УХВАЛА

м. Київ

25.06.2019Справа № 910/5919/19

За заявою публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

про забезпечення позову

у справі № 910/5919/19

за позовом публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до акціонерного товариства "Київенерго" в особі структурного відокремленого підрозділу "Київська енергопостачальна компанія" публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення 419 993,16 грн.

Суддя Удалова О.Г.

без повідомлення учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2019 року публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства "Київенерго" в особі структурного відокремленого підрозділу "Київська енергопостачальна компанія" публічного акціонерного товариства "Київенерго" (далі - відповідач) про стягнення 419 993,16 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем його зобов`язань за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 9357005 від 22.11.2005.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2019 після усунення позивачем недоліків позовної заяви було відкрито провадження у справі № 910/5919/19 та призначено її до розгляду в порядку спрошеного позовного провадження, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 25.06.2019.

07.06.2019, під час перебування судді у відпустці, відділом автоматизованого діловодства суду була зареєстрована подана позивачем заява про забезпечення позову, в якій останній просив суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладенням арешту на грошові кошти, що підлягають сплаті відповідачем на користь позивача у розмірі 419 993,16 грн. до набрання чинності рішення у справі № 910/5919/19.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що відповідач, підписавши акт звіряння розрахунків за теплову енергію, визнав грошове зобов`язання в розмірі 419 993,16 грн. перед позивачем та, відповідно, мав повернути кошти у період до 15.10.2018. Оскільки станом на день подання позовної заяви минуло майже вісім місяців, а відповідач жодних коштів на рахунок позивача не повертав, а також зважаючи на той факт, що у господарській діяльності відповідача відбуваються реорганізаційні зміни, а саме перереєстровано акціонерне товариство «Київенерго» за новим місцезнаходженням: 85612, Донецька обл., Мар`їнський район, м. Курахове, вул. Енергетиків, 34, позивач вважає, що є велика ймовірність того, що структурний відокремлений підрозділ «Київської енергопостачальної компанія» АТ «Київенерно» може реорганізуватися або бути ліквідованим, що, в свою чергу, може призвести до ускладнення виконання рішення суду про стягнення грошових коштів з відповідача, або взагалі унеможливити виконання такого рішення суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що вказана заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Суд зазначає, що заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Важливою обставиною під час вжиття заходів забезпечення позову, є пов`язаність відповідних дій відповідача та шкідливих результатів від їх вчинення з відповідним предметом позову та правами, з метою захисту яких такий позов подано.

Поряд з цим, за приписами ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтвердження доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Проте, судом встановлено, що заява про забезпечення позову не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, в порушення наведених вимог закону позивачем в обґрунтування поданої ним заяви не надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності підстав для забезпечення позову, а обставини, наведені позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову, не є такими, що в розумінні ст. 136 Господарського процесуального кодексу України свідчать про можливе істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або позбавлення позивача можливості ефективно захистити його порушені чи оспорювані права та інтереси, за захистом яких він звернувся до суду, у разі невжиття таких заходів забезпечення позову про які просить позивач.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення позову та відсутність підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії публічного акціонерного товариства "Укртелеком" про забезпечення позову.

Ухвала підписана та набрала законної сили 26.06.2019. Ухвала підлягає оскарженню в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Суддя О.Г. Удалова