ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Суми

25.06.2019 Справа № 920/223/19

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши заяву № 22/4262 (вх. № 1703(р) від 04.06.2019) Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, м. Суми про розстрочення виконання судового рішення у справі № 920/223/19

за позовом: Комунального підприємства Шляхрембуд Сумської міської ради, м.Суми

до відповідача: Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради, м.Суми

про стягнення заборгованості в сумі 269348 грн. 48 коп.,

представники:

від позивача Маківський О.В. (ордер № 0609/18 від 06.09.2018),

від відповідача Борсук С.В. (адвокат, ордер № 389557 від 20.09.2018),

при секретарі судового засідання Гордієнко Ж.М.

УСТАНОВИВ:

06.06.2019 відповідач звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання судового рішення у справі № 920/223/19, відповідно до якої просить суд розстрочити оплату КП Міськводоканал СМР на користь КП Шляхрембуд СМР заборгованості в сумі 255084 грн. 00 коп. основного боргу, 11525 грн. 04 коп. інфляційних нарахувань, 2739 грн. 44 коп. 3% річних, 2038 грн. 81 коп. -50% судового збору на 6 місяців рівними частинами, починаючи з липня 2019 року.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 07.06.2019 заяву КП «Місьководоканал» СМР було прийнято до розгляду.

Представник позивача через канцелярію суду подав заперечення б/н від 24.06.2019, відповідно до яких заперечує проти заяви КП «Міськводоканал» СМР про розстрочку виконання судового рішення та зазначає, що наведені відповідачем доводи щодо тяжкого фінансового стану не можуть бути виключними обставинами, які б були підставою для розстрочення виплати боргу, оскільки такі обставини виникли внаслідок власної господарської діяльності відповідача, а не внаслідок незалежних від нього обставин. Крім того, на думку позивача, додані до заяви два документи з фінансової звітності жодним чином не доводять істотність ускладнення виконання судового рішення. Також, позивач вважає, що оскільки позивач надавав послуги відповідачеві у червні та листопаді 2018 останній мав всі можливості для погашення заборгованості, однак навмисно не виконував свої зобов`язання.

Представник відповідача в даному судовому засіданні просить суд задовольнити заяву та розстрочити виконання судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заяви, заслухавши представників позивача та відповідача (заявника), суд установив:

До господарського суду Сумської області звернулось Комунальне підприємство «Міськводоканал» Сумської міської ради із заявою № 22/4262 від 04.06.2019 про розстрочення виконання судового рішення у справі № 920/223/19, мотивуючи свої вимоги тим, що на даний час КП «Міськводоканал» СМР не має фінансової можливості сплатити всю суму вищезазначеної заборгованості. Як зазначає відповідач, основними причинами збитковості КП «Міськводоканал» СМР є невідповідність фактичної вартості комунальних послуг на водопостачання і водовідведення затвердженим тарифам, затягування з боку НКРЕКП процедури встановлення тарифів для КП «Міськводоканал» СМР, наявний обсяг заборгованості централізованого водопостачання та водовідведення, зростання заборгованості споживачів фізичних осіб за комунальні послуги, затримання відшкодування сум пільг та субсидій. Тому, відповідач вважає, що сплата заборгованості єдиним платежем негативно вплине на фінансово-господарську діяльність підприємства, знизить якість комунальних послуг, виникне заборгованість по обов`язковим першочерговим платежам до бюджету, заробітної плати. На підтвердження зазначених в заяві обставин відповідач надав копію Балансу (звіт про фінансові результати) за І квартал 2019р. та копію Звіту про фінансові результати станом на 31.03.2019р.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду Сумської області від 10.05.2019 у справі № 920/223/19 позов задоволено. Стягнуто з Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 9, код 03352455) на користь Комунального підприємства Шляхрембуд Сумської міської ради ( 40000, м. Суми, вул.. Лебединська, 3, код 05433057) 255 084 грн. 00 коп. основна сума боргу, 11 525 грн. 04 коп. інфляційні нарахування, 2739 грн. 44 коп. 3% річних, 2038 грн. 81 коп. 50% судового збору.

07.06.2019 на примусове виконання рішення Господарського суду Сумської області від 10.05.2019 виданий відповідний судовий наказ.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Отже, лише за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд може розстрочити чи відстрочити виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів, відповідачем не зазначено обставин і відповідно не надано суду доказів на підтвердження обставин що унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення. Наведені відповідачем доводи щодо тяжкого фінансового стану, неможливість погашення заборгованості єдиним платежем, що негативно вплине на фінансово-господарську діяльність підприємства, знизить якість комунальних послуг, виникне заборгованість по обов`язковим першочерговим платежам до бюджету, заробітної плати - не можуть бути виключними обставинами, які б були підставою для розстрочення виплати боргу, оскільки такі обставини виникли внаслідок власної господарської діяльності відповідача, а не внаслідок незалежних від нього обставин.

Крім цього, суд зазначає, що поданий відповідачем баланс та звіт не свідчать про неможливість виконання рішення суду у цій справі, а лише відображають поточну діяльність боржника, що не є обставинами з якими закон пов`язує можливість відстрочити та розстрочити виконання судового рішення.

При цьому суд зауважує, що обов`язок доведення обставин, на які посилається Комунальне підприємство «Міськводоканал» СМР в обґрунтування своїх вимог, покладається саме на заявника, який згідно з вимогами п.2 ч. 2 ст. 42, ч. 1 ст. 74, ст. ст. 76, 77 ГПК України повинен вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи з поданням належних та допустимих доказів.

Заявником не доведено наявності обставин, які ускладнюють виконання боржником судового рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладання на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності. Наявність заборгованості перед відповідачем інших осіб, незадовільний фінансовий стан не є підставою для розстрочення або відстрочення виконання рішення.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 р. № 16-рп/2009 виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов`язковість виконання судових рішень є обов`язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) право на суд, захищене ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, п.40.

Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції», п. 40; рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, п. 34, ЕСНR 2002-ІII, та рішення від 6 березня 2003 року у справі «Ясюнієне проти Литви», заява № 41510/98, п. 27).

В рішенні від 20.06.2004 у справі «Півень проти України» Суд також зазначив, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції, також захищає виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

Враховуючи викладене, оскільки заявник не довів належними та допустимими доказами наявність виключних обставин, які можуть бути підставою для розстрочення виконання рішення суду, суд не вбачає підстав для розстрочення виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 234, 235, 255, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви № 22/4262 (вх. № 1703(р) від 04.06.2019) Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради про розстрочку виконання рішення суду у справі № 920/223/19 - відмовити.

2. Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення. Дана ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому ст. ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено і підписано 26.06.2019.

Суддя С.В. Заєць