вказані обставини є суто суб`єктивними, які залежали виключно від волевиявлення Позивача, тому не можуть бути визнані поважними.

Зважаючи на повторну неявку представника Позивача (скаржника) у судове засідання, враховуючи, що повідомлені представником Позивача причини неявки не визнаються судом поважними, беручи до уваги строки розгляду апеляційної скарги, передбачені ст. 273 ГПК України, а також відсутність передбачених ч. 11 ст. 270 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, враховуючи, що наявні у справі докази дозволяють визначитися відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Позивача про відкладення розгляду апеляційної скарги та про можливість в порядку ч. 12 ст. 270 ГПК України розглянути справу у відсутність представників сторін.

В судовому засіданні 10.06.2019 року Центральним апеляційним господарським

судом підписано вступну та резолютивну частину постанову у даній справі.

Заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень проти неї, перевіривши повноту встановлених місцевим господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

Розпорядженням адміністративної колегії Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) від 13.02.2018 № 4-рп/к розпочато розгляд справи № 03 - юр.с/02-18 за ознаками вчинення ТОВ "М-Термінал" порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та пунктом першим частини другої статті 13 Закону, у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг, що надаються на території зони митного контролю "Кіровоград-Центральний" та пов`язаних з митним оформленням транспортних засобів, що належать громадянам, які постійно або тимчасово проживають у місті Кропивницькому.

За результатами розгляду зазначеної справи рішенням адміністративної колегії №11-р/к від 13.11.2018:

1) визнано, що протягом 2016, 2017 та І кварталу 2018 року ТОВ "М-Термінал" займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг у зоні митного контролю для фізичних осіб, які постійно або тимчасово зареєстровані на території Кіровоградської області, з часткою 100 відсотків;

2) визнано дії ТОВ "М-Термінал", які полягають у формуванні, встановленні та стягненні зі споживачів вартості послуг з перебування автотранспортного засобу у зоні митного контролю в режимі "Імпорт" у першу добу та перебування автотранспортного засобу у зоні митного контролю для проходження радіологічного, екологічного, фітосанітарного та інших видів контролю в режимі "Експорт" не за період часу, протягом якого він фактично перебував у зоні митного контролю, а за добу, та включенні до послуги з перебування автотранспортного засобу у ЗМК в режимі "Імпорт" у першу добу видів робіт, які не замовляли та фактично не отримували споживачі, порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг у зоні митного контролю для фізичних осіб, що постійно або тимчасово зареєстровані на території Кіровоградської області, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку, що призвели до ущемлення інтересів споживачів.

За вчинене порушення згідно з частиною 2 статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" на ТОВ "М-Термінал" накладено штраф у розмірі 68 000,00 грн. Зобов`язано ТОВ "М-Термінал" у двомісячний строк припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, визначене у пункті 2 резолютивної частини рішення, та усунути його наслідки, шляхом встановлення цін на послуги з перебування у зоні митного контролю за годину, та по окремих видах робіт, які фактично замовляли споживачі.

Спірне рішення адміністративної колегії мотивоване таким:

(65) ТОВ "М-Термінал" за результатами діяльності у 2016, 2017 роках та І кварталі 2018 року, відповідно до ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції", займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг у ЗМК для фізичний осіб (які постійно або тимчасово зареєстровані на території Кіровоградської області) в територіальних межах Кіровоградської області з часткою 100 відсотків.

(67) Відповідно до інформації, наданою ТОВ "М-Термінал" листом від 27.04.2018 №03/27, послуга у ЗМК Товариством надаються фізичним особам, а також суб`єктам ЗЕД на підставі договорів про надання послуг.

(68) Згідно з підпунктом 3.1.5 пункту 3.1 розділу 3 Договору від 15.03.2018 № 172 "Про надання послуг по використанню зони митного контролю" (далі - Договір), укладеного між ТОВ "М-Термінал" (Виконавець) та Заявником (Замовник), замовник зобов`язаний "оплатити надані послуги за використання зони митного контролю згідно зі встановленими тарифами, здійснити попередню оплату".

(69) Пунктом 4.2 розділу 4 Договору передбачено, що "транспортні засоби не можуть здійснити виїзд із ЗМК до здійснення повних взаєморозрахунків між Сторонами та без перепустки, виданої представником митної служби".

(70) Отже, послуги у ЗМК надаються Товариством на умовах попередньої оплати.

(71) У розділі 6 Договору зазначено ціни та умови розрахунків споживачів за використання постійної ЗМК.

(72) Дані про перелік та вартість послуг у ЗМК наведено у Таблиці 1

Послуги, що надаються в режимі "Експорт" у ЗМК

Назва послуги Вартість послуги за 1 автотранспортний засіб, грн

Перебування автотранспортного Безкоштовно, згідно з листом ДФС України від

засобу у ЗМК першу та кожну 01.08.2014 № 1085/7/99-99-24-01-06-17 "Щодо

наступну добу митного оформлення експортних вантажів"

Перебування автотранспортного засобу 500 грн

у ЗМК для проходження радіологічного, (з 01.01.2016)

екологічного, фітосанітарного та

інших видів контролю за 1 добу

Зважування автотранспортного засобу 90 грн

(1 зважування) (з 01.01.2017)

Вантажно-розвантажувальні роботи 300 грн

за 1 годину (з 01.01.2016)

Послуги, що надаються в режимі Імпорт у ЗМК

Назва послуги Вартість послуги за 1 автотранспортний засіб, грн

Перебування автотранспортного 900 грн

засобу у ЗМК у першу добу (з 01.01.2016)

(до складу цієї послуги також 1050 грн

входить: (з 01.01.2018)

перебування автотранспортного засобу

у ЗМК для проходження радіологічного,

екологічного, фітосанітарного та інших

видів контролю (500 грн),

- зважування автотранспортного

засобу (90 грн)

Перебування автотранспортного

засобу у ЗМК кожну наступну 8,50 грн

добу (1 доба) (з 01.01.2016)

Вантажно-розвантажувальні роботи 300 грн

за 1 годину (з 01.01.2016)

(73) Відповідно до умов укладених договорів, Товариством із фізичними особами та суб`єктами ЗЕД, якщо оформлення вантажів та автотранспортних засобів здійснюється протягом певного часу (до 1 доби - за послугу з перебування автотранспортного засобу у першу добу у ЗМК в режимі "Імпорт"), то вартість послуг стягується в розмірах, наведених у пункті 1 таблиці 1 за 1 добу (900 грн та 1050 грн за добу). Якщо протягом доби для оформлення вантажів та автотранспортних засобів цей засіб не залишає ЗМК, з нього стягується плата за кожну наступну добу перебування у розмірі, наведеному у пункту 2 таблиці 1 (8,50 грн за 1 добу).

Антиконкурентні наслідки дій ТОВ "М-Термінал"

(74) Відповідно до частини першої статті 13 Закону, зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

(75) Як повідомили Заявники та, згідно з отриманими у ході дослідження документами, у той час коли автотранспортні засоби знаходилися на території ЗМК декілька годин, плата за перебування у ЗМК стягувалася ТОВ "М-Термінал", як за добу, у розмірі 900 грн. та 1050 грн.

(76) Так, згідно із заявою та додатковими поясненнями гр. ОСОБА_1 , від 06.11.2017 б/н, від 14.05.2018 б/н та від 19.06.2018 б/н, ТОВ "М-Термінал" стягувало з нього плату за перебування автотранспортного засобу у ЗМК у сумі 900 грн за добу (у 2017 р.) та 1050 грн за добу (у 2018 р.) при фактичному перебуванні автотранспортного засобу у ЗМК до трьох годин.

(77) Вказане, також, підтверджується записами у журналі "Заїзду/виїзду на ЗМК за 2018р." ТОВ "М-Термінал", згідно з якими, наприклад, автотранспортні засоби гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_2 заїхали у ЗМК 16.03.2018 з 11-20 до 16-00 год. та виїхали із ЗМК у той же день з 16-30 до 17-40 год. Згідно із журналом, ці автотранспортні засоби знаходились у ЗМК 16.03.2018 від 1 до 5 годин.

(79) Отже, з приведеного аналізу можна зробити висновки, що більшість автотранспортних засобів знаходиться у ЗМК менше, ніж 1 добу.

(80) Аналогічно, ТОВ "М-Термінал" стягується плата зі споживачів за послугу з перебування автотранспортного засобу у ЗМК для проходження радіологічного, екологічного, фітосанітарного та інших видів контролю у режимі "Експорт" у розмірах 500 грн, як за 1 добу, незважаючи на фактичний час перебування автотранспортного засобу у ЗМК, що потребує виконання вказаних послуг.

(81) За інформацією, наданого ТОВ "М-Термінал" листом від 20.08.2018 №08/20, середня тривалість перебування у ЗМК при проходженні автотранспортним засобом радіологічного, екологічного, фітосанітарного та інших видів контролю становить 2-3 години.

(82) Таким чином, плата за послуги з перебування автотранспортного засобу у ЗМК в режимі "Імпорт" у першу добу та перебування автотранспортного засобу у ЗМК для проходження радіологічного, екологічного, фітосанітарного та інших видів контролю в режимі "Експорт" стягується ТОВ "М-Термінал" не за період часу, протягом якого автотранспортний засіб фактично перебуває для отримання вказаних послуг, а за добу.

(83) Крім цього, за поясненнями, наданими ТОВ "М-Термінал" листом від 27.04.2018 №04/27, до складу послуги з перебування автотранспортних засобів у ЗМК у першу добу в режимі "Імпорт", вартістю 900 грн (з 01.01.2016) та 1050 грн (з 01.01.2018), входять послуги:

- з проведення радіологічного, екологічного, фітосанітарного та інших видів контролю (вартістю 500 грн);

- та зважування (вартістю 90 грн).

(84) Відповідно до інформації, наданої ТОВ "М-Термінал" листом від 20.08.2018 №08/20, послуга з проходження радіологічного, екологічного та інших видів контролю здійснюється залежно від товару (вантажу), відповідно до коду УКТЗ, або на вимогу митного органу для проведення митного оформлення. Прикладом може слугувати надходження обладнання з-за кордону на дерев`яній тарі або упаковці, яка в обов`язковому порядку має бути промаркована, а відповідним інспектором екологічної служби має бути перевірене маркування. У залежності від обладнання або товару, виникає необхідність здійснення радіологічного контролю, шляхом заміру радіологічного випромінювання. Кількість споживачів, яким Товариством було надано послуги з проходження радіологічного, екологічного та інших видів контролю протягом 2016, 2017 років та І кварталу 2018 року становить близько 5 відсотків від загальної кількості автотранспортних засобів, яким надавались послуги у ЗМК ТОВ М-Термінал.

(85) Отже, послуга з перебування автотранспортного засобу у ЗМК для проходження радіологічного, екологічного, фітосанітарного та інших видів контролю не є обов`язковою для 95 відсотків споживачів.

(86) У режимі "Експорт" ця послуга надається окремим споживачам, які її замовляють. А у режимі "Імпорт" Товариством включено цю послугу (вартістю 500 грн) до складу послуги з перебування у ЗМК (1050 грн за добу), тобто у споживачів, яким не потрібна ця послуга, відсутня можливість відмовитися від неї, і вони вимушені сплачувати зайві кошти за фактично не отримані послуги.

(87) Як показало дослідження у справі, споживачі не обізнані про усі складові послуги з перебування автотранспортного засобу у ЗМК у першу добу в режимі "Імпорт". У той же час, складові цієї послуги не пов`язані між собою та не є обов`язковими для усіх споживачів.

(88) Таким чином, ТОВ "М-Термінал" встановлюється та стягується зі споживачів завищена плата за послуги з перебування автотранспортного засобу у ЗМК в режимі "Імпорт" у першу добу (900 грн та 1050 грн), у вигляді включення до неї послуги з проходження радіологічного, екологічного, фітосанітарного та інших видів контролю у сумі 500 грн, яка 95% споживачів не потрібна.

(89) До того ж, вказана сума, згідно з договором, стягується у повному обсязі за умови попередньої оплати.

(90) При даній ситуації слід також вказати, що, згідно з калькуляціями вартості послуг по усіх видах послуг, що надаються ТОВ "М-Термінал", рентабельність передбачена у значному розмірі - 64,65%.

(92) За умови існування значної конкуренції на ринку послуг у ЗМК у споживачів був би вибір щодо суб`єктів господарювання (учасників ринку), які надають послуги у ЗМК, а суб`єкт господарювання (учасник ринку) у конкурентній боротьбі за споживача не зміг би стягувати з нього завищену плату за ці послуги.

(93) Ураховуючи вищезазначене, дії Відповідача, який протягом 2016, 2017 та І кварталу 2018 року займав монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг у зоні митного контролю для фізичних осіб, які постійно або тимчасово зареєстровані на території Кіровоградської області, з часткою 100 відсотків, що полягали у формуванні, встановленні та стягненні зі споживачів вартості послуг з перебування автотранспортного засобу у зоні митного контролю в режимі Імпорт у першу добу та перебування автотранспортного засобу у зоні митного контролю для проходження радіологічного, екологічного, фітосанітарного та інших видів контролю в режимі "Експорт", не за період часу, протягом якого споживач фактично перебував у зоні митного контролю, а за добу, та включені до послуги з перебування автотранспортного засобу у ЗМК в режимі "Імпорт" у першу добу видів робіт, які не замовляли та фактично не отримували споживачі, що призвело до ущемлення інтересів споживачів, що було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку, кваліфіковано Відділенням, як зловживання монопольним становищем на ринку відповідно до частини першої статті 13 Закону.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що всупереч ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України Позивачем не доведено можливість і право громадян у період з 2016 року по І квартал 2018 року здійснювати митне оформлення транспортних засобів не для комерційного призначення.

Також, Позивачем не доведено недотримання Відповідачем Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням АМКУ від 05.03.2002 №49-р та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605 при прийнятті оскаржуваного рішення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, спірні відносини пов`язані із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції регулюються Конституцією України, Господарським кодексом України, Законами України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", іншими нормативно-правовими актами, прийнятими у відповідності до цих Законів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Згідно ст.257 Господарського кодексу України справи про порушення антимонопольно-конкурентного законодавства розглядаються Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у порядку, встановленому законом.

Статтею 2 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що цим Законом регулюються відносини органів державної влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю із суб`єктами господарювання; суб`єктів господарювання з іншими суб`єктами господарювання, із споживачами, іншими юридичними та фізичними особами у зв`язку з економічною конкуренцією.

Частиною 4 ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Позивачем дотримано такий строк при зверненні із даним позовом.

Позивач стверджує, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не дотримано Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням АМКУ від 05.03.2002 №49-р та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605 (надалі - Методика), зокрема, в частині визначення товарних меж ринку, визначення територіальних (географічних) меж ринку і виявлення всіх потенційних конкурентів.

Так, відповідно до п. 2.1.4 Методики для визначення монопольного (домінуючого) становища необхідно визначити товарні межі ринку, відповідно до п. 2.1.5. необхідно визначити територіальні (географічні) межі ринку, а згідно з п. 2.1.9. необхідно скласти перелік продавців (постачальників, виробників), покупців (споживачів) товару (товарної групи) - потенційних конкурентів, покупців, які можуть продавати (постачати, виробляти), придбавати (споживати, використовувати) той самий або/та аналогічний товар (товарну групу) на ринку.

Позивач у своєму позові зазначає про існування 4 зон митного контролю на території Кіровоградської області, тому він не може займати монопольне становище із часткою 100%, як стверджується у оскаржуваному рішенні.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, який вважає таку думку позивача хибною, оскільки вона спростовується змістом самого оскаржуваного рішення:

"(41) Наказом Кіровоградської митниці ДФС від 25.05.2015 №32 було затверджено зони діяльності та напрямки роботи підрозділів митного оформлення Кіровоградської митниці ДФС.

(42) Згідно з цим Наказом, за митним постом "Кіровоград-Центральний" було закріплено митне оформлення товарів суб`єктів ЗЕД по м. Кропивницький та 11 районах області, та транспортних засобів (номерних вузлів), що переміщуються фізичними особами.

(43) Наказами Кіровоградської митниці ДФС від 16.11.2016 №111 та від 24.11.2017 №94 внесено зміни до Положень про митні пости та сектори, в яких передбачено, що митне оформлення транспортних засобів (номерних вузлів), що переміщуються фізичними особами, здійснюються тільки митним постом "Кіровоград Центральний", де послуги у ЗМК надає ТОВ "М-Термінал"."

Отже, в оскаржуваному рішенні встановлено та підтверджено належними доказами, що позивач є єдиною зоною митного контролю на території Кіровоградської області, де можливе митне оформлення транспортних засобів (номерних вузлів), що переміщуються, саме фізичними особами.

Також позивач вважає, що оскільки п. 1 розділу II Правил митного контролю визначено, що митне оформлення ТЗ, що переміщуються громадянами через митний кордон України, проводиться митним органом за місцем постійного проживання або тимчасового перебування таких громадян, то це означає, що вказаними Правилами передбачено право вибору громадянина на митне оформлення ТЗ за місцем постійного проживання або тимчасового перебування таких громадян.

Проте, таке твердження позивача є помилковими. Чинним законодавством України передбачено реєстрація постійного місця проживання або реєстрація тимчасового перебування, втім, такі реєстрації не можуть існувати одночасно, що підтверджується таким.

Відповідно до ч. 10 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Згідно з ч. 18 ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація та продовження реєстрації тимчасового перебування іноземців, осіб без громадянства здійснюються відповідно до законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.

Так, у ст. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" наведено такі визначення:

8) іноземці та особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на постійне проживання, якщо інше не встановлено законом;

9) іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку;

10) іноземці та особи без громадянства, які тимчасово проживають в Україні, - іноземці та особи без громадянства, які отримали посвідку на тимчасове проживання, якщо інше не встановлено законом;

17) посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні;

18) посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Отже, вказані положення законодавства визначають поняття реєстрації місця проживання громадянина України виключно за однією адресою; реєстрації місця постійного проживання або тимчасового проживання іноземців та осіб без громадянства.

З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку про неможливість існування в громадянина і реєстрації місця постійного проживання і реєстрації місця тимчасового перебування в Україні одночасно. Тому твердження позивача про право вибору громадянина на митне оформлення ТЗ за місцем його постійного проживання або його тимчасового перебування є помилковим.

Свою позицію щодо можливості здійснення митного оформлення транспортних засобів (номерних вузлів), що переміщуються фізичними особами в зонах митного контролю інших областей позивач також обґрунтовує нормами постанови Кабінету Міністрів України № 1077 від 12.12.2018 про затвердження Тимчасового порядку виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України.

Колегія суддів не бере до уваги вказану постанову, оскільки, як випливає із дати її прийняття, вона ухвалена пізніше дати прийняття оскаржуваного рішення (13.11.2018) і ніяким чином не може бути застосована до обставин, які встановлювались у оскаржуваному рішенні, оскільки вони стосувались періоду з 2016 року по І квартал 2018 року.

Обґрунтовуючи можливість і право громадян здійснювати митне оформлення транспортних засобів (номерних вузлів) в зонах митного контролю інших областей позивач посилається на норми Митного кодексу України, проте, в редакції на момент подання позову, а не на період, який досліджувався органом Антимонопольного комітету в оскаржуваному рішенні.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 247 Митного кодексу України місця здійснення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами, визначаються відповідно до розділу XII цього Кодексу.

Розділ XII Митного кодексу України визначає особливості пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами. Відповідно до ч. 7 ст. 365 вказаного розділу в редакції до внесення змін Законом України №2612-VIII від 08.11.2018 місця здійснення митного оформлення ввезених на митну територію України громадянами товарів за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що підлягають державній реєстрації, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до Розділу XV Додатку до Закону України "Про митний тариф України" до групи 87 відносяться засоби наземного транспорту, крім залізничного або трамвайного рухомого складу, їх частини та обладнання, зокрема:

8701. Трактори (за винятком тракторів товарної позицiї 8709) (8709 - транспортнi засоби вантажні, самохідні без підіймальних або навантажувальних пристроїв, якi використовуються на заводах, складах, у портах або в аеропортах для перевезення вантажiв на короткi вiдстанi; тягачi, що використовуються на залiзничних платформах, їх частини);

8702. Моторні транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осiб i бiльше, включаючи водiя;

8703. Автомобiлi легковi та iншi моторні транспортнi засоби, призначенi головним чином для перевезення людей (крiм моторних транспортних засобів товарної позицiї 8702), включаючи вантажопасажирськi автомобiлi-фургони та гоночнi автомобiлi;

8704. Моторні транспортні засоби для перевезення вантажів;

8705. Моторні транспортні засоби спецiального призначення, крiм призначених головним чином для перевезення людей або вантажiв (наприклад, автомобiлi вантажнi для аварiйного ремонту, автокрани, автомобiлi пожежнi, автобетономiшалки, автомобілі прибиральнi для доріг, автомобілі поливомийні, автомобiлi-майстернi, радiологiчнi автомобiлi);

8706. Шасi з установленими двигунами для автомобiлiв товарних позицiй 8701-8705;

8707. Кузови (включаючи кабiни) для моторних транспортних засобів товарних позицiй 8701-8705;

8711. Мотоцикли (включаючи мопеди) та велосипеди з допомiжним двигуном, з колясками або без них; коляски;

8716. Причепи та напiвпричепи; iншi несамохiднi транспортнi засоби; їх частини.

Отже, нормами Митного кодексу України, які були чинні в період з 2016 року по І квартал 2018 року визначено, що місця здійснення митного оформлення ввезених на митну територію України громадянами товарів за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД (що є транспортними засобами, переліченими вище), що підлягають державній реєстрації, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Тобто, чинним на час прийняття оскаржуваного рішення законодавством не передбачено право громадян вибору місця здійснення митного оформлення транспортних засобів, а лише обов`язок його здійснення у місці, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, яким є Державна фіскальна служба України відповідно до п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236. Кіровоградська митниця є територіальним органом Державної фіскальної служби України і на виконання вищезазначених вимог Митного кодексу України нею і прийнято досліджений у п.п. 41-43 Наказ від 25.05.2015 №32 "Про затвердження зон діяльності та напрямків роботи підрозділів митниці".

Водночас, позивач посилається на ч. 7 ст. 365 Митного кодексу України в редакції Закону № 2612-VIII від 08.11.2018:

"Митне оформлення товарів, ввезених на митну територію України громадянами, за товарними позиціями 8701-8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, що підлягають державній реєстрації, здійснюється у будь-якому органі доходів і зборів на всій митній території України з пред`явленням їх цьому органу.

При митному оформленні таких товарів подання попередньої митної декларації, доставка та пред`явлення цих товарів органу доходів і зборів, яким оформлена така попередня митна декларація, є обов`язковими. При митному оформленні таких товарів у пункті пропуску через державний кордон України попередня митна декларація не подається."

Вказана редакція статті Митного кодексу України не може бути застосована до обставин та подій, які встановлювались у оскаржуваному рішенні, оскільки період, який охоплений такою перевіркою органом Антимонопольного комітету передує внесенню вказаних змін (з 2016 року по І квартал 2018 року).

З огляду на викладене, посилання позивача на ст. 365 Митного кодексу України в новій редакції є помилковим.

Колегія суддів не погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що Кіровоградське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України неправильно застосувало норми Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р, невірно визначило товарні та територіальні (географічні) межі ринку та не виявило всіх потенційних конкурентів, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності в Україні є: фізичні особи, юридичні особи, об`єднання фізичних, юридичних, фізичних і юридичних осіб, структурні одиниці іноземних суб`єктів господарської діяльності, які не є юридичними особами, спільні підприємства за участю суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, інші суб`єкти господарської діяльності, передбачені законами України, які постійно проживають або мають постійне місцезнаходження на території України.

Відповідно до пункту 1 Розділу І "Загальні положення" Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за №1428/11708 (далі - Правила митного контролю) дія цих Правил поширюється на транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України громадянами, які не є суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності, для вільного обігу (у тому числі з метою розкомплектування на запасні частини) на митну територію України (за її межі) або з метою транзиту, а також тимчасово вивозяться за межі митної території України.

Відповідно до пункту 1 Розділу II "Місце митного оформлення ТЗ" Правил митного контролю митне оформлення транспортного засобу, що переміщуються громадянами через митний кордон України, проводиться митним органом за місцем постійного проживання або тимчасового перебування таких громадян (громадян-нерезидентів).

Разом з тим, пунктами 1 та 3 статті 247 Митного Кодексу України визначено, що митне оформлення здійснюється в місцях розташування відповідних підрозділів органів доходів і зборів протягом робочого часу, встановленого для цих органів. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється в будь-якому органі доходів і зборів з пред`явленням їх цьому органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно із наказом Кіровоградської митниці ДФС від 25.05.2015 №32 "Про затвердження зон діяльності та напрямків роботи підрозділів митниці" митний пост "Кіровоград-Центральний" визначено єдиним підрозділом Кіровоградської митниці, яким здійснюються митні оформлення транспортних засобів (номерних вузлів), що переміщуються фізичними особами, де послуги у ЗМК надає ТОВ "М-Термінал".

Відтак, законодавчо визначено, що фізичні особи здійснюють митне оформлення транспортних засобів (номерних знаків), які використовуються для власних потреб, за місцем постійного проживання або тимчасового перебування таких фізичних осіб, а суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності - транспортних засобів комерційного призначення в будь-якому органі доходів і зборів.

Отже, фізичні особи, які постійно або тимчасово зареєстровані на території Кіровоградської області здійснюють митні формальності щодо власних транспортних засобів на території митного посту "Кіровоград-Центральний", тобто, у ЗМК на території Позивача.

Водночас за змістом приписів статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб`єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

В той же час, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" господарські суди у розгляді справ мають перевіряти правильність застосування органами Антимонопольного комітету України відповідних правових норм, зокрема, Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням названого Комітету від 05.03.2002 №49-р. Однак, господарські суди не повинні перебирати на себе не притаманні суду функції, які здійснюються виключно органами Антимонопольного комітету Україні, та знову встановлювати товарні, територіальні (географічні), часові межі певних товарних ринків після того, як це зроблено зазначеними органами, й на підставі цього робити висновки про наявність чи відсутність монопольного (домінуючого) становища суб`єкта господарювання на ринку.

Колегія суддів також не погоджується з доводами заявника апеляційної скарги про те, що Відділенням помилково зроблено висновок про зайняття ТОВ "M-Термінал" монопольного (домінуючого) становища на ринку послуг у ЗМК, протягом 2016, 2017 та першого кварталу 2018 року, для фізичних осіб, які постійно або тимчасово зареєстровані на території Кіровоградської області, з часткою 100 відсотків, посилаючись на відповіді Одеської митниці ДФС від 11.02.2019 №768/10/15-70-07-12 на запит на отримання публічної інформації від 04.02.2019 б/н та від 25.02.2019 №1284/10-15- 70-69-18 на запит на отримання публічної інформації від 21.01.2019 б/н стосовно надання інформації про кількість громадян України, з місцем постійного проживання за межами Одеської області та з місцем постійного проживання на території Кіровоградської області, які протягом 2016, 2017 та січня-березня 2018 року здійснили митне оформлення транспортного засобу, що переміщено громадянами через митний кордон України на території Одеської митниці ДФС.

Так, на підтвердження здійснення митного оформлення транспортних засобів, що переміщені через митний кордон України в зоні діяльності Одеської митниці ДФС громадянами України з місцем реєстрації (проживання) на території Кіровоградської області позивач надав відповідь Одеської митниці Державної фіскальної служби України, відповідно до якої таких осіб у 2016 році було 9, у 2017 році - 97, у 2018 році - 54.

Проте, ані зі змісту запиту позивача та його адвоката, ані зі змісту наданих відповідей на такі запити не випливає, що такі громадяни здійснювали митне оформлення транспортних засобів для власних потреб.

При наданні запитів на отримання публічної інформації Позивачем не уточнювалось, які саме фізичні особи - суб`єкти ЗЕД, що здійснюють митне оформлення транспортних засобів комерційного призначення, чи фізичні особи, які здійснюють митне оформлення транспортних засобів (номерних знаків) для власних потреб, здійснювали митне оформлення транспортних засобів в зоні діяльності Одеської митниці ДФС.

Враховуючи викладене, зі змісту відповідей Одеської митниці ДФС не випливає, що громадяни саме для власних потреб здійснювали митне оформлення транспортних засобів.

При цьому, вказані докази не були подані позивачем при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції Адміністративною колегією Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, тобто відповіді Одеської митниці ДФС Позивач надав лише у судовому розгляді, тобто після винесення Рішення №11-р/к.

В той же час, колегія суддів констатує, що рішення адміністративної колегії від 13.11.2018 №11-р/к у справі №03-юр-с./02-18 стосується зайняття монопольного (домінуючого) становища ТОВ "M-Термінал" на ринку послуг у ЗМК, протягом 2016, 2017 та першого кварталу 2018 року, для фізичних осіб, які постійно або тимчасово зареєстровані на території Кіровоградської області та здійснюють митне оформлення транспортних засобів (номерних знаків) для власних потреб.

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що зобов`язавши ТОВ "M-Термінал", припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, визначене у пункті 2 резолютивної частини Рішення №11-р/к, та усунути його наслідки, шляхом встановлення цін на послуги перебування у ЗМК за годину, а по окремих видах робіт, які фактично замовляли споживачі (фізичні особи), Відділення фактично спонукає Позивача до порушення статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді встановлення цін для фізичних осіб - погодинно, а для юридичних осіб щодобово, є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

У Рішенні №11-р/к вказано про встановлення цін на послуги перебування у ЗМК за годину та по окремих видах робіт, які фактично замовляли споживачі, для фізичних осіб, які постійно або тимчасово зареєстровані на території Кіровоградської області, що здійснюють митне оформлення транспортних засобів (номерних знаків) для власних потреб.

При цьому, у Рішенні №11-р/к не йдеться мова про встановлення цін на послуги перебування у ЗМК для суб`єктів ЗЕД, що здійснюють митне оформлення транспортних засобів комерційного призначення.

У оскаржуваному рішенні Відповідач не зобов`язує встановлювати ціни для юридичних осіб щодобово, а лише наголошує на необхідності встановлення цін для фізичних осіб - погодинно. Зазначеними твердженнями апелянт перекручує зміст самого рішення № 11-р/к.

Позивач, як суб`єкт підприємницької діяльності самостійно визначає, як встановлювати ціни для юридичних осіб, дане питання не було предметом розгляду в рішенні № 11-р/к і Кіровоградське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України досліджуваним рішенням жодним чином не втрутилось у ціноутворення для юридичних осіб.

Таким чином, виконання пункту 2 резолютивної частини Рішення №11-р/к, щодо встановлення цін на послуги з перебування у ЗМК за годину, та по окремих видах робіт, які фактично замовляли споживачі, Позивачем не спричинить порушення законодавства про захист економічної конкуренції відповідно до статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Всупереч вказаному процесуальному припису Позивачем не доведено можливість і право громадян у період з 2016 року по І квартал 2018 року здійснювати митне оформлення транспортних засобів не для комерційного призначення.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що Позивачем не доведено недотримання відповідачем Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб`єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням АМКУ від 05.03.2002 №49-р та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605 при прийнятті оскаржуваного рішення.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Рішенням № 11-р/к від 13.11.2018 Адміністративна колегія Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України визнано на підставі належних доказів та повного з`ясування обставин справи дії ТОВ "М-Термінал" порушенням, що визначене п. 2 ст. 50 та ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг у зоні митного контролю для фізичних осіб, що постійно або тимчасово зареєстровані на території Кіровоградської області, яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку, що призвели до ущемлення інтересів споживачів.

Приписами ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:

неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції";

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Всупереч вказаним приписам Закону України "Про захист економічної конкуренції" Позивач не довів, що при прийнятті рішення Адміністративна колегія Кіровоградського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України допустила зазначених порушень закону.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов правомірного висновку про безпідставність пред`явлених вимог та відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції при вирішенні даної справи правильно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини сторін, прийняв законне та обґрунтоване рішення, тому у відповідності до ст. 276 ГПК України в задоволенні скарги слід відмовити, а оскаржуване судове рішення слід залишити без змін.

Зважаючи на відмову у задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку із апеляційним оскарженням, згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на заявника у скарзі і відшкодуванню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Термінал" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2019 у справі №912/111/19 - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 18.03.2019 у справі №912/111/19 залишити без змін.

Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю "М-Термінал" за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на заявника апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.06.2019.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна